NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 44/2012
ze dne 17. ledna 2012,
kterým se pro rok 2012 stanoví rybolovná práva ve vodách EU a rybolovná práva, jimiž disponují plavidla EU v některých vodách mimo EU, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací, na něž se vztahují mezinárodní jednání nebo dohody
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 43 odst. 3 Smlouvy se stanoví, že Rada přijme na návrh Komise opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
(2)
Nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (1) požaduje, aby Unie, s přihlédnutím k dostupným vědeckým, technickým a hospodářským doporučením, a zejména ke zprávám vypracovaným Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (VTHVR) jakož i s ohledem na doporučení regionálních poradních sborů, přijala opatření, jimiž se řídí přístup do vod a ke zdrojům a udržitelné provozování rybolovných činností.
(3)
Rada má přijmout opatření ke stanovení a přidělení rybolovných práv pro jednotlivé rybolovné oblasti nebo skupiny rybolovných oblastí, případně včetně některých podmínek funkčně spojených s užíváním těchto práv. Rybolovná práva by měla být rozdělena mezi jednotlivé členské státy způsobem, který každému členskému státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností pro každou populaci nebo loviště, a s náležitým ohledem na cíle společné rybářské politiky stanovené v nařízení (ES) č. 2371/2002.
(4)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení, pokud jde o revizi kvót pro huňáčka severního, které má Unie k dispozici ve vodách Grónska podoblastech ICES V a XIV podle dohody o partnerství v odvětví rybolvu s Grónskem, by měly být Komisi svěřeny příslušné pravomoci.
(5)
Za účelem zajištění jednotných podmínek provádění omezení odlovu některých populací druhů s krátkým životním cyklem by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o revizi TAC na základě vědeckých informací získaných v první polovině roku 2012. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (2).
(6)
Komise by měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty týjkající se revize TAC pro populace s krátkým životním cyklem, je-li to v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech nezbytné pro dosažení souladu s mezinárodními závazky Unie.
(7)
Některé TAC umožňují členským státům přidělit plavidlům účastnícím se zkoušek při řádně zdokumentovaném rybolovu dodatečné kvóty. Cílem těchto zkoušek je testovat systém založený na kvótách odlovu, aby se zabránilo výmětům a plýtvání s jinak využitelnými zdroji ryb. Nekontrolované výměty ryb jsou hrozbou pro dlouhodobou udržitelnost ryb jako veřejného statku, a tím pro cíle společné rybářské politiky. Naopak systémy založené na kvótách odlovu představují svou podstatou pro rybáře pobídku k optimalizaci výběru jejich rybolovných činností, pokud jde o úlovky. Za účelem dosažení racionálního řízení výmětů by měla řádně zdokumentovanému rybolovu podléhat místo vykládky v přístavu každá operace na moři. Podmínky pro přidělení dodatečných kvót členskými státy musí proto obsahovat povinnost zajistit používání televizních kamer s uzavřeným okruhem (CCTV), napojených na systém čidel; to umožní podrobně zaznamenat všechny uchovávané a vyřazené části úlovků. Systém založený na lidských pozorovatelích působících na palubě v reálném čase by byl méně účinný, nákladnější a méně spolehlivý. Za předpokladu, že jsou splněny požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (3), je proto použití CCTV v této době podmínkou pro dosažení režimů snížení výmětů, jako je řádně zdokumentovaný rybolov.
(8)
TAC by měly být stanoveny na základě dostupných vědeckých doporučení s ohledem na biologické a sociálně-ekonomické aspekty a měly by všem odvětvím rybolovu zajistit spravedlivé zacházení; rovněž je nezbytné zohlednit názory vyjádřené v konzultacích se zúčastněnými stranami, zejména na jednáních s Výborem pro rybolov a akvakulturu a dotyčnými regionálními poradními sbory.
(9)
Pro populace podléhající specifickým víceletým plánům by měly být TAC určeny v souladu s pravidly stanovenými v těchto plánech. Proto by měly být TAC pro populaci jazyka obecného v Severním moři, platýse evropského v Severním moři, tresky obecné v Severním moři, Skagerraku a východní části Lamanšského průlivu, tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři stanoveny v souladu s pravidly stanovenými v nařízení Rady (ES) č. 676/2007 ze dne 11. června 2007, kterým se stanoví víceletý plán pro lov populací platýse velkého a jazyka obecného v Severním moři (4), nařízení Rady (ES) č. 1342/2008 ze dne 18. prosince 2008, kterým se zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací (5) (dále jen „plán pro tresku obecnou“), a nařízení Rady (ES) č. 302/2009 ze dne 6. dubna 2009 o víceletém plánu obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři (6).
(10)
U populací, u nichž nejsou k dispozici dostatečné nebo spolehlivé údaje, aby mohla být odhadnuta velikost populace, by opatření pro řízení a úrovně TAC měla vycházet z přístupu předběžné opatrnosti u řízení rybolovu podle čl. 3 písm. i) nařízení Rady (ES) č. 2371/2002, přičemž je třeba zohlednit faktory specifické pro jednotlivé populace, zejména dostupné informace o vývojových trendech populace a aspekty týkající se smíšeného rybolovu.
(11)
V souladu s článkem 2 nařízení Rady (ES) č. 847/96 ze dne 6. května 1996, kterým se stanoví dodatečné podmínky pro meziroční řízení celkových přípustných odlovů a kvót (7), je třeba určit, na které populace se vztahují různá opatření stanovená v uvedeném nařízení.
(12)
V souladu s články 11 a 12 nařízení (ES) č. 1342/2008, článkem 9 nařízení (ES) č. 676/2007, články 5 a 9 nařízení (ES) č. 302/2009 a s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 754/2009 ze dne 27. července 2009, kterým se některé skupiny plavidel vylučují z režimu intenzity rybolovu stanoveného v kapitole III nařízení (ES) č. 1342/2008 (8), je nezbytné stanovit stropy intenzity rybolovu pro rok 2012.
(13)
Na základě doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) je vhodné nadále používat a revidovat systém řízení smačků rodu Ammodytes ve vodách EU oblastí ICES IIa, IIIa a podoblasti ICES IV.
(14)
U některých druhů, jako jsou některé druhy žraloků, by i omezená rybolovná činnost mohla mít za následek závažné riziko pro jejich zachování. Rybolovná práva pro takové druhy by proto měla být zcela omezena prostřednictvím všeobecného zákazu lovu těchto druhů.
(15)
Humr severský se loví v rámci smíšeného rybolovu druhů žijících při dně s různými jinými druhy. V oblasti západně od Irska nazývané Porcupine Bank se na základě vědeckých poznatků doporučuje, aby se objem úlovků tohoto druhu v roce 2012 nezvyšoval. S cílem i nadále napomáhat obnově této populace je vhodné zachovat omezení rybolovných práv v určité části této oblasti a v určitých obdobích pouze na lov pelagických druhů, při němž není loven humr severský.
(16)
Postupem podle dohod nebo protokolů o vztazích v oblasti rybolovu s Norskem (9), Faerskými ostrovy (10), Grónskem (11) a Islandem (12) jednala Unie o rybolovných právech s těmito partnery. Konzultace s Faerskými ostrovy dosud nebyly dokončeny a očekává se, že s tímto partnerem by ujednání na rok 2012 měla být uzavřena počátkem roku 2012. Podobně budou v roce 2012 pokračovat i konzultace s Islandem. Aby se zamezilo přerušení rybolovných činností Unie a současně se poskytla nezbytná pružnost umožňující uzavřít uvedená ujednání v roce 2012, je vhodné, aby Unie stanovila na prozatímním základě rybolovná práva pro populace, které jsou předmětem dohod s Islandem nebo Faerskými ostrovy.
