NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1129/2011
ze dne 11. listopadu 2011,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 vytvořením seznamu potravinářských přídatných látek Unie
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na článek 10, čl. 30 odst. 1 a čl. 30 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví vytvoření seznamu, který obsahuje potravinářské přídatné látky Unie schválené pro použití v potravinách a podmínky jejich použití.
(2)
Potravinářské přídatné látky, které jsou v současnosti povoleny k použití v potravinách podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES ze dne 30. června 1994 o náhradních sladidlech pro použití v potravinách (2), směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/36/ES ze dne 30. června 1994 o barvivech pro použití v potravinách (3) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/2/ES ze dne 20. února 1995 o potravinářských přídatných látkách jiných než barviva a náhradní sladidla (4), je třeba zařadit do přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008 po prověření jejich souladu s články 6, 7 a 8 uvedeného nařízení. Tento přezkum by neměl zahrnovat nové posouzení rizika provedené Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“). Potravinářské přídatné látky a způsoby jejich použití, které již nejsou potřebné, se do přílohy II uvedeného nařízení nezapíší.
(3)
Potravinářské přídatné látky lze uvádět na trh jen v případě, že jsou zařazeny na seznam Unie uvedený v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008, a v potravinách je lze používat jen za podmínek použití stanovených v uvedené příloze. Potravinářské přídatné látky je třeba zapsat na seznam podle kategorií potravin, do nichž se smějí přidávat. Z důvodu jednoduchosti převodu a zlepšení transparentnosti schvalovacího postupu je vhodné vypracovat nový systém potravinových kategorií, který vytvoří základ přílohy II.
(4)
Systém kategorizace potravin stanovený obecnou normou pro potravinářské přídatné látky v Codex Alimentarius (5) byl použit jako výchozí systém pro vypracování systému Unie. Tento systém je však třeba upravit, aby se zohlednila specifičnost stávajících povolení potravinářských přídatných látek v Unii. Byla zohledněna současná zvláštní odvětvová ustanovení Unie týkající se potravin. Kategorie se vytvářejí pouze za účelem vypracování seznamu povolených potravinářských přídatných látek a podmínek jejich použití.
(5)
Z důvodů srozumitelnosti je nezbytné zapsat potravinářské přídatné látky na seznam ve skupinách přídatných látek podle povolování v určitých potravinách. Aby se zajistil jednotný výklad, měly by být poskytnuty pokyny k popisu jednotlivých kategorií. V případě nutnosti mohou být přijata rozhodnutí o výkladu podle článku 19 nařízení (ES) č. 1333/2008, aby se objasnilo, zda určitá potravina náleží do určité kategorie potravin či nikoli.
(6)
Dusitany (E 249-250) jsou potřebné ke konzervaci masných výrobků, aby se zabránilo možnému růstu škodlivých bakterií, zejména Clostridium botulinum. Použití dusitanů v mase však může vést ke vzniku nitrosaminů, které jsou karcinogenními látkami. Současné povolení dusitanů jako potravinářských přídatných látek vyvažuje oba tyto účinky, přičemž zohledňuje vědecké stanovisko úřadu a potřebu udržet na trhu některá tradiční jídla. Pro některé tradičně vyráběné masné výrobky byly stanoveny maximální limity reziduí v příloze III směrnice 95/2/ES. Ve výrobcích, které byly odpovídajícím způsobem specifikovány a identifikovány, je třeba tyto limity udržet; je však třeba objasnit, že tyto limity se vztahují na konec výrobního procesu. Dále bude Komise konzultovat členské státy, zúčastněné strany a úřad, aby projednala možnost snížení současných maximálních limitů ve všech masných výrobcích a dalšího zjednodušení pravidel pro tradičně vyráběné výrobky. V závislosti na výsledku takové konzultace Komise zváží, zda je vhodné navrhnout úpravu maximálních limitů dusitanů, které mohou být přidávány do některých masných výrobků.
