PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 3. listopadu 2011,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Itálií pro regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem K(2011) 7770)
(Pouze italské znění je závazné)
(2011/721/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na bod 2 třetí pododstavec přílohy III uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanovených v první větě druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písmeni a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 zmíněné směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou například dlouhé vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Itálie předložila Komisi žádost o povolení odchylky podle bodu 2 třetího pododstavce přílohy III směrnice 91/676/EHS pro regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto.
(3)
Požadovaná odchylka se týká záměru Itálie povolit v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto použití až 250 kg dusíku na hektar za rok ze statkových hnojiv pocházejících ze skotu a z upravených statkových hnojiv pocházejících z prasečí kejdy v zemědělských podnicích, kde se pěstuje alespoň 70 % plodin s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím. Odchylka se podle odhadů potenciálně týká přibližně 10 313 zemědělských podniků s chovem skotu a 1 241 zemědělských podniků s chovem prasat v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto, což představuje 15,9 % celkového počtu zemědělských podniků s chovem skotu a 9,7 % celkového počtu zemědělských podniků s chovem prasat v uvedených regionech, 10,7 % využívané zemědělské půdy, 29,1 % celkového počtu hospodářských zvířat chovaných na mléko a 49,3 % celkového počtu prasat v těchto regionech. Kromě toho mohou o povolení odchylky žádat také zemědělské podniky hospodařící na orné půdě.
(4)
Právní předpisy, kterými se provádí směrnice 91/676/EHS a zavádějí akční programy pro regiony Emilia Romagna (rozhodnutí č. 1273/2011 ze dne 5. září 2011), Lombardia (rozhodnutí č. IX/2208 ze dne 14. září 2011), Piemonte (rozhodnutí č. 18-2612 ze dne 19. září 2011) a Veneto (rozhodnutí č. 1150 ze dne 26. července 2011), byly přijaty a použijí se ve spojení s tímto rozhodnutím pro období 2012 až 2015.
(5)
Vymezené ohrožené oblasti, na které se vztahují akční programy, zahrnují přibližně 63 % zemědělsky využité plochy (Utilized Agricultural Area, „UAA“) regionu Emilia Romagna, 82 % UAA regionu Lombardia, 38 % UAA regionu Piemonte a 87 % UAA regionu Veneto.
(6)
Z předložených údajů o jakosti vody vyplývá, že 89 % útvarů podzemních vod v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto má průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 50 mg/l a 63 % má průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 25 mg/l. Pokud jde o povrchové vody, je na více než 98 % monitorovacích míst průměrná koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l a na žádném monitorovacím místě koncentrace dusičnanů nepřekračuje hodnotu 50 mg/l.
(7)
Na regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto připadá více než 70 % hospodářských zvířat v Itálii: konkrétně 67,1 % mléčného skotu, 60,6 % ostatního skotu, 81 % prasat a 79,4 % drůbeže. Za období 1982-2007 vykazují počty hospodářských zvířat sestupný trend (průměrný 20 % pokles v uvedených čtyřech regionech).
(8)
V období 1979-2008 se snižovala spotřeba dusíku z umělých hnojiv, stejně jako použití minerálních fosforečných hnojiv, které pokleslo o 70 %.
(9)
Přibližně 53 % celkové zemědělské plochy v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto zabírají travinné porosty, kukuřice pěstovaná na zrno, kukuřice pěstovaná na siláž a ozimé obiloviny.
(10)
Z podpůrných dokumentů předložených spolu s žádostí o povolení odchylky vyplývá, že navrhované množství 250 kg dusíku na hektar za rok ze statkových hnojiv pocházejících ze skotu a z upravené prasečí kejdy je zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou například vysoké srážky, dlouhé vegetační období a velké výnosy plodin s vysokou spotřebou dusíku.
(11)
Komise po posouzení žádosti zastává názor, že navrhované množství 250 kg dusíku na hektar ze statkových hnojiv pocházejících ze skotu a z upravené prasečí kejdy neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(12)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Itálií pro regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto v dopisech ze dne 10. března 2011 a 28. července 2011 za účelem povolení většího množství statkových hnojiv, než stanoví první věta druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a písmeno a) uvedeného pododstavce, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„zemědělskými podniky“ zemědělské podniky provozující nebo neprovozující chov hospodářských zvířat;
b)
„pozemkem“ jednotlivé pole nebo skupina polí homogenní z hlediska plodin, půdního typu a postupů hnojení;
c)
„travinnými porosty“ trvalé nebo dočasné travinné porosty (obecně se za dočasné považují pozemky ležící ladem méně než čtyři roky);
d)
„pozdní odrůdou kukuřice“ kukuřice třídy FAO 600-700, která se vysazuje od poloviny března do začátku dubna a má vegetační cyklus v délce alespoň 145-150 dní;
e)
„kukuřicí nebo čirokem, po jejichž sklizni následuje zimní porost“ středně pozdní nebo raná kukuřice nebo čirok, po jejichž sklizni následuje zimní porost, například jílek mnohokvětý, ječmen, tritikale nebo ozimé žito;
f)
„ozimou obilovinou, po jejíž sklizni následuje letní porost“ ozimá pšenice, ozimý ječmen nebo tritikale, po jejichž sklizni následuje letní porost, například kukuřice, čirok, bér (Setaria) nebo proso (Panicum sp.);
g)
„plodinami s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím“ travinné porosty, pozdní odrůdy kukuřice, kukuřice nebo čirok, po jejichž sklizni následuje zimní porost, a ozimé obiloviny, po jejichž sklizni následuje letní porost;
h)
„statkovým hnojivem pocházejícím ze skotu“ statkové hnojivo pocházející z výkalů skotu, včetně pasoucího se skotu, případně též ve zpracované formě;
i)
„úpravou statkových hnojiv“ zpracování prasečí kejdy na dvě frakce, pevnou a kapalnou, které se provádí za účelem lepšího použití a zvýšeného nahrazení dusíku a fosforu;
j)
„upraveným statkovým hnojivem“ kapalná frakce, která je výsledkem úpravy prasečí kejdy, s minimálním poměrem dusíku k fosfátu (N/P2O5) 2,5;
k)
„upraveným statkovým hnojivem s odstraněným dusíkem“ upravené statkové hnojivo s obsahem dusíku nižším než 30 % obsahu dusíku v neupravené prasečí kejdě;
l)
„půdami s nízkým obsahem organické hmoty“ půdy s obsahem organického uhlíku v horních 30 centimetrech půdy nižším než 2 %;
m)
„nezasolenými půdami a půdami s nízkým obsahem soli“ půdy s elektrickou vodivostí nasyceného pastovitého půdního extraktu ECe 4 mS/cm nebo s elektrickou vodivostí kapalného extraktu v poměru půda/voda 1:2 EC 1:2 1 mS/cm nebo oblasti, u nichž je stanoveno, že v žádném případě nejsou ohroženy rizikem zasolení, a které jsou vyznačeny na mapě půdy vypracované na regionální úrovni;
n)
„účinností využití dusíku“ procentní podíl celkového dusíku použitého ve formě statkových hnojiv, který je v roce jeho použití dostupný plodinám.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije individuálně na zemědělské podniky, u nichž jsou alespoň na 70 % jejich výměry půdy vysety plodiny s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím, za podmínek uvedených v článcích 4 až 7.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1) Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylku podle tohoto rozhodnutí, každoročně do 15. února předloží žádost příslušným orgánům.
2) Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zaváží k plnění podmínek stanovených v článcích 5, 6 a 7.
Článek 5
Úprava statkových hnojiv
1) Zemědělci, kteří využívají odchylku pro používání upravených statkových hnojiv z prasečí kejdy, příslušným orgánům každý rok oznámí tyto informace:
a)
typ zpracování statkových hnojiv;
b)
kapacita a hlavní vlastnosti zařízení pro úpravu statkových hnojiv, včetně jeho účinnosti;
c)
množství statkových hnojiv předaných k úpravě;
d)
množství, složení, včetně uvedení obsahu dusíku a fosforu, a místo určení pevné frakce;
e)
množství, složení, včetně uvedení obsahu dusíku a fosforu, a místo určení upraveného statkového hnojiva;
f)
odhad úniku plynů během úpravy.
2) Pevná frakce, která je výsledkem úpravy statkových hnojiv, se stabilizuje s cílem omezit zápach a další emise, zlepšit agronomické a hygienické vlastnosti, usnadnit manipulaci a zvýšit dostupnost dusíku a fosfátu pro plodiny. Výsledný produkt se nepoužije v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka. Příslušné orgány přijmou opatření podporující používání stabilizované pevné frakce na půdách s nízkým obsahem organické hmoty. Tyto půdy se vyznačí na mapách, které se vypracují na regionální úrovni a dají se k dispozici zemědělcům.
3) Příslušné orgány zavedou metodiky, pomocí nichž se hodnotí složení upravených statkových hnojiv, rozdíly ve složení a účinnost úpravy u každého zemědělského podniku, který využívá jednotlivou odchylku.
4) Příslušné orgány monitorují emise amoniaku a další emise z úpravy statkových hnojiv na reprezentativních místech pro každou metodu úpravy. Na základě výsledků monitorování příslušné orgány stanoví emisní inventuru.
Článek 6
Používání statkových a jiných hnojiv
1) Množství statkových hnojiv pocházejících ze skotu a upravených statkových hnojiv, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích využívajících odchylku, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 250 kg dusíku na hektar za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 12.
2) Celkový přísun dusíku nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny. Zohlední také zásobování z půdy a větší dostupnost dusíku ze statkových hnojiv v důsledku jejich úpravy. Současně nepřekročí maximální normy pro jeho použití stanovené v akčních programech, které se vztahují na daný zemědělský podnik.
3) Celkový přísun fosforu nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny a zohlední i zásobování fosforem z půdy. V zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, se nepoužije fosfor pocházející z umělých hnojiv.
4) Pro každý zemědělský podnik se nejpozději do 15. února vypracuje plán hnojení, jenž popisuje střídání plodin na zemědělské půdě a plánované použití statkových a minerálních hnojiv.
Plán hnojení obsahuje tyto údaje:
a)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně kapacity a typu dostupných skladovacích prostor pro statková hnojiva;
b)
výpočet množství dusíku a fosforu ze statkových hnojiv vyprodukovaných v zemědělském podniku;
c)
popis úpravy statkových hnojiv a vlastnosti upravených statkových hnojiv (pokud má tato informace význam);
d)
množství, druh a vlastnosti statkových hnojiv vyvezených mimo zemědělský podnik nebo v rámci zemědělského podniku;
e)
střídání plodin a výměra u pozemků, na kterých jsou vysety plodiny s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím, a u pozemků s jinými plodinami;
f)
předpokládané výnosy každé pěstované plodiny, v závislosti na dostupnosti živin a vody, jakož i na místních podmínkách, jako je podnebí, půdní typ atd.;
g)
odhadovaná potřeba dusíku a fosforu u plodin na každém pozemku;
h)
výpočet množství dusíku a fosforu ze statkových hnojiv, které má být použito na každém pozemku;
i)
výpočet množství dusíku z umělých hnojiv, které má být použito na každém pozemku;
j)
odhad množství vody potřebné k zavlažování s jasným uvedením vodního zdroje; plán zahrnuje povolení k odběru vody nebo smlouvu o používání vody s příslušným „vodním konsorciem“, případně mapu, z níž vyplývá, že se zemědělský podnik nachází v oblastech, kde je mělká podzemní voda ve styku s kořenovou zónou.
Tyto plány se aktualizují nejpozději sedm dní po provedení jakýchkoli změn v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad mezi plány a skutečnými zemědělskými postupy.
5) Každý zemědělský podnik vypracuje evidenci hnojení podle jednotlivých pozemků. Tato evidence obsahuje použitá množství a dobu použití statkových a umělých hnojiv.
6) Povolení k odběru vody nebo smlouva o používání vody s příslušným „vodním konsorciem“, případně mapa, z níž vyplývá, že se zemědělský podnik nachází v oblastech, kde je mělká podzemní voda ve styku s kořenovou zónou, jsou v zemědělském podniku k dispozici. Množství vody, které je předmětem případného povolení nebo smlouvy, postačuje k dosažení takových výnosů plodin, jakých se dosahuje v podmínkách bez omezené dostupnosti vody.
7) Pro každý zemědělský podnik využívající odchylku jsou k dispozici výsledky analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě. Odběr vzorků a analýza koncentrace fosforu a dusíku se musí provést před 1. červnem alespoň jednou za čtyři roky, a to pro každou oblast zemědělského podniku, která je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy. Vyžaduje se nejméně jedna analýza na každých pět hektarů zemědělské půdy.
8) Statková hnojiva používaná v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, mají účinnost využití dusíku alespoň 65 % u kejdy a alespoň 50 % u pevných hnojiv.