(17)
V souladu s konzultacemi, které proběhly mezi pobřežními státy ohledně řízení makrely obecné, tresky modravé, atlantsko-skandinávského sledě obecného a tresky jednoskvrnné v Severním moři, může Unie povolit rybolov svým plavidlům až do výše 10 % nad rámec kvóty stanovené pro Unii pod podmínkou, že jakékoli množství odlovené nad rámec této kvóty bude odečteno od její kvóty v roce 2013. Podobně může Unie v roce 2013 využít nevyužitého množství až do výše 10 % kvóty stanovené pro Unii v roce 2012. Dotčeným členským státům je vhodné umožnit tuto flexibilitu v řízení těchto rybolovných práv, a to zejména tak, že se těmto státům povolí rozhodnout se pro využití kvóty flexibility.
(18)
Lov tresky obecné prováděný Unií v vodách EU a v mezinárodních vodách oblastí ICES I a IIB tradičně zahrnoval vedlejší úlovky tresky jednoskvrnné. Je proto nezbytné stanovit omezení vedlejších úlovků tresky jednoskvrnné v případě tohoto rybolovu, která jsou v souladu s historickými úrovněmi.
(19)
Unie je smluvní stranou několika organizací pro rybolov a účastní se činnosti dalších organizací jako spolupracující strana, která není členem organizace. Kromě toho v souladu s aktem o přistoupení z roku 2003 jsou ode dne přistoupení Polské republiky dohody o rybolovu do té doby Polskem uzavřené, jako je např. Úmluva o zachování a řízení populací tresky tmavé ve střední části Beringova moře, spravovány Unií. Uvedené organizace pro rybolov doporučily pro rok 2012 řadu opatření včetně rybolovných práv pro plavidla EU. Tato rybolovná práva měla být provedena v právu Unie.
(20)
Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) v roce 2011 na svém 33. výročním zasedání přijala řadu rybolovných práv pro rok 2012 pro některé populace v podoblastech 1-4 oblasti úmluvy NAFO. Tato rybolovná práva, která zahrnují některé TAC a v případě krevet v rybolovné divizi 3M rozpis rozdělení intenzity rybolovu, by měla být provedena do práva Unie.
(21)
Meziamerická komise pro tropické tuňáky (IATTC) na svém 82. výročním zasedání v roce 2011 přijala opatření k zachování tuňáka žlutoploutvého, tuňáka velkookého a tuňáka pruhovaného. IATTC přijala také rozhodnutí o zachování žraloka dlouhoploutvého. Tato opatření by měla být provedena v právu Unie.
(22)
Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) přijala na výročním zasedání v roce 2011 tabulky souladu, které stanoví upravené kvóty a uvádějí, zda smluvní strany ICCAT využívaly rybolovná práva málo či nadměrně. ICCAT v této souvislosti konstatovala, že v roce 2010 Unie zcela nevyužila svou kvótu mečouna obecného v severním a jižním Atlantiku, tuňáka velkookého a severoatlantského tuňáka křídlatého. Aby byly dodrženy úpravy kvót Unie stanovené ICCAT, je třeba provést rozdělení těchto nevyužitých rybolovných práv na základě toho, v jaké míře jednotlivé státy svá práva nevyužily, aniž se přitom změní klíč pro roční přidělování TAC stanovený v tomto nařízení. S ohledem na výsledek téhož výročního zasedání byl dále pozměněn plán obnovy marlína modrého a marlína bělavého, byla snížena unijní kvóta pro marlína modrého, mírně se zvýšila unijní kvóta pro marlína bělavého a bylo přijato doporučení ICCAT týkající se zachování žraloků hedvábných. Tato opatření by měla být provedena v právu Unie.
(23)
Komise pro tuňáky Indického oceánu (IOTC) na svém výročním zasedání v roce 2011 nezměnila svá opatření, která se týkají rybolovných práv a která jsou v současné době provedena v právu Unie. Stávající příslušná opatření přijatá IOTC by měla být provedena v právu Unie.
(24)
Na třetím mezinárodním zasedání pro vytvoření regionální organizace pro řízení rybolovu v oblasti volného moře jižního Tichomoří (SPRFMO), konaném v květnu 2007, přijali účastníci prozatímní opatření, včetně rybolovných práv, na regulaci pelagického rybolovu a odlovu druhů žijících při dně v této oblasti až do vytvoření uvedené organizace pro řízení rybolovu. Tato prozatímní opatření byla revidována na druhé přípravné konferenci pro komisi SPRFMO pořádané v lednu 2011 a budou znovu revidována na třetí přípravné konferenci pro komisi SPRFMO, která se bude konat od 30. ledna do 3. února 2012. Uvedená prozatímní opatření jsou dobrovolná a podle mezinárodního práva nejsou právně závazná. Je nicméně vhodné v souladu se závazky týkajícími se spolupráce a ochrany zakotvenými v mezinárodním mořském právu provést uvedená opatření v právu Unie stanovením celkové kvóty pro Unii a rozdělení mezi dotčené členské státy.
(25)
Organizace pro rybolov v jihovýchodním Atlantiku (SEAFO) na svém výročním zasedání v roce 2011 nezměnila hodnoty celkového přípustného odlovu ledovky patagonské, červenice obecné, pilonošů rodu Beryx a kraba hlubokomořského, které odsouhlasila pro roky 2011 a 2012 na svém výročním zasedání v roce 2010. Stávající příslušná opatření přijatá SEAFO by měla být provedena v právu Unie.
(26)
V souladu s nejaktuálnějším vědeckým doporučením ICES a v souladu s mezinárodními závazky v rámci Úmluvy pro rybolov v severovýchodním Atlantiku (NEAFC) je třeba omezit intenzitu rybolovu některých hlubinných druhů.
(27)
Konání 8. výročního zasedání Komise pro rybolov v západním a středním Tichém oceánu (WCPFC) v roce 2011 bylo odloženo na rok 2012. Je vhodné, aby stávající opatření pro zachování a řízení. zůstala v platnosti až do uskutečnění tohoto výročního zasedání
(28)
Na svém výročním zasedání v roce 2011 nezměnily smluvní strany Úmluvy o zachování a řízení populací tresky tmavé ve střední části Beringova moře opatření týkající se rybolovných práv. Stávající příslušná opatření by měla být provedena v právu Unie.
(29)
Některá mezinárodní opatření, kterými se pro Unii vytvářejí či omezují rybolovná práva, jsou příslušnými regionálními organizacemi pro řízení rybolovu přijímána na konci roku a vstoupí v platnost před vstupem tohoto nařízení v platnost. Je tudíž nutné, aby ustanovení, kterými se taková opatření provádí do práva Unie, měla zpětnou působnost. Zejména proto, že rybářská sezóna v oblasti úmluvy CCAMLR (Komise pro zachování živých mořských zdrojů Antarktidy () trvá od 1. prosince jednoho roku do 30. listopadu následujícího roku a některá rybolovná práva nebo zákazy rybolovu v oblasti úmluvy CCAMLR jsou stanovovány na období počínající 1. prosincem 2011, je třeba, aby se příslušná opatření tohoto nařízení použila od uvedeného data. Touto zpětnou působností není dotčena zásada oprávněných očekávání, jelikož členové CCAMLR mají zákaz lovit v oblasti úmluvy CCAMLR bez oprávnění.
