NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 311/2012
ze dne 21. prosince 2011,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud jde o prvky související s prospekty a inzeráty
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 809/2004 (2) vyžaduje, aby emitenti ze třetích zemí připravili historické finanční údaje obsažené v prospektech pro veřejnou nabídkou cenných papírů nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu v souladu s Mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS) nebo s vnitrostátními účetními standardy třetí země za předpokladu, že jsou rovnocenné s IFRS.
(2)
Za účelem posouzení rovnocennosti obecně uznávaných účetních zásad (GAAP) třetí země s přijatými IFRS stanoví nařízení Komise (ES) č. 1569/2007 (3) definici rovnocennosti a zřizuje mechanismus pro určení rovnocennosti GAAP třetí země. Na základě podmínek mechanismu rovnocennosti by mohlo být emitentům ze třetích zemí dovoleno po přechodné období končící dne 31. prosince 2011 používat zásady GAAP třetích zemí, které své standardy sbližují s IFRS nebo se zavázaly IFRS přijmout. Je důležité posoudit úsilí těch zemí, které přijaly opatření ke sblížení svých účetních standardů s IFRS nebo k přijetí IFRS. Nařízení (ES) č. 1569/2007 bylo proto změněno, aby se přechodné období prodloužilo do 31. prosince 2014. Komise vzala v úvahu zprávu podanou Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) v listopadu 2010 o Číně, Kanadě, Indii a Jižní Koreji, které uplatňovaly přechodné období podle rozhodnutí Komise 2008/961/ES ze dne 12. prosince 2008 o používání vnitrostátních účetních standardů některých třetích zemí a mezinárodních standardů pro účetní výkaznictví emitenty cenných papírů ve třetích zemích při sestavování jejich konsolidovaných účetních závěrek (4), a nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud se jedná o prvky související s prospekty a inzeráty (5), a rovněž aktualizované informace o Číně a Indii z dubna 2011.
(3)
V dubnu 2010 vydalo ministerstvo financí Číny „Plán pro další sbližování účetních standardů pro obchodní společnosti (ASBE) se standardy IFRS“, v němž znovu zopakovalo závazek Číny pokračovat v procesu sbližování s IFRS. Od října 2010 byly všechny stávající standardy a výklady vydané Radou pro mezinárodní účetní standardy začleněny do ABSE. Úroveň sbližování je podle orgánu ESMA uspokojivá a rozdíly nejsou tak významné, aby představovaly nesoulad s IFRS. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat čínské účetní standardy pro obchodní společnosti (ASBE) za rovnocenné schváleným IFRS.
(4)
Rada pro účetní standardy Kanady se v lednu 2006 veřejně zavázala přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Schválila začlenění IFRS do příručky kanadského Institutu autorizovaných účetních znalců jako kanadské GAAP pro všechny veřejně odpovědné ziskové podniky počínaje rokem 2011. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat kanadské zásady GAAP za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(5)
Korejská komise finančního dozoru a Korejský účetní institut se v březnu 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Korejská rada pro účetní standardy přijala IFRS ve formě korejských standardů IFRS (K-IFRS). K-IFRS jsou totožné s IFRS a od roku 2011 jsou povinné pro všechny společnosti kotované v Jižní Koreji. Nekotované finanční instituce a státní podniky jsou rovněž povinny K-IFRS používat. Ostatní nekotované společnosti se mohou rozhodnout, zda je budou uplatňovat, či nikoliv. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat zásady GAAP Jižní Korey za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(6)
Indická vláda a indický Institut autorizovaných účetních znalců se v červenci 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011 s cílem uvést indické GAAP plně do souladu s IFRS do konce programu. Při šetření na místě v lednu 2011 však orgán ESMA zjistil, že indické zásady GAAP vykazují zřejmě řadu odchylek od IFRS, které by se mohly v praxi projevit jako významné. Nejasnosti ohledně časového harmonogramu pro zavedení systému podávání zpráv slučitelného s IFRS přetrvávají. Protože žádný z emitentů v Indii nevyužil dobrovolné předběžné uplatňování IFRS, neexistují žádné zkušenosti ohledně jejich prosazování.