9) Statková ani umělá hnojiva se v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, nesmějí používat po 1. listopadu.
10) Nejméně dvě třetiny množství dusíku ze statkových hnojiv, vyjma dusíku ze statkových hnojiv pocházejících z pasoucích se hospodářských zvířat, se použijí do 30. června každého roku. Za tímto účelem mají zemědělské podniky využívající odchylku k dispozici dostatečnou skladovací kapacitu pro statková hnojiva, jež jim umožňuje přinejmenším překlenout období, ve kterých používání statkových hnojiv není povoleno.
11) Tekutá statková hnojiva, včetně upravených statkových hnojiv a kejdy, se rozšiřují pomocí technik s nízkými hodnotami emisí. Pevná statková hnojiva se vpraví do půdy do 24 hodin.
12) Kvůli ochraně půd před rizikem zasolení je používání upravených statkových hnojiv s odstraněným dusíkem povoleno pouze na nezasolených půdách a půdách s nízkým obsahem soli. Za tímto účelem zemědělci, kteří zamýšlejí používat upravená statková hnojiva s odstraněným dusíkem, alespoň jednou za čtyři roky změří elektrickou vodivost na pozemcích, kde se mají tato hnojiva používat, a výsledky měření zahrnou do žádosti uvedené v čl. 4 odst. 1. Příslušné orgány zavedou protokol, který budou zemědělci používat pro měření elektrické vodivosti. Příslušné orgány vypracují mapy znázorňující oblasti ohrožené zasolením.
Článek 7
Hospodaření s půdou
Zemědělci využívající odchylku zajistí plnění těchto podmínek:
a)
alespoň na 70 % výměry půdy zemědělského podniku jsou vysety plodiny s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím;
b)
dočasné travinné porosty se zaorají na jaře;
c)
dočasné a trvalé travinné porosty nezahrnují více než 50 % luštěnin ani jiných rostlin, které vážou atmosférický dusík;
d)
pozdní odrůdy kukuřice se sklidí (celé rostliny);
e)
zimní porost, jako je jílek mnohokvětý, ječmen, tritikale nebo ozimé žito, se vyseje do dvou týdnů od sklizně kukuřice nebo čiroku a sklidí se nejdříve dva týdny před osevem kukuřice nebo čiroku;
f)
letní porost, jako je kukuřice, čirok, bér (Setaria) nebo proso (Panicum sp.), se vyseje do dvou týdnů od sklizně ozimých obilovin a sklidí se nejdříve dva týdny před osevem ozimých obilovin;
g)
osev plodinou s vysokou potřebou dusíku následuje do dvou týdnů po zaorání trávy a v roce zaorání trvalého travinného porostu se nepoužijí hnojiva.
Článek 8
Ostatní opatření
1) Příslušné orgány zajistí, aby odchylky povolené pro použití upravených statkových hnojiv byly slučitelné s kapacitou zařízení pro úpravu statkových hnojiv.
2) Příslušné orgány zajistí, aby každá povolená odchylka byla slučitelná se schváleným používáním vody v zemědělském podniku, který odchylku využívá.
Článek 9
Opatření týkající se přepravy statkových hnojiv
1) Příslušné orgány zajistí, aby přeprava statkových hnojiv do zemědělských podniků a ze zemědělských podniků, které využívají odchylku, byla zaznamenávána prostřednictvím systémů určování zeměpisné polohy nebo evidována v průvodních dokladech obsahujících údaje o místě původu a místě určení. Zaznamenávání pomocí systémů určování zeměpisné polohy je povinné u přepravy na vzdálenost delší než 30 km.
2) Příslušné orgány zajistí, aby byl během přepravy k dispozici doklad, ve kterém je uvedeno množství přepravovaného statkového hnojiva a obsah dusíku a fosforu v tomto hnojivu.
3) Příslušné orgány zajistí, aby upravená statková hnojiva a pevná frakce, která je výsledkem úpravy statkových hnojiv, byly analyzovány, pokud jde o obsah dusíku a fosforu. Analýzu provedou uznané laboratoře. Její výsledky se sdělí příslušným orgánům a zemědělci, který je příjemcem statkových hnojiv. U každé přepravy je k dispozici osvědčení o analýze.
Článek 10
Monitorování
1) Příslušné orgány zajistí, aby byly vypracovány a každoročně aktualizovány mapy zachycující procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, na které se vztahují jednotlivé odchylky, a mapy zachycující místní využívání půdy v každé obci. Každý rok se shromáždí a aktualizují údaje o střídání plodin a zemědělských postupech v zemědělských podnicích, které využívají odchylky.
2) Zřizuje se monitorovací síť pro odběr vzorků z povrchových a mělkých podzemních vod, jež bude využívána pro posouzení vlivu odchylky na jakost vody. Návrh monitorovací sítě se předloží Komisi. Během doby použitelnosti tohoto rozhodnutí se nesmí snížit počet původně vytvořených monitorovacích míst a nesmí se změnit jejich umístění.
3) U zemědělských povodí nacházejících se v blízkosti nejohroženějších vodních útvarů, které určí příslušné orgány, se provádí zvýšené monitorování vody.
4) Zřizují se monitorovací místa za účelem poskytování údajů o koncentraci dusíku a fosforu v půdní vodě, o minerálním dusíku v půdním profilu a o odpovídajícím úniku dusíku a fosforu kořenovou zónou do podzemních vod a rovněž o vyplavování dusíku a fosforu z povrchových a podpovrchových vrstev půdy, a to v podmínkách s odchylkou i bez odchylky. Monitorovací místa zahrnují hlavní typy půdy, postupy hnojení a plodiny. Návrh monitorovací sítě se předloží Komisi. Během doby použitelnosti tohoto rozhodnutí se nesmí snížit počet původně vytvořených monitorovacích míst a nesmí se změnit jejich umístění.
Článek 11
Ověřování
1) Příslušné orgány zajistí, aby byly všechny žádosti o povolení odchylky předloženy ke správní kontrole. Pokud kontrola prokáže nesplnění podmínek stanovených v článcích 5, 6 a 7, žadatel je o této skutečnosti vyrozuměn. V takovém případě se žádost považuje za zamítnutou.
2) Na základě analýzy rizik, výsledků kontrol z předchozích let a výsledků všeobecných namátkových kontrol právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS se vypracuje program inspekcí v terénu. Inspekce v terénu týkající se podmínek uvedených v článcích 5, 6 a 7 tohoto rozhodnutí se provádějí nejméně u 5 % zemědělských podniků využívajících odchylku.