(30)
Dne 16. prosince 2011 vydala Unie prohlášení týkající se Bolívarovské republiky Venezuely (dále jen „Venezuela“) o udělení rybolovných práv ve vodách EU rybářským plavidlům plujícím pod vlajkou Venezuely ve výlučné ekonomické zóně při pobřeží Francouzské Guyany. Je třeba tedy stanovit rybolovná práva pro chňapalovité pro Venezuelu ve vodách EU.
(31)
Na využívání rybolovných práv stanovených v tomto nařízení, která jsou k dispozici plavidlům EU, se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky (13), a zejména články 33 a 34 uvedeného nařízení týkající se zaznamenávání úlovků a intenzity rybolovu a oznamování údajů o vyčerpání rybolovných práv. Je tudíž nezbytné uvést kódy, které členské státy mají používat, když Komisi zasílají údaje týkající se vykládky populací podle tohoto nařízení.
(32)
S cílem zabránit přerušení rybářských činností a za účelem zajištění obživy rybářů Unie by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2012, s výjimkou ustanovení týkajících se omezení intenzity rybolovu, která by se měla použít od 1. února 2012, a zvláštních ustanovení týkajících se konkrétních oblastí, která by měla mít zvláštní datum použitelnosti, jak je uvedeno ve 29. bodě odůvodnění. Z důvodů naléhavosti by mělo toto nařízení vstoupit v platnost ihned po svém vyhlášení.
(33)
Při využívání rybolovných práv by měla být v plném rozsahu dodržována příslušná ustanovení práva Unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví rybolovná práva ve vodách EU a rybolovná práva, jimiž disponují plavidla EU v některých vodách mimo EU, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací, na něž se vztahují mezinárodní jednání nebo dohody.
2. Rybolovná práva uvedená v odstavci 1 zahrnují:
a)
omezení odlovu v roce 2012;
b)
omezení intenzity rybolovu v období od 1. února 2012 do 31. ledna 2013;
c)
rybolovná práva pro období od 1. prosince 2011 do 30. listopadu 2012 pro některé rybí populace v oblasti úmluvy CCAMLR a
d)
rybolovná práva na období uvedená v článku 27 pro některé populace v oblasti úmluvy IATTC.
3. Tímto nařízením se rovněž stanoví rybolovná práva pro některé rybí populace a skupiny rybích populací, které jsou předmětem konzultací v oblasti rybolovu se třetími zeměmi. Konečná rybolovná práva se stanoví po uzavření těchto konzultací v souladu se Smlouvou.
4. Některá rybolovná práva uvedená v příloze I zůstávají nepřidělena a nesmějí být členskými státy využita, dokud nebudou stanovena konečná rybolovná práva podle odstavce 3.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na:
a)
plavidla EU, a
b)
plavidla třetích zemí ve vodách EU.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„plavidlem EU“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a registrované v Unii;
b)
„plavidlem třetí země“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou třetí země a registrované ve třetí zemi;
c)
„vodami EU“ vody pod svrchovaností nebo pravomocí členských států s výjimkou vod přiléhajících k zámořským zemím a územím uvedeným v příloze II Smlouvy;
d)
„celkovým přípustným odlovem“ (TAC) množství, které může být každý rok uloveno z každé populace ryb a vyloženo;
e)
„kvótou“ podíl TAC přidělený Unii, členskému státu nebo třetí zemi;
f)
„mezinárodními vodami“ vody, které nepodléhají svrchovanosti ani pravomoci žádného státu;
g)
„velikostí oka“ velikost oka rybářských sítí určená v souladu s nařízením (ES) č. 517/2008 (14).
Článek 4
Rybolovné oblasti
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice oblastí:
a)
„oblasti ICES“ (Mezinárodní rada pro průzkum moří) jsou zeměpisné oblasti vymezené v příloze III nařízení (ES) č. 218/2009 (15);
b)
„Skagerrakem“ se rozumí zeměpisná oblast, která je na západě ohraničena linií vedoucí od majáku Hanstholm k majáku Lindesnes a na jihu hranicí vedoucí od majáku Skagen k majáku Tistlarna a dále k nejbližšímu bodu na švédském pobřeží;
c)
„Kattegatem“ se rozumí zeměpisná oblast vymezená na severu linií vedoucí od majáku Skagen k majáku Tistlarna a dále k nejbližšímu bodu na švédském pobřeží a na jihu hranicí vedoucí od Hasenøre ke Gnibens Spids, od Korshage ke Spodsbjergu a od Gilbjerg Hoved ke Kullenu;
d)
„oblasti CECAF“ (Výbor pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku) jsou zeměpisné oblasti vymezené v příloze II nařízení (ES) č. 216/2009 (16);
e)
„oblasti NAFO“ (Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku) jsou zeměpisné oblasti vymezené v příloze nařízení (ES) č. 217/2009 (17);
f)
„oblast úmluvy SEAFO“ (Organizace pro rybolov v jihovýchodním Atlantiku) je zeměpisná oblast vymezená v Úmluvě o ochraně a řízení rybolovných zdrojů v jihovýchodním Atlantiku Evropským společenstvím (18);
g)
„oblast úmluvy ICCAT“ (Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku) je zeměpisná oblast vymezená v Mezinárodní úmluvě na ochranu tuňáků v Atlantiku (19);
h)
„oblast úmluvy CCAMLR“ (Úmluva o zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě) je zeměpisná oblast vymezená v čl. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 601/ (20);
i)
„oblast úmluvy IATTC“ (Meziamerická komise pro tropické tuňáky) je zeměpisná oblast vymezená v Úmluvě o posílení Meziamerické komise pro tropické tuňáky zřízené úmluvou mezi Spojenými státy americkými a Kostarickou republikou z roku 1949 (21);
j)
„oblast úmluvy IOTC“ (Komise pro tuňáky Indického oceánu) je zeměpisná oblast vymezená v Dohodě o zřízení Komise pro tuňáky Indického oceánu (22);
k)
„oblast úmluvy SPRFMO“ (Regionální organizace pro řízení rybolovu v jižním Tichomoří) je zeměpisná oblast na volném moři jižně od 10o s. š., severně od oblasti úmluvy CCAMLR, východně od oblasti úmluvy SIOFA vymezené v Dohodě o rybolovu v jižním Indickém oceánu (23) a západně od oblastí pod rybářskou jurisdikcí států Jižní Ameriky;
l)
„oblast úmluvy WCPFC“ (Komise pro rybolov v západním a středním Tichém oceánu) je zeměpisná oblast vymezená v Úmluvě o zachování a řízení vysoce stěhovavých rybích populací v západním a středním Tichém oceánu (24);
m)
„oblast volného moře Beringova moře“ je zeměpisná oblast volného moře Beringova moře vzdálená více než 200 námořních mil od základních linií, odkud se měří šířka teritoriálních vod pobřežních států Beringova moře.
HLAVA II
RYBOLOVNÁ PRÁVA PRO PLAVIDLA EU
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 5
TAC a rozdělení
1. TAC pro plavidla EU ve vodách EU nebo v některých vodách mimo EU, jejich rozdělení mezi členské státy a případné podmínky funkčně spojené s užíváním těchto práv jsou stanoveny v příloze I.
2. Plavidla EU jsou oprávněna k odlovu v mezích TAC stanovených v příloze I ve vodách podléhajících rybářské jurisdikci Faerských ostrovů, Grónska, Islandu a Norska a v rybolovné oblasti kolem ostrova Jan Mayen, a to za podmínek stanovených v článku 14 a v příloze III tohoto nařízení a v nařízení (ES) č. 1006/2008 (25) a v prováděcích předpisech k uvedenému nařízení.