(7)
Pokud jde o balenou stolní vodu zahrnutou do kategorie 14.1.1, jedinými povolenými potravinářskými přídatnými látkami jsou kyselina fosforečná a fosforečnany. Vzhledem k tomu, že příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 má dále harmonizovat použití potravinářských přídatných látek v potravinách v Unii a zajistit účinné fungování vnitřního trhu, minerální soli, které jsou přidávány do balené stolní vody z normalizačních důvodů, by neměly být považovány za potravinářské přídatné látky, a proto by neměly spadat do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(8)
Všechny potravinářské přídatné látky, které jsou v současné době povolené, jsou předmětem přehodnocení úřadu v souladu s nařízením Komise (EU) č. 257/2010 (6), které stanoví program pro přehodnocení schválených přídatných potravinářských látek. Přehodnocení potravinářských přídatných látek se uskutečňuje v souladu s prioritami stanovenými v uvedeném nařízení.
(9)
V lednu 2008 přijal úřad stanovisko k lykopenu (7), ve kterém odvodil přijatelný denní příjem (ADI) lykopenu (E 160d) ze všech zdrojů na 0,5 mg/kg tělesné hmotnosti a dospěl k závěru, že možný příjem by mohl převyšovat ADI, zejména pokud jde o děti. Použití lykopenu jako potravinového barviva je proto třeba omezit.
(10)
V září 2009 přijal úřad vědecká stanoviska ke žluti SY (Sunset Yellow FCF, Gelborange S) (E 110) (8), chinolinové žluti (E 104) (9) a ponceau 4R (košenilové červeni A) (E 124) (10). Na základě posouzení dietární expozice dospěl úřad ve vědeckých stanoviscích k závěru, že v případě použití chinolinové žluti a ponceau 4R (košelinové červeně) v maximálních používaných množstvích převyšují obecně příjmy odhadované ve středních a vyšších percentilech ADI. Také v případě žluti SY (Sunset Yellow FCF, Gelborange S), může být expozice příliš vysoká, zejména pokud jde o děti ve věku od jednoho do deseti let. Odhadované příjmy jsou počítané na základě používaných množství poskytnutých potravinářským průmyslem v roce 2009. Komise přehodnocuje současná povolená použití a používaná množství, aby prokázala, že expozice těmto látkám je pro spotřebitele bezpečná, a plánuje připravit nový návrh obsahující přehodnocená množství do července 2011.
(11)
Ve svém stanovisku ze dne 22. května 2008 k bezpečnosti hliníku, který je přijímán potravinami, dospěl úřad k závěru, že expozice je pravděpodobně příliš vysoká pro významnou část evropské populace. Úřad nemohl dospět k závěru, pokud jde o konkrétní zdroje, které zvyšují obsah hliníku v určitých potravinách, jakým je množství přirozeně přítomné, zvýšení způsobená použitím potravinářských přídatných látek a množství uvolňující se do potravin během zpracování a skladování v hliníkových fóliích, nádobách a použitím hliníkového nářadí. Za účelem snížení expozice hliníku je třeba omezit použití určitých potravinářských přídatných látek obsahujících hliník. Komise připravuje opatření k omezení expozice potravinářským přídatným látkám obsahujícím hliník a zamýšlí připravit návrh s přehodnocenými množstvími do září 2011.
(12)
Zúčastněné strany byly požádány o poskytnutí informací týkajících se použití a potřeby použití potravinových barviv, která jsou uvedena v příloze směrnice 94/36/ES. Část uvedených potravinových barviv není v současné době používána ve všech potravinářských kategoriích uvedených ve zmíněné příloze. Některá z těchto povolených barviv je však třeba ponechat na seznamu, protože může nastat potřeba je nahradit nebo částečně nahradit barvivy, která mohou vzbudit obavy úřadu během přehodnocení. V tomto stadiu může být počet povolených potravinových barviv snížen v následujících potravinářských kategoriích: ochucené zpracované sýry, konzervy červeného ovoce, pasty z ryb a korýšů, předvaření korýši a uzené ryby.
(13)
Potravinové barvivo etyl ester β-apo-8'-karotenalu (C30) (E 160f) už není výrobcem nabízen a přehodnocení této látky úřadem už není podporováno provozovateli. Tato potravinářská přídatná látka by proto neměla být zařazena na seznam Unie.