3) Na základě posouzení rizik a výsledků správních kontrol uvedených v odstavci 1 zajistí příslušné orgány kontroly na místě alespoň u 1 % přeprav statkových hnojiv. Tyto kontroly zahrnují přinejmenším posouzení průvodních dokladů, ověření původu a místa určení statkových hnojiv a odběr vzorků z přepravovaných statkových hnojiv.
4) Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky pro ověřování souladu s tímto rozhodnutím. Jestliže se na základě ověření zjistí porušení tohoto rozhodnutí, přijmou příslušné orgány nezbytná opatření k nápravě. Zejména se zemědělcům, kteří poruší články 5, 6 a 7, v následujícím roce nepovolí odchylka.
Článek 12
Podávání zpráv
Příslušné orgány každý rok do prosince a v roce 2015 do září předloží Komisi zprávu obsahující tyto informace:
a)
vyhodnocení, jak je uplatňována odchylka, založené na kontrolách na úrovni zemědělských podniků, jakož i na kontrolách přepravy statkových hnojiv, a informace o nevyhovujících zemědělských podnicích, založené na výsledcích správních inspekcí a inspekcí v terénu;
b)
informace o úpravě statkových hnojiv, včetně dalšího zpracování a využití pevných frakcí, a podrobné údaje o vlastnostech systémů úpravy a jejich účinnosti, o složení upravených statkových hnojiv a o konečném místě určení pevných frakcí;
c)
mapy, na kterých jsou vyznačeny oblasti s nízkým obsahem organické hmoty, jakož i informace o přijatých opatřeních podporujících používání stabilizované pevné frakce na půdách s nízkým obsahem organické hmoty, která jsou uvedena v čl. 5 odst. 2;
d)
metodiky uvedené v čl. 5 odst. 3, pomocí nichž se hodnotí složení upravených statkových hnojiv, rozdíly ve složení a účinnost úpravy u každého zemědělského podniku, který využívá jednotlivé odchylky;
e)
inventura emisí amoniaku a dalších emisí z úpravy statkových hnojiv uvedená v čl. 5 odst. 4;
f)
zavedený protokol pro měření elektrické vodivosti a mapy znázorňující oblasti postižené zasolením, které jsou uvedeny v čl. 6 odst. 12;
g)
metodiky pro ověřování slučitelnosti povolených odchylek s kapacitou zařízení pro úpravu statkových hnojiv, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 1;
h)
metodiky pro ověřování slučitelnosti každé povolené odchylky se schváleným používáním vody v zemědělském podniku, který využívá odchylku, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 2;
i)
mapy zachycující procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, na které se vztahují jednotlivé odchylky, a mapy zachycující místní využívání půdy, jakož i údaje o střídání plodin a o zemědělských postupech v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 1;
j)
výsledky monitorování vody, včetně informací o trendech jakosti podzemních a povrchových vod a také o vlivu odchylky na jakost vody, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 2;
k)
seznam nejohroženějších vodních útvarů, které jsou uvedeny v čl. 10 odst. 3;
l)
shrnutí a vyhodnocení údajů získaných z monitorovacích míst uvedených v čl. 10 odst. 4.
Článek 13
Použití
Toto rozhodnutí se použije ve spojení s předpisy, jimiž se provádí akční program v regionech Emilia Romagna (rozhodnutí č. 1273/2011 ze dne 5. září 2011), Lombardia (rozhodnutí č. IX/2208 ze dne 14. září 2011), Piemonte (rozhodnutí č. 18-2612 ze dne 19. září 2011) a Veneto (rozhodnutí č. 1150 ze dne 26. července 2011).
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2012.
Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2015.
Článek 14
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 3. listopadu 2011.
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 3 november 2011
tot verlening van een door Italië met betrekking tot de regio’s Emilia-Romagna, Lombardije, Piëmont en Veneto gevraagde afwijking krachtens Richtlijn 91/676/EEG van de Raad inzake de bescherming van water tegen verontreiniging door nitraten uit agrarische bronnen
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2011) 7770)
(Slechts de tekst in de Italiaanse taal is authentiek)
(2011/721/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 91/676/EEG van de Raad van 12 december 1991 inzake de bescherming van water tegen verontreiniging door nitraten uit agrarische bronnen (1), en met name bijlage III, punt 2, derde alinea,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Indien een lidstaat van plan is per hectare jaarlijks een andere hoeveelheid dierlijke mest op of in de bodem te brengen dan is bepaald in bijlage III, punt 2, tweede alinea, eerste zin en onder a), van Richtlijn 91/676/EEG, moet die hoeveelheid zodanig worden vastgesteld dat geen afbreuk wordt gedaan aan de verwezenlijking van de in artikel 1 van die richtlijn genoemde doelstellingen, en moet de vaststelling van die hoeveelheid worden gemotiveerd aan de hand van objectieve criteria, zoals, in het onderhavige geval, lange groeiperioden en gewassen met een hoge stikstofopname.
(2)
Italië heeft bij de Commissie een verzoek tot afwijking uit hoofde van bijlage III, punt 2, derde alinea, van Richtlijn 91/676/EEG ingediend met betrekking tot de regio’s Emilia-Romagna, Lombardije, Piëmont en Veneto.
(3)
De gevraagde afwijking heeft betrekking op het voornemen van Italië om toe te staan dat in de regio’s Emilia-Romagna, Lombardije, Piëmont en Veneto tot 250 kg stikstof per hectare per jaar uit rundveemest en verwerkte varkensmest op of in de bodem wordt gebracht op landbouwbedrijven met ten minste 70 % gewassen met een hoge stikstofbehoefte en een lang groeiseizoen. Ongeveer 10 313 rundveehouderijen en 1 241 varkenshouderijen in de regio’s Emilia-Romagna, Lombardije, Piëmont en Veneto, d.w.z. respectievelijk 15,9 % en 9,7 % van het totale aantal rundveehouderijen en varkenshouderijen in die regio’s, 10,7 % van de oppervlakte cultuurgrond en 29,1 % van de totale melkveestapel en 49,3 % van het totale aantal varkens in die regio’s zouden naar schatting onder de afwijking kunnen vallen. Bovendien kunnen ook akkerbouwbedrijven de afwijking aanvragen.