3. Komise reviduje kvóty pro huňáčka severního, které má Unie k dispozici ve vodách Grónska podoblastech ICES V a XIV na základě TAC a množství přidělených Unii Grónskem v souladu s Dohodou mezi Evropským společenstvím na jedné straně a vládou Dánska a místní vládou Grónska na straně druhé o partnerství v odvětví rybolovu a protokolem k této dohodě.
4. S ohledem na vědecké informace shromážděné v první polovině roku 2012 může Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých v souladu s postupem podle čl. 37 odst. 2 revidovat TAC stanovené v příloze I pro tyto populace:
a)
populace smačků rodu Ammodytes a související vedlejší úlovky ve vodách EU v divizích ICES IIa a IIIa a podoblasti ICES IV v souladu s přílohou IIB tohoto nařízení;
b)
populace tresky Esmarkovy a související vedlejší úlovky v podoblasti ICES IIIa a ve vodách EU divize ICES IIa a v podoblasti ICES IV a
c)
populace šprota obecného a související vedlejší úlovky ve vodách EU divize ICES IIa a podoblasti ICES IV.
5. V řádně odůvodněných naléhavých případech týkajících se dodržování mezinárodních závazků ze strany Unie Komise reviduje TAC stanovené v příloze I pro populace uvedené v odstavci 4 tohoto článku prostřednictvím okamžitě použitelných prováděcích aktů postupem podle čl. 38 odst. 3. Tyto akty zůstávají v platnosti po dobu použitelnosti tohoto nařízení, v každém případě nejpozději do 31. prosince 2012.
Článek 6
Dodatečné příděly pro plavidla účastnící se zkoušek při řádně zdokumentovaném rybolovu
1. Členský státy může plavidlu plujícímu pod jeho vlajkou účastnícímu se zkoušek při řádně zdokumentovaném rybolovu přidělit dodatečné kvóty pro některé populace. Tyto populace jsou uvedeny v příloze I. Dodatečné kvóty nesmějí překročit celkové množství stanovené v příloze I jako procentuální podíl z kvóty přidělené dotyčnému členskému státu.
2. Dodatečné kvóty podle odstavce 1 lze přidělit, pouze pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
plavidlo používá televizní kamery s uzavřeným okruhem (CCTV), napojené na systém čidel, které zaznamenávají všechny rybolovné a zpracovatelské činnosti na palubě plavidel;
b)
výše dodatečných kvót přidělených jednomu plavidlu účastnícímu se zkoušek při řádně zdokumentovaném rybolovu nepřesáhne 75 % výmětů předpokládaných u typu plavidla, k němuž toto plavidlo patří, a v žádném případě nepředstavuje více než 30 % zvýšení základní kvóty přidělené tomuto plavidlu a
c)
všechny úlovky populací, na něž se vztahuje přidělení dodatečných kvót, odlovené tímto plavidlem se započítávají do jemu přidělené celkové kvóty.
Bez ohledu na písmeno b), může ve výjimečných případech členský stát plavidlu plujícímu pod jeho vlajkou přidělit více než 75 % výmětů předpokládaných u typu plavidla, k němuž toto plavidlo patří, pokud:
i)
odhadované výměty pro tento typ plavidla nepřesahují 10 %,
ii)
lze prokázat, že zahrnutí tohoto typu plavidla je důležité pro posouzení potenciálu systému CCTV pro kontrolní účely a
iii)
všechna plavidla účastnící se zkoušek nepřekročí celkovou hranici 75 % předpokládaných výmětů.
3. Jestliže členský stát zjistí, že plavidlo, které se účastní zkoušek při řádně zdokumentovaném rybolovu, neplní podmínky stanovené v odstavci 2, okamžitě mu odejme přidělené dodatečné kvóty a pro zbytek roku 2012 je vyloučí z další účasti na uvedených zkouškách.
4. Členský stát předloží Komisi před přidělením dodatečných kvót podle odstavce 1 tyto informace:
a)
seznam plavidel plujících pod kjeho vlajkou účastnících se daných zkoušek při řádně zdokumentovaném rybolovu;
b)
specifikace zařízení pro dálkové elektronické sledování umístěného na palubě těchto plavidel;
c)
kapacitu, druh a specifikace zařízení používaných těmito plavidly;
d)
odhadované výměty každého typu plavidla, které se účastní zkoušek, a
e)
množství úlovků populace, na niž se vztahuje příslušný TAC, odlovené plavidly, které se účastní zkoušek, v roce 2011.
5. Komise může požadovat, aby bylo posouzení odhadovaných výmětů pro typy plavidel uvedené v odst. 2 písm. b) předloženo vědeckému poradnímu orgánu k přezkumu. Není-li posouzení schváleno, dotčený členský stát písemně informuje Komisi o opatřeních přijatých s cílem zajistit, aby příslušná plavidla splňovala podmínku pro odhadované výměty uvedenou v odst. 2 písm. b).
Článek 7
Flexibilita v řízení některých populací
1. Pro některé populace uvedené v příloze I může členský stát rozhodnout o zvýšení původní kvóty uvedené v příloze I o 10 %. Dotčený členský stát oznámí své rozhodnutí Komisi. Na základě tohoto oznámení se zvýšená kvóta považuje za kvótu přidělenou danému členskému státu.
2. Veškerá množství odlovená v roce 2012 v rámci této zvýšené kvóty, která překračují původní kvótu, se pro účely výpočtu kvóty dotčeného členského státu pro příslušnou populaci v roce 2013 odečítají.
3. Veškerá množství neodlovená v rámci původní kvóty až do výše 10 % této kvóty se pro účely výpočtu kvóty dotčeného členského státu pro příslušnou populaci v roce 2013 přičítají.
Článek 8
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků
Ryby z populací, pro které jsou stanoveny TAC, smějí být uchovávány na palubě nebo vyloženy, pouze pokud:
a)
odlov byl proveden plavidly plujícími pod vlajkou členského státu, jenž má kvótu, která dosud nebyla vyčerpána, nebo
b)
odlov představuje tu část kvóty EU, která nebyla v podobě kvót rozdělena mezi členské státy, a uvedená kvóta EU není vyčerpána.
Článek 9
Omezení intenzity rybolovu
Od 1. února 2012 do 31. ledna 2013 platí omezení intenzity rybolovu stanovená v příloze IIA pro některé populace tresky obecné, platýse evropského nebo jazyka obecného v těchto oblastech:
a)
Skagerrak;
b)
část divize ICES IIIa, která nepatří do oblastí Skagerrak a Kattegat;
c)
podoblast ICES IV;
d)
vody EU divize ICES IIa a
e)
divize ICES VIId.
Článek 10
Omezení odlovu a intenzity v hlubinném rybolovu
1. Ustanovení čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 2347/2002 (26), kterým se stanoví zvláštní podmínky přístupu k rybolovu hlubinných populací, se vztahuje na platýse černého. Odlov, uchovávání na palubě, překládka a vykládka platýse černého se řídí podmínkami uvedenými v daném článku.
2. Členské státy zajistí, aby úroveň intenzity rybolovu plavidel majících povolení k hlubinnému rybolovu uvedená v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 2347/2002, měřená v kilowattdnech strávených mimo přístav, nepřekročila v roce 2012 65 % průměrné roční intenzity rybolovu vynaložené plavidly daného členského státu v roce 2003 při rybářských výjezdech, které se uskutečnily s povolením k hlubinnému rybolovu nebo při kterých byly odloveny hlubinné druhy uvedené v přílohách I a II daného nařízení. Tento odstavec se vztahuje pouze na rybářské výjezdy, při nichž bylo odloveno více než 100 kg hlubinných druhů jiných než stříbrnice atlantské.