(14)
Použití potravinového barviva kanthaxanthinu (E161) je povoleno jen ve „frankfurtských párcích“. Komise byla informována, že toto potravinové barvivo se už nepoužívá. Povolení použití této potravinářské přídatné látky ve frankfurtských párcích by proto nemělo být zařazeno na seznam Unie. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/35/ES ze dne 23. dubna 2009 o barvivech, která mohou být přidávána do léčivých přípravků (11),však stanoví, že členské státy nepovolí pro barvení humánních a veterinárních přípravků žádná jiná barviva než ta, která jsou uvedena v příloze I směrnice 94/36/ES. Kanthaxanthin je v současné době používán v některých léčivých přípravcích. Tato potravinářská přídatná látka by proto měla zůstat na seznamu povolených přídatných látek.
(15)
Nařízení Komise (ES) č. 884/2007 ze dne 26. července 2007 o mimořádných opatřeních, kterými se pozastavuje používání barviva E 128 červeň 2G jako potravinového barviva (12), pozastavilo používání a uvádění na trh potravin obsahujících toto barvivo. Barvivo E 128 červeň 2G by proto nemělo být zařazeno na seznam Unie.
(16)
Během přehodnocení úřadem vyšlo najevo, že potravinové barvivo E 154 hněď FK, které bylo povoleno jen k používání v uzených sledích, se už nepoužívá. Během přehodnocení úřad nemohl dojít k závěru o bezpečnosti této látky kvůli chybám v dostupných údajích o toxicitě (13). Tato potravinářská přídatná látka by proto neměla být zařazena na seznam Unie.
(17)
Protispékavá látka E 551 oxid křemičitý je v současné době povolena směrnicí 95/2/ES pro různá použití. Vědecký výbor pro potraviny přiřadil ve svém stanovisku ze dne 18. května 1990 této potravinářské přídatné látce přijatelný denní příjem (ADI) „neurčený“ (14). Z technologických důvodů je třeba rozšířit její použití na vyšší množství, než je povoleno v současné době pro náhrady soli. Takové použití by prospělo spotřebitelům, protože by umožnilo prodej protispékavých náhrad solí v horkých a vlhkých evropských zemích, jelikož v důsledku současných protispékavých účinků náhrad soli je jejich použití často nevyhovující nebo nemožné. Je proto vhodné povolit zvýšená maximální množství pro náhrady soli.
(18)
Úřad posoudil informace o bezpečnosti základního methylmetakrylátového kopolymeru používaného jako leštící/povrchově aktivní látka v pevných doplňcích stravy. Ve svém stanovisku ze dne 10. února 2010 dospěl úřad k závěru, že toto použití nevyvolává bezpečnostní obavy, protože základní methylmetakrylátový kopolymer, který byl podán ústy, téměř není vstřebáván trávicí soustavou. Tato potravinářská přídatná látka má mít technologický význam, protože poskytuje ochranu proti vlhkosti a maskuje chuť různých živin v kombinaci s rychlým uvolněním živiny v žaludku. Je proto vhodné povolit použití základního methylmetakrylátového kopolymeru jako leštící/povrchově aktivní látky v pevných doplňcích stravy podle článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES (15) na množství 100 000 mg/kg. Této nové potravinářské přídatné látce by mělo být přiřazeno číslo označení E 1205.
(19)
Je třeba upravit použití potravinářských přídatných látek ve stolních sladidlech, jak jsou definována v čl. 3 odst. 2 písm. g) nařízení (ES) č. 1333/2008. Tyto přípravky obsahující povolená náhradní sladidla jsou určeny k prodeji konečnému spotřebiteli jako náhrada za cukr. Potřeba pro potravinářské přídatné látky může být různá v závislosti na různých formách provedení: tekuté, práškové formě nebo ve formě tablet.
(20)
Převod potravinářských přídatných látek do přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008 je třeba považovat za dokončený v souladu s článkem 34 uvedeného nařízení ke dni použitelnosti změn zavedených tímto nařízením. Do toho dne je třeba dále používat ustanovení čl. 2 odst. 1, 2 a 4 směrnice 94/35/ES, čl. 2 odst. 1 až 6 a odst. 8 až 10 směrnice 94/36/ES a článků 2 a 4 směrnice 95/2/ES a příloh těchto směrnic.