(4)
De wetgeving ter uitvoering van Richtlijn 91/676/EEG en tot instelling van de actieprogramma’s in Emilia-Romagna (Besluit nr. 1273/2011 van 5.9.2011), Lombardije (Besluit nr. IX/2208 van 14.9.2011), Piëmont (Besluit 18-2612 van 19.9.2011) en Veneto (Besluit nr. 1150 van 26.7.2011) is vastgesteld en is van toepassing in combinatie met dit besluit voor de periode 2012 tot en met 2015.
(5)
De aangewezen kwetsbare zones waarop de actieprogramma’s betrekking hebben, bestrijken ongeveer 63 % van de oppervlakte cultuurgrond (OCG) van Emilia-Romagna, 82 % van de OCG van Lombardije, 38 % van de OCG van Piëmont en 87 % van de OCG van Veneto.
(6)
Uit ingediende waterkwaliteitsgegevens blijkt dat voor grondwater in de regio’s Emilia-Romagna, Lombardije, Piëmont en Veneto 89 % van de grondwaterlichamen gemiddelde nitraatconcentraties van minder dan 50 mg/l en 63 % gemiddelde nitraatconcentraties van minder dan 25 mg/l hebben. Voor oppervlaktewateren geeft meer dan 98 % van de monitoringlocaties een gemiddelde nitraatconcentratie van minder dan 25 mg/l te zien en er zijn geen punten met een nitraatconcentratie van meer dan 50 mg/l.
(7)
De regio’s Emilia-Romagna, Lombardije, Piëmont en Veneto zijn goed voor meer dan 70 % van de veestapel in Italië, meer bepaald 67,1 % van het melkrundvee, 60,6 % van het overige rundvee, 81 % van de varkens en 79,4 % van het pluimvee. De veestapel vertoonde een neerwaartse trend in de periode 1982-2007 (gemiddeld 20 % voor de vier regio’s).
(8)
In de periode 1979-2008 daalde het gebruik van stikstofhoudende kunstmest, alsook het gebruik van minerale fosfaatmeststoffen, dat met 70 % afnam.
(9)
Grasland, korrelmaïs, kuilmaïs en wintergranen beslaan ongeveer 53 % van de totale oppervlakte landbouwgrond in Emilia-Romagna, Lombardije, Piëmont en Veneto.
(10)
Uit de samen met het afwijkingsverzoek ingediende ondersteunende documenten blijkt dat de voorgestelde hoeveelheid van 250 kg stikstof per hectare per jaar uit rundveemest en verwerkte varkensmest gerechtvaardigd is op basis van objectieve criteria zoals een hoge nettoneerslag, lange groeiperioden en een hoge opbrengst van gewassen met een hoge stikstofopname.
(11)
De Commissie is na bestudering van het verzoek van mening dat de voorgestelde hoeveelheid van 250 kg rundveemest en verwerkte varkensmest per hectare geen afbreuk doet aan de verwezenlijking van de doelstellingen van Richtlijn 91/676/EEG, mits aan bepaalde strenge voorwaarden wordt voldaan.
(12)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het bij artikel 9 van Richtlijn 91/676/EEG ingestelde Nitraatcomité,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De door Italië bij brieven van 10 maart 2011 en 28 juli 2011 met betrekking tot de regio’s Emilia-Romagna, Lombardije, Piëmont en Veneto gevraagde afwijking, waarmee wordt beoogd een grotere hoeveelheid dierlijke mest toe te staan dan bepaald in bijlage III, punt 2, tweede alinea, eerste zin en onder a), van Richtlijn 91/676/EEG, wordt toegestaan onder de in dit besluit neergelegde voorwaarden.
Artikel 2
Definities
In dit besluit wordt verstaan onder:
a) „landbouwbedrijven”: agrarische bedrijven met of zonder veeteelt;
b) „perceel”: een afzonderlijk veld of een groep velden, die qua gewas, bodemtype en bemestingspraktijken homogeen zijn;
c) „grasland”: blijvend of tijdelijk grasland („tijdelijk” betekent dat de betrokken grond doorgaans gedurende minder dan vier jaar grasland is);
d) „laatrijpe maïs”: maïs van FAO-klasse 600-700, geplant van midden maart tot begin april, met een groeicyclus van ten minste 145-150 dagen;
e) „maïs of sorghum gevolgd door wintergewassen”: halflate of vroege maïs of sorghum gevolgd door wintergewassen zoals Italiaans raaigras, gerst, triticale of winterrogge;
f) „wintergraan gevolgd door zomergewassen”: wintertarwe, wintergerst of triticale, gevolgd door zomergewassen zoals maïs, sorghum, Setaria of Panicum sp.;
g) „gewassen met een hoge stikstofbehoefte en een lang groeiseizoen”: grasland, laatrijpe maïs, maïs of sorghum gevolgd door wintergewassen en wintergraan gevolgd door zomergewassen;
h) „rundveemest”: door rundvee uitgescheiden dierlijke mest, met inbegrip van tijdens het grazen uitgescheiden mest en mest in verwerkte vorm;
i) „mestverwerking”: de scheiding van varkensmest in twee fracties, een vaste fractie en een vloeibare fractie, met als doel het op of in de bodem brengen te verbeteren en de terugwinning van stikstof en fosfor te bevorderen;
j) „verwerkte mest”: het uit de verwerking van varkensmest voortkomende vloeibare gedeelte, met een minimale stikstof/fosfaatverhouding (N/P2O5) van 2,5;
k) „verwerkte mest waaruit stikstof is verwijderd”: verwerkte mest met een stikstofgehalte van minder dan 30 % ten opzichte van het stikstofgehalte van de ruwe varkensmest;
l) „bodems met een laag gehalte aan organische stoffen”: bodems met een gehalte aan organische stoffen van minder dan 2 % in de bovenste 30 cm van de bodem;
m) „niet-zouthoudende bodems en bodems met een laag zoutgehalte”: bodems met een elektrischegeleidingsvermogen op basis van een verzadigd bodempasta-extract van ECe 4 mS/cm of een elektrischegeleidingsvermogen op basis van een waterig extract met een bodem/waterverhouding van 1:2 van EC 1:2 1 mS/cm, of gebieden die zijn aangemerkt als gebieden zonder verziltingsrisico, zoals aangegeven in de op regionaal niveau vastgestelde bodemkaart;
n) „efficiëntie van het stikstofgebruik”: het percentage van de totale stikstof in de vorm van dierlijke mest die de gewassen in het jaar van het op of in de bodem brengen ter beschikking hebben.
Artikel 3
Toepassingsgebied
Dit besluit is op individuele basis van toepassing op landbouwbedrijven waarvan op 70 % of meer van het areaal gewassen met een hoge stikstofbehoefte en een lang groeiseizoen worden verbouwd, met inachtneming van de in de artikelen 4 tot en met 7 vastgestelde voorwaarden.