Článek 11
Zvláštní ustanovení týkající se rozdělení rybolovných práv
1. Rozdělením rybolovných práv mezi členské státy stanoveným v tomto nařízení nejsou dotčeny:
a)
výměny provedené podle čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002;
b)
přerozdělení provedená podle článku 37 nařízení (ES) č. 1224/2009 nebo podle čl. 10 odst. 4 nařízení (ES) č. 1006/2008;
c)
dodatečné vykládky povolené podle článku 3 nařízení (ES) č. 847/96;
d)
množství převedená v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 847/96;
e)
odpočty provedené podle článků 37, 105, 106 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. Není-li v příloze I tohoto nařízení stanoveno jinak, použije se článek 3 nařízení (ES) č. 847/96 na populace, na které se vztahuje preventivní TAC, a čl. 3 odst. 2 a 3 a článek 4 uvedeného nařízení na populace, na které se vztahuje analytický TAC.
Článek 12
Období zákazu rybolovu
1. V období od 1. května do 31. července 2012 je v oblasti Porcupine Bank zakázáno lovit nebo uchovávat na palubě ryby těchto druhů: mníkovec bělolemý, mník modrý a mník mořský.
2. Pro účely tohoto článku zahrnuje oblast Porcupine Bank zeměpisnou oblast vymezenou loxodromami, které postupně spojují tyto souřadnice:
Bod
Severní šířka
Západní délka
1
52° 27′
12° 19′
2
52° 40′
12° 30′
3
52° 47′
12° 39,600′
4
52° 47′
12° 56′
5
52° 13,5′
13° 53,830′
6
51° 22′
14° 24′
7
51° 22′
14° 03′
8
52° 10′
13° 25′
9
52° 32′
13° 07,500′
10
52° 43′
12° 55′
11
52° 43′
12° 43′
12
52° 38,800′
12° 37′
13
52° 27′
12° 23′
14
52° 27′
12° 19′
3. Odchylně od odstavce 1 se plavidlům, která mají na palubě druhy uvedené ve zmíněném odstavci, povoluje průjezd oblastí Porcupine Bank v souladu s čl. 50 odst. 3, 4 a 5 nařízení (ES) č. 1224/2009.
Článek 13
Zakázané druhy
1. Plavidla EU mají zakázáno lovit, uchovávat na palubě, překládat a vykládat tyto druhy:
a)
žraloka velikého (Cetorhinus maximus) a žraloka bílého (Carcharodon carcharias) ve vodách EU i mimo ně a
b)
žraloka nosatého (Lamna nasus) ve všech vodách, není-li v příloze I části B nařízení (EU) č. 43/2012 (27) stanoveno jinak;
c)
polorejnoka křídlatého (Squatina squatina) ve vodách EU;
d)
rejnoka hladkého (Dipturus batis) ve vodách EU divize ICES IIa a podoblastí ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX a X;
e)
rejnoka vlnitého (Raja undulata) a rejnoka bílého (Rostroraja alba) ve vodách EU podoblastí ICES VI, VII, VIII, IX a X;
f)
pilohřbetovité (Rhinobatidae) ve vodách EU podoblastí ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X a XII.
2. Při náhodném ulovení nesmějí být druhy uvedené v odstavci 1 poraněny. Ihned se vypouštějí.
Článek 14
Předávání údajů
Předkládají-li členské státy podle článků 33 a 34 nařízení (ES) č. 1224/2009 Komisi údaje týkající se vykládek objemů odlovených populací, použijí kódy populací stanovené v příloze I tohoto nařízení.
KAPITOLA II
Oprávnění k rybolovu ve vodách třetích zemí
Článek 15
Oprávnění k rybolovu
1. Maximální počet oprávnění k rybolovu pro plavidla Unie provádějící rybolov ve vodách třetí země je stanoven v příloze III.
2. Pokud členský stát převede na základě čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002 kvótu jinému členskému státu (dále jen „výměna“) v rybolovných oblastech vymezených v příloze III, musí být součástí převodu také odpovídající převod oprávnění k rybolovu a převod musí být oznámen Komisi. Celkový počet oprávnění k rybolovu pro každou rybolovnou oblast, který je stanoven v příloze III, však nesmí být překročen.
KAPITOLA III
Rybolovná práva ve vodách regionálních organizací pro řízení rybolovu
Oddíl 1
Oblast Úmluvy ICCAT
Článek 16
Omezení rybolovu, kapacity chovu a výkrmu tuňáka obecného
1. Počet návnadových člunů a člunů s vlečnými šňůrami EU oprávněných aktivně lovit tuňáka obecného o velikosti v rozpětí od 8 kg nebo 75 cm do 30 kg nebo 115 cm ve východním Atlantiku je omezen podle přílohy IV bodu 1.
2. Počet plavidel EU provozujících drobný pobřežní rybolov oprávněných aktivně lovit tuňáka obecného o velikosti v rozpětí od 8 kg nebo 75 cm do 30 kg nebo 115 cm ve Středozemním moři je omezen podle ustanovení přílohy IV bodu 2.
3. Počet plavidel EU, která loví tuňáka obecného v Jaderském moři pro účely chovu a jsou oprávněna aktivně lovit tuňáka obecného o velikosti v rozpětí od 8 kg nebo 75 cm do 30 kg nebo 115 cm, je omezen podle ustanovení přílohy IV bodu 3.
4. Počet a celková hrubá prostornost rybářských plavidel oprávněných lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat nebo vykládat tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři je omezena podle ustanovení přílohy IV bodu 4.
5. Počet vězenců používaných ve východním Atlantiku a Středozemním moři pro lov tuňáka obecného je omezen podle ustanovení přílohy IV bodu 5.
6. Kapacita chovu, kapacita výkrmu tuňáka obecného a maximální vysazení uloveného volně žijícího tuňáka obecného přidělené chovům ve východním Atlantiku a Středozemním moři jsou omezeny podle ustanovení přílohy IV bodu 6.
Článek 17
Dodatečné podmínky týkající se kvóty tuňáka obecného přidělené v příloze ID
Vedle období zákazu stanoveného v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 302/2009 se zakazuje rybolov tuňáka obecného košelkovými nevody ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři od 15. dubna do 15. května 2012.
Článek 18
Rekreační a sportovní rybolov
Pro rekreační a sportovní rybolov tuňáka obecného přidělí členské státy zvláštní kvótu ze svých kvót přidělených v příloze ID.
Článek 19
Žraloci
1. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat upravená těla liškounů velkookých (Alopias superciliosus) nebo části jeho upravených těl.
2. Zakazuje se provádět cílený rybolov liškounů rodu Alopias.
3. U rybolovu v oblasti úmluvy ICCAT se zakazuje uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat upravená těla kladivounů rodu Sphyrnidae (kromě druhu Sphyrna tiburo) nebo části jejich upravených těl.
4. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat upravená těla žraloků dlouhoploutvých (Carcharhinus longimanus) nebo části jejich upravených těl.
5. U všech druhů rybolovu se zakazuje uchovávat na palubě žraloky hedvábné (Carcharhinus falciformis).
Oddíl 2
Oblast Úmluvy CCAMLR
Článek 20
Zákazy a omezení rybolovu
1. Cílený rybolov druhů uvedených v příloze V části A je v oblastech a obdobích v ní uvedených zakázán.
2. Pokud jde o průzkumný rybolov, vztahují se TAC na úlovky a vedlejší úlovky uvedené v příloze V části B na podoblasti v ní uvedené.