(21)
Převod potravinářských přídatných látek, na které se vztahují články 6, 7 a 8 nařízení (ES) č. 1333/2008, na seznam Unie by neměl ovlivnit jejich současná použití. Je však třeba poskytnout přechodné období, aby se umožnilo obchodním provozovatelům vyhovět opatřením tohoto nařízení.
(22)
Je nutno objasnit výjimku ze zásady převedení v jiných vícesložkových potravinách, než které jsou uvedeny v příloze II, jak je stanoveno v čl. 18 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1333/2008. V článku 3 směrnice 95/2/ES a článku 3 směrnice 94/36/ES se tato výjimka vztahovala na potraviny, které jsou nyní uvedeny v tabulkách 1 a 2. Pokud jde o jiné vícesložkové potraviny, které patří do kategorií uvedených v části E (jako jsou polévky, omáčky, saláty apod.), je třeba zásadu převedení dále uplatňovat.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změna nařízení (ES) č. 1333/2008
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 se nahrazuje zněním přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Přechodná ustanovení
1. Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 ve znění tohoto nařízení se použije ode dne 1. června 2013.
2. Odchylně od odstavce 1 se použijí následující položky v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008 ve znění tohoto nařízení ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost:
a)
v části B bodu 3 položka týkající se základního methylmetakrylátového kopolymeru (E 1205);
b)
v části E bodu 12.1.2 položka týkající se oxidu křemičitého (E 551) v náhradách soli;
c)
v části E bodu 17.1 položka týkající se použití základního methylmetakrylátového kopolymeru (E 1205) v doplňcích stravy v pevné formě.
3. Ustanovení čl. 2 odst. 1, 2 a 4 směrnice 94/35/ES, čl. 2 odst. 1 až 6 a odst. 8 až 10 směrnice 94/36/ES a články 2 a 4 směrnice 95/2/ES a přílohy těchto směrnic se přestanou používat ode dne 1. června 2013.
4. Odchylně od odstavce 3 se přestane používat položka v příloze IV směrnice 95/2/ES týkající se použití oxidu křemičitého (E 551) v náhradách soli ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
5. Potraviny, které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. červnem 2013, ale které nejsou v souladu s tímto nařízením, mohou být dále uváděny na trh do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Nařízení (ES) č. 884/2007 se zrušuje s platností od 1. června 2013.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. listopadu 2011.
VERORDENING (EU) Nr. 1129/2011 VAN DE COMMISSIE
van 11 november 2011
tot wijziging van bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1333/2008 van het Europees Parlement en de Raad door opstelling van een EU-lijst van levensmiddelenadditieven
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1333/2008 van het Europees Parlement en de Raad van 16 december 2008 inzake levensmiddelenadditieven (1), en met name artikel 10 en artikel 30, leden 1 en 5,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EG) nr. 1333/2008 bepaalt dat er een EU-lijst van voor gebruik in levensmiddelen goedgekeurde levensmiddelenadditieven en desbetreffende gebruiksvoorwaarden moet worden opgesteld.
(2)
Levensmiddelenadditieven waarvan het gebruik in levensmiddelen momenteel toegestaan is op grond van Richtlijn 94/35/EG van het Europees Parlement en de Raad van 30 juni 1994 inzake zoetstoffen die in levensmiddelen mogen worden gebruikt (2), Richtlijn 94/36/EG van het Europees Parlement en de Raad van 30 juni 1994 inzake kleurstoffen die in levensmiddelen mogen worden gebruikt (3) en Richtlijn 95/2/EG van het Europees Parlement en de Raad van 20 februari 1995 betreffende levensmiddelenadditieven met uitzondering van kleurstoffen en zoetstoffen (4) moeten worden opgenomen in bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1333/2008 nadat is gecontroleerd of zij in overeenstemming zijn met de artikelen 6, 7 en 8 van die verordening. De controle behoeft geen nieuwe risicobeoordeling door de Europese Autoriteit voor voedselveiligheid (EFSA) te omvatten. Levensmiddelenadditieven en gebruiksvormen die niet langer nodig zijn, moeten niet in bijlage II bij die verordening worden opgenomen.