(7)
Proto je vhodné prodloužit přechodné období v Unii nejvýše na tři roky, do 31. prosince 2014, aby emitenti třetích zemí mohli sestavit své roční a pololetní účetní závěrky v souladu se zásadami GAAP Indie.
(8)
Protože přechodné období, pro které byla udělena rovnocennost GAAP Číny, Kanady, Jižní Korey a Indie podle nařízení (ES) č. 809/2004, skončilo dne 31. prosince 2011, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2012. Je to nezbytné k tomu, aby byla emitentům z těchto třetích zemí kotovaným v Unii poskytnuta právní jistota a předešlo se riziku, že by své účetní závěrky museli přepracovat podle IFRS. Ustanovení o zpětné platnosti tak zmenšuje případné další zatížení pro dotčené emitenty.
(9)
Nařízení (ES) č. 809/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 35 nařízení (ES) č. 809/2004 se mění takto:
1)
v odstavci 5 se vkládá druhý pododstavec, který zní:
„Kromě standardů uvedených v prvním pododstavci mohou od 1. ledna 2012 emitenti ze třetích zemí předkládat své historické finanční údaje v souladu s těmito standardy:
a)
obecně uznávanými účetními zásadami Čínské lidové republiky;
b)
obecně uznávanými účetními zásadami Kanady;
c)
obecně uznávanými účetními zásadami Korejské republiky.“
2)
odstavec 5a se nahrazuje tímto:
„5a. Emitenti ze třetích zemí nejsou povinni podle přílohy I bodu 20.1; přílohy IV bodu 13,1; přílohy VII bodu 8,2; přílohy X bodu 20.1 nebo přílohy XI bodu 11.1 přepracovat historické finanční údaje zahrnuté do prospektu a relevantní pro účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, nebo podle požadavku podle přílohy VII bodu 8.2a; přílohy IX bodu 11.1; nebo přílohy X bodu 20.1a poskytnout popis rozdílů mezi mezinárodními standardy pro účetní výkaznictví přijatými podle nařízení (ES) č. 1606/2002 a účetními zásadami, v souladu s nimiž byly tyto údaje vypracovány s ohledem na účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, za předpokladu, že historické finanční údaje jsou vypracovány v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami Indické republiky.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2011.
GEDELEGEERDE VERORDENING (EU) Nr. 311/2012 VAN DE COMMISSIE
van 21 december 2011
tot wijziging van Verordening (EG) nr. 809/2004 tot uitvoering van Richtlijn 2003/71/EG van het Europees Parlement en de Raad wat met prospectussen en reclame verband houdende elementen betreft
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 2003/71/EG van het Europees Parlement en de Raad van 4 november 2003 betreffende het prospectus dat gepubliceerd moet worden wanneer effecten aan het publiek worden aangeboden of tot de handel worden toegelaten en tot wĳziging van Richtlĳn 2001/34/EG (1), en met name artikel 7, lid 1,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In Verordening (EG) nr. 809/2004 van de Commissie (2) is bepaald dat uitgevende instellingen van derde landen de historische financiële informatie in prospectussen voor de aanbieding van effecten aan het publiek of de toelating van effecten tot de handel op een gereglementeerde markt moeten opstellen ofwel overeenkomstig International Financial Reporting Standards (IFRS), ofwel overeenkomstig de nationale standaarden voor jaarrekeningen van een derde land die gelijkwaardig zijn aan de IFRS.