Článek 21
Průzkumný rybolov
1. Pouze členské státy, které jsou členy komise CCAMLR, se mohou v roce 2012 účastnit průzkumného rybolovu ledovek rodu Dissostichus pomocí dlouhých lovných šňůr v podoblastech FAO 88.1 a 88.2 a rovněž v divizích 58.4.1, 58.4.2 a 58.4.3a, které nepatří do oblastí vnitrostátní jurisdikce. Pokud se daný členský hodlá takového rybolovu zúčastnit, oznámí to sekretariátu CCAMLR a Komisi v souladu s článkem 7 a 7a nařízení (ES) č. 601/2004 a v každém případě nejpozději 1. června 2012.
2. Pro podoblasti FAO 88.1 a 88.2 a divize 58.4.1, 58.4.2 a 58.4.3a jsou v části B přílohy V stanoveny TAC a omezení pro vedlejší úlovky na podoblast a divizi a jejich rozdělení mezi malé výzkumné jednotky. Rybolov v jakékoli malé výzkumné jednotce je zastaven, jakmile ohlášené úlovky dosáhnou stanovených TAC, a daná jednotka zůstává pro rybolov uzavřena po zbytek sezóny.
3. Rybolov se provádí na takové zeměpisné ploše a v takových hloubkách, které jsou nezbytné k získání informací potřebných pro stanovení rybolovného potenciálu a k zamezení nadměrné koncentrace odlovu a intenzity rybolovu. V podoblastech FAO 88.1 a 88.2. a divizích FAO 58.4.1, 58.4.2 a 58.4.3a je však rybolov zakázán v hloubkách menších než 550 m.
Článek 22
Lov krunýřovky krilové během rybářské sezóny 2012/13
1. Během rybářské sezóny 2012/13 mohou lovit krunýřovku krilovou (Euphausia superba) v oblasti úmluvy CCAMLR pouze ty členské státy, které jsou členy komise CCAMLR. Pokud členský stát hodlá lovit krunýřovku krilovou v oblasti úmluvy CCAMLR, oznámí sekretariátu CCAMLR v souladu s článkem 5a nařízení (ES) č. 601/2004 a Komisi a v každém případě nejpozději 1. června 2012:
a)
za použití formuláře uvedeného v příloze V části C svůj úmysl lovit krunýřovku krilovou;
b)
za použití formuláře uvedeného v příloze V části D konfigurace sítí.
2. Oznámení uvedené v odstavci 1 tohoto článku zahrnuje informace stanovené v článku 3 nařízení (ES) č. 601/2004 pro všechna plavidla, kterým členský stát udělí oprávnění účastnit se lovu krunýřovky krilové.
3. Členský stát, který má v úmyslu lovit krunýřovku krilovou v oblasti úmluvy CCAMLR, oznamí svůj záměr v tomto směru, pouze pokud jde o plavidla s oprávněním k rybolovu plující v době oznámení buď pod jeho vlajkou nebo pod vlajkou jiné členské země CCAMLR, přičemž se předpokládá, že v době uskutečnění rybolovu budou plout pod vlajkou uvedeného členského státu.
4. Členským státům se umožní, aby udělily oprávnění k účasti na lovu krunýřovky krilové jinému plavidlu než plavidlu, které bylo v souladu s odstavci 1, 2 a 3 tohoto článku oznámeno sekretariátu CCAMLR, pokud je oprávněnému plavidlu zabráněno účastnit se lovu z oprávněných provozních důvodů nebo z důvodu vyšší moci. Za takových okolností dotyčný členský stát okamžitě uvědomí sekretariát CCAMLR a Komisi a poskytne jim:
a)
úplné údaje o předpokládaném náhradním plavidle nebo plavidlech, včetně informací stanovených v článku 3 nařízení (ES) č. 601/2004;
b)
úplný výčet důvodů, které vedly k nahrazení plavidla, a příslušné podpůrné dokumenty nebo odkazy.
5. Členské státy neudělí oprávnění k účasti na lovu krunýřovky krilové žádnému plavidlu uvedenému na seznamu plavidel, která prováděla nezákonné, nehlášené nebo neregulované rybolovné činnosti, vypracovaném CCAMLR.
Oddíl 3
Oblast Úmluvy IOTC
Článek 23
Omezení rybolovné kapacity rybářských plavidel lovících v oblasti úmluvy IOTC
1. Maximální počet plavidel Unie lovících tropické tuňáky v oblasti IOTC a odpovídající kapacita hrubé prostornosti jsou stanoveny v bodě 1 přílohy VI.
2. Maximální počet plavidel Unie lovících mečouna obecného (Xiphias gladius) a tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) v oblasti úmluvy IOTC a odpovídající kapacita hrubé prostornostijsou stanoveny v bodě 2 přílohy VI.
3. Členské státy mohou změnit přidělení plavidel mezi oběma typy rybolovu uvedenými v odstavcích 1 a 2, pokud mohou Komisi prokázat, že tato změna nezvýší intenzitu rybolovu dotyčných populací ryb.
4. Členské státy zajistí, že tam, kde je navrhován převod kapacity na jejich loďstvo, jsou plavidla, jež se převedou, v evidenci plavidel IOTC nebo v evidenci plavidel jiných regionálních organizací pro rybolov tuňáků. Dále se nesmí převést žádné z plavidel zapsaných na seznamu plavidel, která provozují nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov, vedeném kteroukoli regionální organizací pro řízení rybolovu.
5. Členské státy mohou zvýšit svou rybářskou kapacitu nad stropy uvedené v odstavcích 1 a 2 v zájmu zohlednění provádění rozvojových plánů předložených IOTC pouze v rámci omezení stanovených v těchto plánech.
Článek 24
Žraloci
1. Zakazuje se uchovávat na palubě, překládat či vykládat upravená těla liškounů všech druhů čeledi Alopiidae nebo části jejich upravených těl.
2. Při náhodném ulovení nesmějí být druhy uvedené v odstavci 1 poraněny. Ihned se vypouštějí.
Oddíl 4
Oblast Úmluvy SPRFMO
Článek 25
Omezení kapacity pelagického rybolovu
Členské státy, které v oblasti úmluvy SPRFMO v letech 2007, 2008 a 2009 aktivně prováděly pelagický rybolov, omezí v roce 2012 celkovou úroveň hrubé prostornosti plavidel plujících pod jejich vlajkou a lovících pelagické populace na celkovou úroveň 78 610 hrubé prostornosti v dané oblasti tak, aby bylo zajištěno udržitelné využívání pelagických rybolovných zdrojů v jižním Tichomoří.
Článek 26
TAC u pelagického rybolovu
1. Pouze členské státy, které aktivně prováděly pelagický rybolov v oblasti úmluvy SPRFMO v letech 2007, 2008 a 2009 ve smyslu článku 24, mohou v této oblasti lovit pelagické populace v souladu s TAC stanovenými v příloze IJ.
2. Členské státy oznámí jednou měsíčně Komisi názvy a charakteristiky plavidel plujících pod jejich vlajkou provádějících rybolov podle tohoto článku, včetně hrubé prostornosti.
3. Pro účely sledování rybolovu podle tohoto článku zasílají členské státy Komisi pro předání prozatímnímu sekretariátu SPRFMO údaje zaznamenané systémy sledování pravidel, měsíční hlášení o úlovcích, a pokud jsou tyto údaje k dispozici, zastávky v přístavech, a to nejpozději patnáctého dne následujícího měsíce.
Článek 27
Rybolov při dně
Členské státy, které mají záznam o intenzitě rybolovu nebo odlovu při dně v oblasti úmluvy SPRFMO v období od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2006, omezí svou intenzitu rybolovu nebo odlov:
a)
na průměrnou úroveň úlovků nebo parametrů intenzity za toto období a
b)
pouze na takové části oblasti úmluvy SPRFMO, kde probíhal rybolov při dně v kterékoli z předcházejících rybářských sezón.