(3)
Alleen levensmiddelenadditieven die in de EU-lijst in bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1333/2008 zijn opgenomen, mogen als zodanig in de handel gebracht en in levensmiddelen gebruikt worden, mits zij voldoen aan de in de lijst gestelde gebruiksvoorwaarden. De lijst van levensmiddelenadditieven moet worden opgesteld op basis van de categorieën levensmiddelen waaraan zij mogen worden toegevoegd. Om de overdracht naar die lijst te vergemakkelijken en de goedkeuringsprocedure transparanter te maken, moet er een nieuw categoriseringssysteem voor levensmiddelen worden ontwikkeld dat als basis voor bijlage II dient.
(4)
Het bestaande levensmiddelencategoriseringssysteem van de Codex Alimentarius General Standard for Food Additives (5) is als uitgangspunt voor het EU-systeem gebruikt. Dat systeem moet echter worden aangepast in verband met de specificiteit van de bestaande goedkeuringen van levensmiddelenadditieven in de Unie. De huidige sectorspecifieke EU-bepalingen voor levensmiddelen zijn in aanmerking genomen. De categorieën zijn uitsluitend bedoeld om een lijst van goedgekeurde additieven en bijbehorende gebruiksvoorwaarden op te stellen.
(5)
Voor de duidelijkheid moeten de levensmiddelenadditieven met het oog op de goedkeuring voor bepaalde levensmiddelen worden gegroepeerd. Omwille van een gelijkluidende interpretatie moeten richtsnoeren voor de omschrijving van de verschillende categorieën worden verstrekt. Zo nodig kunnen interpretatiebesluiten worden vastgesteld overeenkomstig artikel 19 van Verordening (EG) nr. 1333/2008 om aan te geven of een bepaald levensmiddel tot een bepaalde categorie behoort.
(6)
Nitrieten (E 249-250) zijn nodig als conserveermiddel in vleesproducten om de eventuele groei van schadelijke bacteriën, met name Clostridium botulinum, te beperken. Door het gebruik van nitrieten in vlees kunnen echter kankerverwekkende nitrosaminen worden gevormd. Bij de huidige toelating van nitrieten als levensmiddelenadditieven zijn deze twee aspecten tegen elkaar afgewogen, met inachtneming van het wetenschappelijk advies van de EFSA en de noodzaak om bepaalde traditionele levensmiddelen in de handel te houden. Voor bepaalde traditioneel vervaardigde vleesproducten waren in bijlage III bij Richtlijn 95/2/EG maximale restgehalten vastgesteld. Die restgehalten moeten van toepassing blijven voor duidelijk gespecificeerde en geïdentificeerde producten; er dient echter te worden gepreciseerd dat de restgehalten gelden voor het eind van het productieproces. Bovendien zal de Commissie met de lidstaten, de belanghebbenden en de EFSA overleggen om te kijken of de huidige grenswaarden in alle vleesproducten kunnen worden verlaagd en de voorschriften voor traditioneel vervaardigde producten verder kunnen worden vereenvoudigd. Afhankelijk van de uitkomst van dat overleg zal de Commissie besluiten of het wenselijk is een voorstel te doen om de restgehalten voor nitrieten die aan bepaalde vleesproducten mogen worden toegevoegd, aan te passen.
(7)
Voor bereide tafelwaters van categorie 14.1.1 moeten alleen fosforzuur en fosfaten als additieven worden toegestaan. Aangezien bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1333/2008 bedoeld is om het gebruik van levensmiddelenadditieven in levensmiddelen in de Unie verder te harmoniseren en de goede werking van de interne markt te waarborgen, dienen minerale zouten die aan bereide tafelwaters worden toegevoegd om deze te standaardiseren, niet als additief te worden beschouwd en dus niet binnen het toepassingsgebied van deze verordening te vallen.