Artikel 4
Jaarlijkse aanvraag en verbintenis
1. Landbouwers die van een afwijking uit hoofde van dit besluit gebruik willen maken, dienen jaarlijks tegen 15 februari bij de bevoegde autoriteiten een aanvraag in.
2. De in lid 1 bedoelde jaarlijkse aanvraag gaat vergezeld van een schriftelijke verklaring waarin zij zich ertoe verbinden de in de artikelen 5, 6 en 7 vastgestelde voorwaarden in acht te nemen.
Artikel 5
Mestverwerking
1. Landbouwers die gebruikmaken van een afwijking voor het op of in de bodem brengen van verwerkte varkensmest stellen de bevoegde autoriteiten elk jaar in kennis van de volgende informatie:
a)
het type mestverwerking;
b)
de capaciteit en de belangrijkste kenmerken van de verwerkingsinstallatie, met inbegrip van de efficiëntie ervan;
c)
de hoeveelheid voor verwerking verzonden mest;
d)
de hoeveelheid, de samenstelling, met inbegrip van een gedetailleerde beschrijving van het stikstof- en fosforgehalte, en de bestemming van de vaste fractie;
e)
de hoeveelheid, de samenstelling, met inbegrip van een gedetailleerde beschrijving van het stikstof- en fosforgehalte, en de bestemming van de verwerkte mest;
f)
de raming van de gasvormige verliezen tijdens de verwerking.
2. De uit de mestverwerking voortkomende vaste fractie wordt gestabiliseerd om geuren en andere emissies te beperken, de agronomische en hygiënische eigenschappen te verbeteren, de hantering te vergemakkelijken en de beschikbaarheid van stikstof en fosfaat voor gewassen te verhogen. Het daarbij verkregen product wordt niet op of in de bodem gebracht in landbouwbedrijven waaraan een afwijking is verleend. De bevoegde autoriteiten stellen maatregelen vast ter bevordering van het gebruik van de gestabiliseerde vaste fractie op bodems met een laag gehalte aan organische stoffen. Die bodems zijn aangeven op kaarten die op regionaal niveau zijn opgesteld en ter beschikking van de landbouwers zijn gesteld.
3. De bevoegde autoriteiten stellen methoden vast voor de analyse van de samenstelling van verwerkte mest, de verschillen in samenstelling en de efficiëntie van de verwerking voor elk bedrijf waaraan een individuele afwijking is toegestaan.
4. Ammoniak- en andere emissies uit mestverwerking worden door de bevoegde autoriteiten voor elke verwerkingstechniek op representatieve locaties gemonitord. Op basis van de monitoringresultaten stellen de bevoegde autoriteiten een emissie-inventaris op.
Artikel 6
Op- of inbrengen van dierlijke en andere meststoffen
1. De hoeveelheid rundveemest en verwerkte mest die elk jaar op landbouwbedrijven, ook door de dieren zelf, op of in de bodem wordt gebracht, bevat niet meer dan 250 kg stikstof per hectare, met inachtneming van de in de leden 2 tot en met 12 vastgestelde voorwaarden.
2. De totale stikstofgift is niet groter dan de te voorziene nutriëntenbehoefte van het betrokken gewas. Hierbij wordt rekening gehouden met de levering van nutriënten vanuit de bodem en de verhoogde beschikbaarheid van stikstof als gevolg van de mestverwerking. De totale stikstofgift overschrijdt niet de maximale toepassingsnormen welke zijn vastgesteld in de actieprogramma’s die van toepassing zijn op het landbouwbedrijf in kwestie.
3. De totale fosforgift is niet groter dan de te voorziene nutriëntenbehoefte van het betrokken gewas, rekening houdend met de levering van fosfor vanuit de bodem. Op landbouwbedrijven waaraan een afwijking is verleend, worden geen fosforhoudende kunstmeststoffen op of in de bodem gebracht.
4. Voor elk bedrijf wordt uiterlijk op 15 februari een bemestingsplan opgesteld, waarin de vruchtwisseling voor de landbouwgrond en de planning voor het op- of inbrengen van dierlijke en minerale meststoffen worden beschreven.
Het bemestingsplan bevat de volgende gegevens:
a)
de omvang van de veestapel, een beschrijving van het huisvestings- en mestopslagsysteem, met inbegrip van de inhoud en het type van de beschikbare opslagruimte voor dierlijke mest;
b)
een berekening van de op het bedrijf geproduceerde stikstof en fosfor uit dierlijke mest;
c)
een beschrijving van de mestverwerking en de kenmerken van de verwerkte mest (indien van toepassing);
d)
de hoeveelheid, de soort en de kenmerken van de dierlijke mest die door het landbouwbedrijf aan anderen of door anderen aan het landbouwbedrijf wordt geleverd;
e)
de vruchtwisseling en de oppervlakte aan percelen met gewassen met een hoge stikstofbehoefte en een lang groeiseizoen en percelen met andere gewassen;
f)
de verwachte opbrengsten voor elk verbouwd gewas, afhankelijk van de beschikbaarheid van nutriënten en water, alsook lokale omstandigheden, zoals klimaat, bodemtype enz.;
g)
de verwachte stikstof- en fosforbehoefte van de gewassen voor elk perceel;
h)
een berekening van de op elk perceel op of in te brengen stikstof en fosfor uit dierlijke mest;
i)
een berekening van de op elk perceel op of in te brengen stikstof uit chemische meststoffen;
j)
de geraamde hoeveelheid water die nodig is voor irrigatie en een nauwkeurige aanduiding van de waterbron; de toestemming voor waterwinning of het watergebruikscontract met het betrokken „waterconsortium” of de kaart waarop is aangegeven dat het landbouwbedrijf zich bevindt in een gebied waar het ondiepe grondwater in contact staat met de wortelzone, worden in het plan opgenomen.
Het bemestingsplan wordt uiterlijk zeven dagen na een wijziging van de landbouwpraktijken aangepast om te waarborgen dat het plan in overeenstemming is met de feitelijke landbouwpraktijken.
5. Elk bedrijf stelt een mestboekhouding op perceelbasis op. Daarin wordt onder meer vermeld hoeveel mest en chemische meststoffen op of in de bodem zijn gebracht en wanneer het op- of inbrengen plaatsvond.