Oddíl 5
Oblast Úmluvy IATTC
Článek 28
Rybolov pomocí košelkových nevodů
1. Lov tuňáka žlutoploutvého (Thunnus albacares), tuňáka velkookého (Thunnus obesus) a tuňáka pruhovaného (Katsuwonus pelamis) pomocí plavidel s košelkovými nevody se zakazuje:
a)
od 29. července do 28. září 2012, nebo od 18. listopadu 2012 do 18. ledna 2013 v oblasti vymezené těmito hranicemi:
-
tichomořským pobřežím Ameriky,
-
zeměpisnou délkou 150° z. d.,
-
zeměpisnou šířkou 40° s. š.,
-
zeměpisnou šířkou 40° j. š.;
b)
od 29. září do 29. října 2012 v oblasti vymezené těmito hranicemi:
-
zeměpisnou délkou 96° z. d.,
-
zeměpisnou délkou 110° z. d.,
-
zeměpisnou šířkou 4° s. š.,
-
zeměpisnou šířkou 3° j. š.
2. Dotčené členské státy oznámí Komisi před 1. dubnem 2012, pro které období uzavření uvedené v odstavci 1 se rozhodly. Všechna dotčená plavidla členských států s košelkovými nevody musí v oblasti stanovené v odstavci 1 a po vybrané období ukončit rybolov s košelkovými nevody.
3. Plavidla s košelkovými nevody lovící tuňáky v oblasti úmluvy IATTC uchovávají na palubě a následně vyloží nebo přeloží všechny ulovené tuňáky žlutoploutvé, velkooké a pruhované.
4. Odstavec 3 se nepoužije v těchto případech:
a)
pokud jsou ryby shledány jako nevhodné pro lidskou spotřebu z jiných důvodů, než je velikost, nebo
b)
během posledního výjezdu, pokud není na plavidle dostatečný prostor pro uložení všech tuňáků ulovených při této výpravě.
5. Je zakázáno lovit žraloka dlouhoploutvého (Carcharhinus longimanus) v oblasti úmluvy IATTC a uchovávat na palubě, překládat, skladovat, nabízet k prodeji, prodávat nebo vykládat upravená těla nebo části upravených těl žraloka dlouhoploutvého odloveného v této oblasti.
6. Při náhodném ulovení nesmějí být druhy uvedené v odstavci 5 poraněny. Provozovatel plavidla je ihned vypustí a zároveň:
a)
zaznamená počet vypuštění s uvedením stavu (uhynulý nebo živý);
b)
zašle údaje uvedené v písmenu a) členskému státu, jehož je státním příslušníkem. Členské státy předají tyto údaje Komisi do 31. ledna 2013.
Oddíl 6
Oblast Úmluvy SEAFO
Článek 29
Zákaz lovu hlubinných druhů žraloků
V oblasti úmluvy SEAFO se zakazuje cílený rybolov níže uvedených hlubinných žraloků:
-
rejnokovitých (Rajidae),
-
ostrouna obecného (Squalus acanthias),
-
světlouna Bigelowova (Etmopterus bigelowi),
-
světlouna krátkoocasého (Etmopterus brachyurus),
-
světlouna velkého (Etmopterus princeps),
-
světlouna malého (Etmopterus pusillus),
-
máčky přízračné (Apristurus manis),
-
světlouna šupinkatého (Scymnodon squamulosus)
-
a hlubinných žraloků nadřádu Selachimorpha.
Oddíl 7
Oblast Úmluvy WCPFC
Článek 30
Omezení intenzity rybolovu tuňáka velkookého, tuňáka žlutoploutvého, tuňáka pruhovaného a jihotichomořského tuňáka křídlatého
Členské státy zajistí, aby celková intenzita rybolovu tuňáka velkookého (Thunnus obesus), tuňáka žlutoploutvého (Thunnus albacares), tuňáka pruhovaného (Katsuwonus pelamis) a jihotichomořského tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) byla v oblasti úmluvy WCPFC omezena na intenzitu rybolovu stanovenou v dohodách o partnerství v odvětví rybolovu mezi Unií a pobřežními státy tohoto regionu.
Článek 31
Oblast uzavřená pro rybolov pomocí lovného zařízení s uzavíracím mechanismem
1. V části oblasti úmluvy WCPFC nalézající se mezi 20° s. š. a 20° j. š. se zakazují rybolovné činnosti plavidel s košelkovými nevody používajících lovná zařízení s uzavíracím mechanismem (FAD) od 1. července 2012 00:00 hodin do 30. září 2012 24:00 hodin. Během tohoto období se může plavidlo s košelkovými nevody účastnit rybolovných činností v této části oblasti úmluvy WCPFC pouze v případě, že má na palubě pozorovatele, který monitoruje, že dané plavidlo po celou dobu:
a)
nepoužívá ani neobsluhuje FAD nebo související elektronické zařízení;
b)
neprovádí rybolov za použití FAD v hejnech mořských savců.
2. Všechna plavidla s košelkovými nevody provozující rybolov v části oblasti úmluvy WCPFC uvedené v odstavci 1 uchovávají na palubě a vyloží nebo přeloží všechny ulovené tuňáky velkooké, žlutoploutvé a pruhované.
3. Odstavec 2 se nepoužije v těchto případech:
a)
během posledního výjezdu, pokud dotyčnému plavidlu nezbývá dostatek místa pro uskladnění všech ryb;
b)
pokud jsou ryby nevhodné pro lidskou spotřebu z jiných důvodů, než je velikost, nebo
c)
pokud nastane závažná porucha mrazicího zařízení.
Článek 32
Oblasti uzavřené pro rybolov plavidel s košelkovými nevody
Lov tuňáka velkookého a tuňáka žlutoploutvého plavidly s košelkovými nevody je zakázán v těchto oblastech volného moře:
a)
mezinárodní vody vymezené hranicemi výlučných ekonomických zón Indonésie, Palau, Mikronésie a Papuy-Nové Guiney;
b)
mezinárodní vody vymezené hranicemi výlučných ekonomických zón Mikronésie, Marshallových ostrovů, Nauru, Kiribati, Tuvalu, Fidži, Šalamounových ostrovů a Papuy-Nové Guiney.
Článek 33
Omezení počtu plavidel EU oprávněných lovit mečouna obecného
Maximální počet plavidel EU oprávněných lovit mečouna obecného (Xiphias gladius) v oblastech jižně od 20° j. š. oblasti úmluvy WCPFC je stanoven v příloze VII.
Oddíl 8
Beringovo Moře
Článek 34
Zákaz rybolovu v oblasti volného moře Beringova moře
Rybolov tresky aljašské (Theragra chalcogramma) v oblasti volného moře Beringova moře se zakazuje.
HLAVA III
RYBOLOVNÁ PRÁVA PRO PLAVIDLA TŘETÍCH ZEMÍ VE VODÁCH EU
Článek 35
TAC
Rybářská plavidla, která plují pod vlajkou Norska, a plavidla registrovaná na Faerských ostrovech jsou oprávněna lovit ve vodách EU v rámci TAC stanovených v příloze I tohoto nařízení a za podmínek stanovených v této hlavě a v kapitole III nařízení (ES) č. 1006/2008.
Článek 36
Oprávnění k rybolovu
1. Maximální počet oprávnění k rybolovu pro plavidla třetích zemí provádějící rybolov ve vodách EU je stanoven v příloze VIII.
2. Ryby populací, pro něž byly stanoveny TAC, smějí být uchovávány na palubě nebo vyloženy pouze tehdy, pokud odlov provedla plavidla třetí země, jež má kvótu, která dosud nebyla vyčerpána.