(8)
Alle momenteel toegestane levensmiddelenadditieven ondergaan een herbeoordeling door de EFSA overeenkomstig Verordening (EU) nr. 257/2010 van de Commissie (6), waarbij een programma voor de herbeoordeling van goedgekeurde levensmiddelenadditieven is vastgesteld. De levensmiddelenadditieven moeten volgens de prioriteiten van die verordening worden herbeoordeeld.
(9)
In januari 2008 heeft de EFSA een advies over lycopeen uitgebracht (7), waarin zij tot een aanvaardbare dagelijkse inname (ADI) van 0,5 mg/kg lichaamsgewicht/dag voor lycopeen (E 160d) uit alle bronnen kwam en concludeerde dat de inname deze hoeveelheid te boven zou kunnen gaan, met name voor kinderen. Het gebruik van lycopeen als levensmiddelenkleurstof moet daarom worden beperkt.
(10)
In september 2009 heeft de EFSA wetenschappelijke adviezen uitgebracht over zonnegeel FCF (E 110) (8), chinolinegeel (E 104) (9) en ponceau 4R (E 124) (10). Uitgaande van de in de wetenschappelijke adviezen geschatte blootstelling via de voeding heeft de EFSA geconcludeerd dat in het geval van chinolinegeel en ponceau 4R bij de maximale gebruiksconcentraties de gemiddelde geschatte inname en de hoge percentielen gewoonlijk boven de ADI liggen. Bovendien kan de blootstelling aan zonnegeel met name voor kinderen tussen één en tien jaar te groot zijn. De innameschattingen zijn berekend aan de hand van de door de levensmiddelenindustrie in 2009 meegedeelde gebruikte hoeveelheden. De Commissie bekijkt de momenteel toegestane gebruiksdoeleinden en gebruiksconcentraties opnieuw om na te gaan of blootstelling aan deze stoffen voor de consument veilig is; zij is van plan in juli 2011 een nieuw voorstel met herziene gebruiksconcentaties op te stellen.
(11)
In haar advies over de veiligheid van via de voeding opgenomen aluminium van 22 mei 2008 concludeert de EFSA dat de blootstelling van een aanzienlijk deel van de Europese bevolking te hoog zou kunnen zijn. De EFSA kon geen conclusies trekken over de specifieke bronnen die aan het aluminiumgehalte van een bepaald levensmiddel bijdragen, zoals de inherent aanwezige hoeveelheid, de bijdragen van het gebruik van levensmiddelenadditieven en de hoeveelheden die tijdens verwerking en opslag uit aluminiumfolie, recipiënten of gebruiksvoorwerpen naar het levensmiddel migreren. Om de blootstelling aan aluminium te verlagen moet het gebruik van bepaalde aluminium bevattende levensmiddelenadditieven worden beperkt. De Commissie werkt aan maatregelen om de blootstelling aan aluminium bevattende additieven te beperken en is van plan om in september 2011 met een voorstel met herziene gebruiksniveaus te komen.
(12)
De belanghebbende partijen is verzocht informatie te verstrekken over het gebruik en de noodzakelijkheid van de in bijlage V bij Richtlijn 94/36/EG opgenomen levensmiddelenkleurstoffen. Sommige van deze kleurstoffen worden momenteel niet gebruikt in bepaalde in die bijlage genoemde categorieën levensmiddelen. Een aantal van die toegelaten kleurstoffen moet echter op de lijst blijven staan omdat zij eventueel kunnen dienen om kleurstoffen waarbij de EFSA tijdens de herbeoordeling vraagtekens plaatst, geheel of gedeeltelijk te vervangen. Vooralsnog kan het aantal toegestane levensmiddelenkleurstoffen in de volgende categorieën levensmiddelen worden beperkt: gearomatiseerde smeltkaas, conserven van rode vruchten, vis- en schaaldierenpasta, voorgekookte schaaldieren en gerookte vis.
(13)
De levensmiddelenkleurstof ethylester van bèta-apo-8'-caroteenzuur (C30) (E 160f) wordt niet meer door de fabrikant aangeboden en volgens het bedrijfsleven hoeft deze stof niet meer door de EFSA te worden herbeoordeeld. Dit levensmiddelenadditief moet dus niet in de EU-lijst worden opgenomen.