6. De toestemming voor waterwinning of het watergebruikscontract met het betrokken „waterconsortium” of de kaart waarop is aangegeven dat het landbouwbedrijf zich bevindt in een gebied waar het ondiepe grondwater in contact staat met de wortelzone, zijn beschikbaar op het landbouwbedrijf. In voorkomend geval is de hoeveelheid water waarvoor toestemming wordt verleend of de hoeveelheid water waarvoor een contract is afgesloten voldoende om oogsten voort te brengen die worden gehaald in omstandigheden zonder beperkingen.
7. Voor elk bedrijf waaraan een afwijking is toegestaan, dienen de resultaten van een stikstof- en fosforanalyse van de bodem beschikbaar te zijn. Ten minste om de vier jaar wordt vóór 1 juni een fosfor- en stikstofbemonstering en -analyse uitgevoerd voor elk deel van het bedrijf dat qua vruchtwisseling en bodemkenmerken homogeen is. Er wordt minstens één analyse per 5 ha landbouwgrond vereist.
8. De efficiëntie van het stikstofgebruik van dierlijke mest die op of in de bodem wordt gebracht op landbouwbedrijven waaraan een afwijking is verleend, bedraagt ten minste 65 % voor gier en 50 % voor vaste mest.
9. Dierlijke mest en chemische meststoffen die op of in de bodem worden gebracht op landbouwbedrijven waaraan een afwijking is verleend, worden niet verspreid na 1 november.
10. Ten minste tweederde van de hoeveelheid stikstof uit dierlijke mest, met uitzondering van stikstof uit mest van graasvee, moet vóór 30 juni van elk jaar worden op- of ingebracht. Hiertoe beschikken landbouwbedrijven waaraan een afwijking is verleend over voldoende capaciteit om dierlijke mest op te slaan in perioden waarin het gebruik van mest niet is toegestaan.
11. Vloeibare mest, met inbegrip van verwerkte mest en gier, wordt op of in de bodem gebracht middels bemestingstechnieken met lage emissies. Vaste mest wordt binnen 24 uur ingewerkt.
12. Om bodems te beschermen tegen het risico op verzilting wordt verwerkte mest waaruit stikstof is verwijderd uitsluitend toegestaan op niet-zouthoudende bodems en bodems met een laag zoutgehalte. Daartoe meten landbouwers die voornemens zijn verwerkte mest waaruit stikstof is verwijderd op of in te brengen, ten minste om de vier jaar het elektrischegeleidingsvermogen van de te bemesten percelen en nemen zij de resultaten op in de in artikel 4, lid 1, bedoelde aanvraag. De bevoegde autoriteiten stellen een protocol op dat landbouwers dienen te gebruiken om het elektrischegeleidingsvermogen te meten. De bevoegde autoriteiten stellen kaarten op waarop de gebieden met een risico op verzilting zijn aangegeven.
Artikel 7
Landbeheer
Landbouwers aan wie een afwijking is verleend, zien erop toe dat aan de volgende voorwaarden wordt voldaan:
a)
op 70 % of meer van het areaal van het landbouwbedrijf worden gewassen met een hoge stikstofbehoefte en een lang groeiseizoen verbouwd;
b)
tijdelijk grasland wordt in het voorjaar geploegd;
c)
tijdelijk of blijvend grasland bevat niet meer dan 50 % vlinderbloemigen of andere planten die stikstof uit de lucht binden;
d)
laatrijpe maïs wordt geoogst (de volledige plant);
e)
wintergewassen zoals Italiaans raaigras, gerst, triticale of winterrogge worden binnen twee weken na het oogsten van maïs/sorghum gezaaid en worden ten vroegste twee weken vóór het zaaien van maïs/sorghum geoogst;
f)
zomergewassen zoals maïs, sorghum, Setaria of Panicum sp. worden binnen twee weken na het oogsten van maïs/sorghum gezaaid en worden ten vroegste twee weken voor het zaaien van maïs/sorghum geoogst;
g)
binnen twee weken na het onderploegen van gras wordt een gewas met een hoge stikstofbehoefte ingezaaid en er worden geen meststoffen op of in de bodem gebracht in het jaar waarin blijvend grasland wordt geploegd.
Artikel 8
Andere maatregelen
1. De bevoegde autoriteiten zien erop toe dat afwijkingen die zijn verleend voor het op- of inbrengen van verwerkte mest in overeenstemming zijn met de capaciteit van mestverwerkingsinstallaties.
2. De bevoegde autoriteiten zorgen ervoor dat elke verleende afwijking in overeenstemming is met het toegestane watergebruik op het landbouwbedrijf waaraan de afwijking is verleend.
Artikel 9
Maatregelen inzake mestvervoer
1. De bevoegde autoriteiten zorgen ervoor dat het vervoer van dierlijke mest van en naar landbouwbedrijven waaraan een afwijking is verleend, wordt geregistreerd aan de hand van plaatsbepalingssystemen of wordt geregistreerd in begeleidende documenten, waarin de plaats van oorsprong en de bestemming worden aangegeven. De registratie aan de hand van plaatsbepalingssystemen is verplicht voor vervoer over een afstand van meer dan 30 km.
2. De bevoegde autoriteiten zien erop toe dat tijdens het vervoer een document beschikbaar is waarin de hoeveelheid vervoerde mest en het stikstof- en fosfaatgehalte ervan worden aangegeven.
3. De bevoegde autoriteiten zorgen ervoor dat het stikstof- en fosforgehalte van de uit mestverwerking voortkomende verwerkte mest en vaste fracties worden geanalyseerd. De analyse wordt verricht door erkende laboratoria. De resultaten van de analyse worden meegedeeld aan de bevoegde autoriteiten en aan de afnemer. Bij elk vervoer is een certificaat van de analyse beschikbaar.
Artikel 10
Monitoring
1. De bevoegde autoriteiten zien erop toe dat voor elke gemeente kaarten van de percentages onder een individuele afwijking vallende bedrijven, dieren en landbouwgrond en kaarten van het lokale bodemgebruik worden opgesteld en jaarlijks worden bijgewerkt. Er worden gegevens verzameld over de vruchtwisseling en de landbouwpraktijken op landbouwbedrijven waaraan een afwijking is verleend en deze gegevens worden jaarlijks bijgewerkt.
2. Er wordt een monitoringnetwerk voor de bemonstering van oppervlaktewater en ondiep grondwater opgezet en onderhouden om het effect van de afwijking op de waterkwaliteit te beoordelen. Het ontwerp van het monitoringnetwerk wordt ingediend bij de Commissie. Het aanvankelijke aantal meetpunten mag niet worden afgebouwd en de locatie van de meetpunten mag niet worden gewijzigd gedurende de toepassingstermijn van dit besluit.