(2)
Met het oog op de toetsing van de gelijkwaardigheid van de algemeen aanvaarde grondslagen voor financiële verslaggeving (Generally Accepted Accounting Principles - GAAP) van een derde land met goedgekeurde IFRS voorziet Verordening (EG) nr. 1569/2007 van de Commissie (3) in een definitie van gelijkwaardigheid en in een mechanisme voor het nemen van een besluit over de gelijkwaardigheid van de GAAP van een derde land. Volgens de voorwaarden van het gelijkwaardigheidsmechanisme kan het uitgevende instellingen van derde landen worden toegestaan gebruik te maken van de GAAP van derde landen die hun GAAP op de IFRS afstemmen, dan wel zich ertoe verbonden hebben op de IFRS over te gaan tijdens een overgangsperiode die op 31 december 2011 afloopt. Het is van belang de inspanningen te beoordelen van de landen die stappen hebben ondernomen om hun standaarden voor jaarrekeningen op de IFRS af te stemmen of om op de IFRS over te stappen. Daarom is Verordening (EG) nr. 1569/2007 gewijzigd om deze overgangsperiode te verlengen tot en met 31 december 2014. De Commissie heeft rekening gehouden met, enerzijds, het verslag dat de Europese Autoriteit voor effecten en markten (European Securities and Markets Authority - ESMA) in november 2010 heeft uitgebracht over China, Canada, India en Zuid-Korea, waarvoor krachtens Beschikking 2008/961/EG van de Commissie van 12 december 2008 betreffende het gebruik door effectenuitgevende instellingen van derde landen van nationale standaarden voor jaarrekeningen van bepaalde derde landen en van de International Financial Reporting Standards voor de opstelling van hun geconsolideerde financiële overzichten (4) en Verordening (EG) nr. 1289/2008 van de Commissie van 12 december 2008 tot wijziging van Verordening (EG) nr. 809/2004 tot uitvoering van Richtlijn 2003/71/EG van het Europees Parlement en de Raad wat met prospectussen en reclame verband houdende elementen betreft (5) een overgangsperiode geldt, en, anderzijds, de van april 2011 daterende beschrijving van de laatste ontwikkelingen in China en India.
(3)
In april 2010 heeft het ministerie van Financiën van China een „Roadmap for Continuing Convergence of the Accounting Standards for Business Enterprises (ASBE) with IFRS” bekendgemaakt. Daarin werd de toezegging van China herhaald dat het land het afstemmingsproces op de IFRS zal voortzetten. In oktober 2010 waren alle op dat moment door de International Accounting Standards Board vastgestelde standaarden en interpretaties in de ASBE ten uitvoer gelegd. De mate van afstemming werd door de ESMA als bevredigend aangemerkt en de verschillen resulteren niet in niet-naleving van de IFRS. Het verdient bijgevolg aanbeveling de Chinese ASBE met ingang van 1 januari 2012 als gelijkwaardig met de goedgekeurde IFRS aan te merken.
(4)
De Accounting Standards Board of Canada heeft er zich in januari 2006 publiekelijk toe verbonden om vóór 31 december 2011 op de IFRS over te gaan. De Board heeft zijn goedkeuring gehecht aan de opneming, met ingang van 2011, van de IFRS in het Canadian Institute of Chartered Accountants Handbook als Canadese GAAP voor alle ondernemingen met winstoogmerk die openbare verantwoording dienen af te leggen. Het verdient bijgevolg aanbeveling de Canadese GAAP met ingang van 1 januari 2012 als gelijkwaardig met de goedgekeurde IFRS aan te merken.
(5)
De Korean Financial Supervisory Commission en het Korean Accounting Institute hebben er zich in maart 2007 publiekelijk toe verbonden om vóór 31 december 2011 op de IFRS over te gaan. De Korean Accounting Standards Board heeft de IFRS aangenomen als Koreaanse IFRS (K-IFRS). De K-IFRS zijn identiek aan de IFRS en moeten sinds 2011 door alle beursgenoteerde ondernemingen in Zuid-Korea worden toegepast. Ook niet-beursgenoteerde financiële instellingen en overheidsbedrijven moeten de K-IFRS toepassen. Andere niet-beursgenoteerde ondernemingen kunnen ervoor kiezen dit te doen. Het verdient bijgevolg aanbeveling de Zuid-Koreaanse GAAP met ingang van 1 januari 2012 als gelijkwaardig met de goedgekeurde IFRS aan te merken.