(14)
De levensmiddelenkleurstof canthaxanthine (E 161g) mag alleen in „saucisses de Strasbourg” worden gebruikt. De Commissie is meegedeeld dat deze kleurstof niet meer gebruikt wordt. Het gebruik van dit levensmiddelenadditief in „saucisses de Strasbourg” dient dus niet in de EU-lijst te worden toegestaan. Volgens Richtlijn 2009/35/EG van het Europees Parlement en de Raad van 23 april 2009 betreffende stoffen die kunnen worden toegevoegd aan geneesmiddelen om deze te kleuren (11) mogen echter voor het kleuren van geneesmiddelen voor menselijk en diergeneeskundig gebruik geen andere kleurstoffen worden gebruikt dan in bijlage I bij Richtlijn 94/36/EG zijn opgenomen. Canthaxanthine wordt momenteel in bepaalde geneesmiddelen gebruikt. Daarom moet dit additief op de lijst van toegestane additieven blijven staan.
(15)
Bij Verordening (EG) nr. 884/2007 van de Commissie van 26 juli 2007 inzake noodmaatregelen tot opschorting van het gebruik van E 128 Rood 2G als levensmiddelenkleurstof (12) is het gebruik van die kleurstof en het in de handel brengen van levensmiddelen die die kleurstof bevatten opgeschort. E 128 Rood 2G moet dus niet in de EU-lijst worden opgenomen.
(16)
Bij de herbeoordeling door de EFSA is gebleken dat de levensmiddelenkleurstof bruin FK (E 154), die alleen in „kippers” was toegestaan, niet meer gebruikt wordt. Wegens tekortkomingen in de beschikbare toxiciteitsgegevens kon de EFSA bij de herbeoordeling geen conclusies trekken over de veiligheid van deze stof (13). Dit levensmiddelenadditief moet dus niet in de EU-lijst worden opgenomen.
(17)
Het antiklontermiddel siliciumdioxide (E 551) is momenteel krachtens Richtlijn 95/2/EG voor tal van gebruiksdoeleinden toegestaan. Het Wetenschappelijk Comité voor de menselijke voeding heeft in zijn advies van 18 mei 1990 een aanvaardbare dagelijkse inname (ADI) „niet gespecificeerd” vastgesteld (14). Er is een technologische noodzaak om het gebruik van die stof in zoutvervangers tot een hoger gehalte toe te staan dan nu het geval is. Dat zou de consument ten goede komen omdat er dan niet-klonterende zoutvervangers kunnen komen voor de verkoop in warme en vochtige Europese landen, waar het gebruik van zoutvervangers momenteel door klontervorming lastig en soms onmogelijk is. Daarom moet een verhoogde grenswaarde voor zoutvervangers worden toegestaan.
(18)
De EFSA heeft de informatie over de veiligheid van basisch methacrylaatcopolymeer als glansmiddel/bedekkingsmiddel in vaste voedingssupplementen beoordeeld. In zijn advies van 10 februari 2010 heeft de EFSA geconcludeerd dat bij dat gebruiksdoeleinde de veiligheid niet in het geding is, aangezien basisch methacrylaatcopolymeer na orale toediening vrijwel niet uit het maagdarmkanaal wordt opgenomen. Dit additief zal naar verwachting een technologische functie vervullen doordat het diverse voedingsstoffen tegen vocht beschermt en de smaak ervan maskeert, terwijl de voedingsstof snel in de maag vrijkomt. Daarom moet het gebruik van basisch methacrylaatcopolymeer als glansmiddel/bedekkingsmiddel in vaste voedingssupplementen als omschreven in artikel 2 van Richtlijn 2002/46/EG van het Europees Parlement en de Raad (15) tot een concentratie van 100 000 mg/kg worden toegestaan. Dit nieuwe levensmiddelenadditief moet het E-nummer E 1205 krijgen.