3. Er wordt een intensievere watermonitoring uitgevoerd voor landbouwstroomgebieden die in de nabijheid van de door de bevoegde autoriteiten aan te wijzen kwetsbaarste waterlichamen zijn gelegen.
4. Er worden monitoringlocaties opgezet om in situaties zowel met als zonder toegestane afwijking gegevens te verkrijgen over de stikstof- en fosforconcentratie in het bodemwater, de minerale stikstof in het bodemprofiel en de daar optredende stikstof- en fosforverliezen via de wortelzone naar het grondwater, alsmede de stikstof- en fosforverliezen door afspoeling via het oppervlak en uitspoeling via de ondergrond. De monitoringslocaties bestrijken de voornaamste bodemtypes, bemestingspraktijken en gewassen. Het ontwerp van het monitoringnetwerk wordt ingediend bij de Commissie. Het aanvankelijke aantal meetpunten mag niet worden afgebouwd en de locatie van de meetpunten mag niet worden gewijzigd gedurende de toepassingstermijn van dit besluit.
Artikel 11
Verificatie
1. De bevoegde instanties zorgen ervoor dat alle aanvragen voor afwijkingen aan administratieve controle worden onderworpen. Wanneer uit die controle blijkt dat niet aan de in de artikelen 5, 6 en 7 vastgestelde voorwaarden is voldaan, wordt de aanvrager daarvan in kennis gesteld. In dit geval wordt de aanvraag als afgewezen beschouwd.
2. Op basis van een risicoanalyse, de resultaten van de controles in voorgaande jaren en de resultaten van de algemene aselecte controle op de wetgeving ter uitvoering van Richtlijn 91/676/EEG wordt een programma van inspecties ter plaatse opgesteld. Bij ten minste 5 % van de bedrijven waaraan een afwijking is toegestaan, wordt een inspectie ter plaatse uitgevoerd met betrekking tot de in de artikelen 5, 6 en 7 van dit besluit vastgestelde voorwaarden.
3. De bevoegde autoriteiten zien erop toe dat op ten minste 1 % van alle mestvervoer controles ter plaatse wordt uitgevoerd, op basis van een risicobeoordeling en de resultaten van de in lid 1 bedoelde administratieve controles. De controles omvatten ten minste een beoordeling van de begeleidende documenten, een controle van de oorsprong en de bestemming van de mest, en een bemonstering van de vervoerde mest.
4. Aan de bevoegde autoriteiten worden de nodige bevoegdheden en middelen toegekend om de naleving van dit besluit te verifiëren. Wanneer uit de verificatie blijkt dat dit besluit niet wordt nageleefd, nemen de bevoegde autoriteiten de nodige corrigerende maatregelen. Met name komen landbouwers die de artikelen 5, 6 en 7 niet naleven, het volgende jaar niet in aanmerking voor een afwijking.
Artikel 12
Verslaglegging
De bevoegde autoriteiten dienen elk jaar bij de Commissie tegen december, en voor 2015 tegen september, een verslag in met de volgende informatie:
a)
een evaluatie van de uitvoering van de afwijking, op basis van controles op bedrijfsniveau, alsook controles van mestvervoer, en informatie over bedrijven die zich niet aan de voorschriften hebben gehouden, op basis van de resultaten van de administratieve controles en inspecties ter plaatse;
b)
informatie over de mestverwerking, met inbegrip van de verdere verwerking en het gebruik van de vaste fracties, alsook gedetailleerde gegevens over de kenmerken van de verwerkingssystemen en de efficiëntie daarvan, en over de samenstelling van de verwerkte mest, alsook over de eindbestemming van de vaste fracties;
c)
kaarten waarop gebieden met een laag gehalte aan organische stoffen zijn aangegeven, alsook de maatregelen die zijn genomen ter bevordering van het gebruik van de gestabiliseerde vaste fractie op bodems met een laag gehalte aan organische stoffen, zoals bedoeld in artikel 5, lid 2;
d)
de in artikel 5, lid 3, bedoelde methoden voor de analyse van de samenstelling van verwerkte mest, de verschillen in samenstelling en de efficiëntie van de verwerking voor elk bedrijf waaraan een individuele afwijking is toegestaan;
e)
de in artikel 5, lid 4, bedoelde inventaris van ammoniak- en andere emissies uit mestverwerking;
f)
het protocol dat is vastgesteld om het elektrischegeleidingsvermogen te meten en kaarten waarop gebieden waar verzilting optreedt zijn aangegeven, als bedoeld in artikel 6, lid 12;
g)
de methoden ter verificatie van de overeenstemming van verleende afwijkingen met de capaciteit van de mestverwerkingsinstallaties, als bedoeld in artikel 8, lid 1;
h)
de methoden ter verificatie van de overeenstemming tussen elke verleende afwijking en het toegestane watergebruik op het landbouwbedrijf waaraan de afwijking is verleend, als bedoeld in artikel 8, lid 2;
i)
kaarten waarop de percentages onder een individuele afwijking vallende bedrijven, dieren en landbouwgrond zijn aangegeven en kaarten met het lokale bodemgebruik, alsook met gegevens over de vruchtwisseling en de landbouwpraktijken in bedrijven waaraan een individuele afwijking is verleend, als bedoeld in artikel 10, lid 1;
j)
de resultaten van de monitoring van de waterkwaliteit, met inbegrip van informatie over waterkwaliteitstrends voor grond- en oppervlaktewateren alsook het in artikel 10, lid 2, bedoelde effect van de afwijking op de waterkwaliteit;
k)
de lijst van de meest kwetsbare waterlichamen, als bedoeld in artikel 10, lid 3;
l)
een overzicht en evaluatie van de op de in artikel 10, lid 4, bedoelde meetpunten verkregen data.
Artikel 13
Toepassing
Dit besluit is van toepassing in samenhang met de besluiten ter uitvoering van het actieprogramma in Emilia-Romagna (Besluit nr. 1273/2011 van 5.9.2011), Lombardije (Besluit nr. IX/2208 van 14.9.2011), Piëmont (Besluit 18-2612 van 19.9.2011) en Veneto (Besluit nr. 1150 van 26.7.2011).
Dit besluit is van toepassing met ingang van 1 januari 2012.
Het verstrijkt op 31 december 2015.
Artikel 14
Dit besluit is gericht tot de Italiaanse Republiek.
Gedaan te Brussel, 3 november 2011.