(6)
De Indiase regering en het Indian Institute of Chartered Accountants hebben er zich in juli 2007 publiekelijk toe verbonden om vóór 31 december 2011 op de IFRS over te gaan, waarbij het de bedoeling was dat de Indiase GAAP aan het einde van het programma volledig met de IFRS in overeenstemming waren. Bij een in januari 2011 verricht onderzoek ter plaatse constateerde de ESMA echter dat de Indiase GAAP ten opzichte van de IFRS een aantal verschillen lijken te vertonen die significant kunnen zijn in de praktijk. Het tijdschema voor de implementatie van een met de IFRS strokend verslaggevingssysteem blijft derhalve met onzekerheden omgeven. Aangezien er in India geen uitgevende instellingen gebruik hebben gemaakt van de mogelijkheid van vrijwillige vervroegde toepassing van de IFRS, is er tot dusver nog geen ervaring met de handhaving van de IFRS opgedaan.
(7)
Het verdient derhalve aanbeveling de overgangsperiode met niet meer dan drie jaar te verlengen, namelijk tot en met 31 december 2013, teneinde uitgevende instellingen van derde landen toe te staan in de Unie hun jaarlijkse en halfjaarlijkse financiële overzichten conform de GAAP van India op te stellen.
(8)
Daar de overgangsperiode waarvoor de GAAP van China, Canada, Zuid-Korea en India overeenkomstig Verordening (EG) nr. 809/2004 als gelijkwaardig met de IFRS waren aangemerkt, op 31 december 2011 afliep, dient deze verordening met ingang van 1 januari 2012 van toepassing te zijn. Dit is noodzakelijk om uitgevende instellingen van deze derde landen met een beursnotering in de Unie rechtszekerheid te bieden en het risico te vermijden dat zij zich verplicht zouden kunnen zien hun financiële overzichten aan de IFRS aan te passen. De bepaling betreffende de toepassing met terugwerkende kracht zorgt derhalve voor een verlichting van alle potentiële additionele lasten voor de betrokken uitgevende instellingen.
(9)
Verordening (EG) nr. 809/2004 moet daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Artikel 35 van Verordening (EG) nr. 809/2004 wordt als volgt gewijzigd:
1)
Aan lid 5 wordt de volgende tweede alinea toegevoegd:
„Met ingang van 1 januari 2012 mogen uitgevende instellingen van derde landen hun historische financiële informatie niet alleen overeenkomstig de in de eerste alinea bedoelde standaarden presenteren, maar ook overeenkomstig de volgende standaarden:
a)
de algemeen aanvaarde grondslagen voor financiële verslaggeving van de Volksrepubliek China;
b)
de algemeen aanvaarde grondslagen voor financiële verslaggeving van Canada;
c)
de algemeen aanvaarde grondslagen voor financiële verslaggeving van de Republiek Korea.”.
2)
Lid 5 bis wordt vervangen door:
„5 bis. Uitgevende instellingen van derde landen zijn niet onderworpen aan een vereiste uit hoofde van bijlage I, rubriek 20.1; bijlage IV, rubriek 13.1; bijlage VII, rubriek 8.2; bijlage X, rubriek 20.1; of bijlage XI, rubriek 11.1, om historische financiële informatie aan te passen die in een prospectus is opgenomen en relevant is voor de boekjaren die komen vóór boekjaren die op of na 1 januari 2015 aanvangen, dan wel aan een vereiste uit hoofde van bijlage VII, rubriek 8.2 bis; bijlage IX, rubriek 11.1; of bijlage X, rubriek 20.1 bis, om een beschrijving te geven van de verschillen tussen de ingevolge Verordening (EG) nr. 1606/2002 goedgekeurde International Financial Reporting Standards en de standaarden voor jaarrekeningen in overeenstemming waarmee dergelijke informatie is opgesteld met betrekking tot de boekjaren die komen vóór de boekjaren die op of na 1 januari 2015 aanvangen, mits de historische financiële informatie is opgesteld overeenkomstig de algemeen aanvaarde grondslagen voor financiële verslaggeving van de Republiek India.”.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de derde dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 2012.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 21 december 2011.