(19)
Het gebruik van additieven in tafelzoetstoffen als omschreven in artikel 3, lid 2, onder g), van Verordening (EG) nr. 1333/2008 moet worden geregeld. Die preparaten met toegestane zoetstoffen zijn bestemd om als vervangingsmiddel voor suiker aan de eindverbruiker te worden verkocht. De noodzaak van additieven kan afhangen van de verschillende vormen waarin zij worden aangeboden, namelijk in vloeibare, poeder- of tabletvorm.
(20)
De overdracht van levensmiddelenadditieven naar bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1333/2008 moet overeenkomstig artikel 34 van die verordening als voltooid worden beschouwd vanaf de datum waarop de bij deze verordening ingevoerde wijzigingen van toepassing worden. Tot dat tijdstip moeten de bepalingen van artikel 2, leden 1, 2 en 4, van Richtlijn 94/35/EG, artikel 2, leden 1 tot en met 6, 8, 9 en 10, van Richtlijn 94/36/EG en de artikelen 2 en 4 van Richtlijn 95/2/EG, alsmede de bijlagen bij die richtlijnen van toepassing blijven.
(21)
De overdracht van additieven naar de EU-lijst mag geen gevolgen hebben voor het huidige gebruik van die additieven overeenkomstig de artikelen 6, 7 en 8 van Verordening (EG) nr. 1333/2008. Er moet echter een overgangsperiode komen om het bedrijfsleven in staat te stellen aan deze verordening te voldoen.
(22)
De uitzondering op het „carry-over”-beginsel in samengestelde levensmiddelen die niet in bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1333/2008 zijn vermeld, zoals bepaald in artikel 18, lid 1, onder a), van die verordening moet worden toegelicht. Krachtens artikel 3 van Richtlijn 95/2/EG en artikel 3 van Richtlijn 94/36/EG was deze uitzondering van toepassing op de levensmiddelen die nu in tabel 1, respectievelijk tabel 2 zijn opgenomen. In andere samengestelde levensmiddelen behorende tot de categorieën in deel E (soepen, sauzen, salades enz.) moet het „carry-over”-beginsel van toepassing blijven.
(23)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid en het Europees Parlement noch de Raad hebben zich hiertegen verzet,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Wijziging van Verordening (EG) nr. 1333/2008
Bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1333/2008 wordt vervangen door de tekst van de bijlage bij deze verordening.
Artikel 2
Overgangsbepalingen
1. Bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1333/2008, zoals gewijzigd bij deze verordening, is van toepassing met ingang van 1 juni 2013.
2. In afwijking van lid 1 zijn de volgende vermeldingen in bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1333/2008, zoals gewijzigd bij deze verordening, van toepassing met ingang van de datum van inwerkingtreding van deze verordening:
a)
in deel B, punt 3, de vermelding betreffende basisch methacrylaatcopolymeer (E 1205);
b)
in deel E, punt 12.1.2, de vermelding betreffende het gebruik van siliciumdioxide (E 551) in zoutvervangers;
c)
in deel E, punt 17.1, de vermelding betreffende het gebruik van basisch methacrylaatcopolymeer (E 1205) in voedingssupplementen in vaste vorm.
3. Artikel 2, leden 1, 2 en 4, van Richtlijn 94/35/EG, artikel 2, leden 1 tot en met 6, 8, 9 en 10, van Richtlijn 94/36/EG en de artikelen 2 en 4 van Richtlijn 95/2/EG, alsmede de bijlagen bij die richtlijnen zijn vanaf 1 juni 2013 niet meer van toepassing.
4. In afwijking van lid 3 komt de vermelding in bijlage IV bij Richtlijn 95/2/EG betreffende het gebruik van siliciumdioxide (E 551) in zoutvervangers te vervallen met ingang van de datum van inwerkingtreding van deze verordening.
5. Levensmiddelen die niet aan deze verordening voldoen maar voor 1 juni 2013 legaal in de handel zijn gebracht, mogen tot hun datum van minimale houdbaarheid of hun uiterste gebruiksdatum worden verkocht.
Artikel 3
Verordening (EG) nr. 884/2007 wordt met ingang van 1 juni 2013 ingetrokken.
Artikel 4
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 11 november 2011.