Článek 37
Zákazy
1. Plavidla třetích zemí mají zakázáno lovit, uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat tyto druhy:
a)
žraloka velikého (Cetorhinus maximus) a žraloka bílého (Carcharodon carcharias) ve všech vodách EU;
b)
polorejnoka křídlatého (Squatina squatina) ve vodách EU;
c)
rejnoka hladkého (Dipturus batis) ve vodách EU divize ICES IIa a podoblastí ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX a X;
d)
rejnoka vlnitého (Raja undulata) a rejnoka bílého (Rostroraja alba) ve vodách EU podoblastí ICES VI, VII, VIII, IX a X;
e)
žraloka nosatého (Lamna nasus) ve všech vodách EU; a
f)
pilohřbetovité (Rhinobatidae) ve vodách EU podoblastí ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X a XII.
2. Při náhodném ulovení nesmějí být druhy uvedené v odstavci 1 poraněny. Ihned se vypouštějí.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 38
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro rybolov a akvakulturu zřízený nařízením (ES) č. 2371/2002. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 39
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Článek 9 se však použije ode dne 1. února 2012.
Tam, kde jsou rybolovná práva nebo omezení pro oblast úmluvy CCAMLR stanovena v článcích 20, 21 a 22 a v přílohách IE a V, použijí se s účinností od začátku příslušných období platnosti uvedených pro tato rybolovná práva nebo omezení.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. ledna 2012.
VERORDENING (EU) Nr. 44/2012 VAN DE RAAD
van 17 januari 2012
tot vaststelling, voor 2012, van de vangstmogelijkheden in de EU-wateren en, voor EU-vaartuigen, in bepaalde niet-EU-wateren, voor sommige visbestanden en groepen visbestanden waarvoor internationale onderhandelingen worden gevoerd of internationale overeenkomsten gelden
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 43, lid 3,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In artikel 43, lid 3, van het Verdrag is bepaald dat de Raad op voorstel van de Commissie de maatregelen vaststelt voor de vaststelling en de verdeling van de vangstmogelijkheden.
(2)
Krachtens Verordening (EG) nr. 2371/2002 van de Raad van 20 december 2002 inzake de instandhouding en de duurzame exploitatie van de visbestanden in het kader van het gemeenschappelĳk visserĳbeleid (1) moeten, met inachtneming van de beschikbare wetenschappelijke, technische en economische adviezen en met name van de verslagen van het Wetenschappelijk, Technisch en Economisch Comité voor de visserij (WTECV), en in het licht van eventuele van regionale adviesraden ontvangen adviezen, maatregelen van de Unie inzake de toegang tot wateren en hulpbronnen en de duurzame uitoefening van visserijactiviteiten worden vastgesteld.
(3)
De Raad moet maatregelen voor de vaststelling en de toewijzing van de vangstmogelijkheden vaststellen per visserijtak of groep visserijtakken, inclusief, waar nodig, bepaalde voorwaarden die er functioneel verband mee houden. De vangstmogelijkheden moeten zo over de lidstaten worden verdeeld dat elke lidstaat een relatieve stabiliteit van de visserijactiviteiten voor elk bestand of elke visserijtak geniet, met inachtneming van de in Verordening (EG) nr. 2371/2002 vastgestelde doelstellingen van het gemeenschappelijk visserijbeleid.
(4)
Teneinde eenvormige voorwaarden voor de uitvoering van deze verordening te waarborgen met betrekking tot de herziening van quota voor lodde die voor de Unie in de Groenlandse wateren van de ICES-deelgebieden V en XIV beschikbaar zijn krachtens de Partnerschapsovereenkomst inzake visserij met Groenland, moeten aan de Commissie uitvoeringsbevoegdheden worden toegekend.
(5)
Teneinde eenvormige voorwaarden te waarborgen voor de toepassing van vangstbeperkingen voor bepaalde bestanden van kortlevende soorten, moeten aan de Commissie uitvoeringsbevoegdheden worden toegekend met betrekking tot de herziening van de totaal toegestane vangst (total allowable catch, TAC) in het licht van de tijdens de eerste helft van 2012 vergaarde wetenschappelijke informatie. Die bevoegdheden moeten worden uitgeoefend overeenkomstig Verordening (EU) nr. 182/2011 van het Europees Parlement en de Raad van 16 februari 2011 tot vaststelling van de algemene voorschriften en beginselen die van toepassing zijn op de wijze waarop de lidstaten de uitoefening van de uitvoeringsbevoegdheden door de Commissie controleren (2).
(6)
De Commissie moet onmiddellijk toepasselijke uitvoeringshandelingen met betrekking tot de herziening van de TAC voor deze bestanden van kortlevende soorten vaststellen wanneer dit in naar behoren gerechtvaardigde gevallen die verband houden met de noodzaak voor de Unie om aan haar internationale verplichtingen te voldoen, om dwingende urgente redenen is vereist.
(7)
Sommige TAC's bieden de lidstaten de mogelijkheid om aan vaartuigen die deelnemen aan proeven met betrekking tot volledig gedocumenteerde visserij, extra toewijzingen toe te kennen. Met die proeven wordt beoogd een op de vangst gebaseerde quotaregeling (vangstquotaregeling) te testen die tot doel heeft teruggooi en de daarmee gepaarde gaande verspilling van anders bruikbare visbestanden te vermijden; ongecontroleerde teruggooi van vis is een bedreiging voor de langetermijnduurzaamheid van vis als collectief goed en dus voor de doelstellingen van het gemeenschappelijk visserijbeleid. Inherent aan vangstquotaregelingen is dat zij de vissers een stimulans bieden om de vangstselectiviteit van hun activiteiten te optimaliseren. Om tot een rationeel beheer van de teruggooi te komen, moet een volledig gedocumenteerde visserij betrekking hebben op elke activiteit op zee in plaats van op de aanlandingen in de haven. Daarom moeten de voorwaarden waaronder de lidstaten dergelijke extra toewijzingen verlenen, de verplichting inhouden te garanderen dat gebruik wordt gemaakt van aan een sensorsysteem gekoppelde camera's in een gesloten televisiecircuit (CCTV); hiermee moeten alle aan boord gehouden en teruggegooide delen van de vangsten in detail kunnen worden geregistreerd. Een regeling met menselijke waarnemers die in real time aan boord actief zijn, zou minder efficiënt, duurder en minder betrouwbaar zijn. Bijgevolg is het gebruik van CCTV in dit stadium een eerste vereiste voor het halen van de doelstellingen van regelingen tot verlaging van de teruggooi zoals de volledig gedocumenteerde visserij, voor zover daarbij wordt voldaan aan de vereisten van Richtlijn 95/46/EG van het Europees Parlement en de Raad van 24 oktober 1995 betreffende de bescherming van natuurlijke personen in verband met de verwerking van persoonsgegevens en betreffende het vrije verkeer van die gegevens (3).
(8)
De TAC's moeten worden vastgesteld op basis van de beschikbare wetenschappelijke adviezen, met inachtneming van de biologische en sociaaleconomische aspecten waarbij een gelijke behandeling van de visserijsectoren moet worden gegarandeerd, en in het licht van de standpunten die naar voren zijn gekomen tijdens de raadpleging van de belanghebbenden, met name op de vergaderingen met het Raadgevend Comité voor de visserij en de aquacultuur en de betrokken regionale adviesraden.
(9)
Voor bestanden waarvoor specifieke meerjarenplannen gelden, dienen de TAC's overeenkomstig de in die plannen vervatte voorschriften te worden vastgesteld. Bijgevolg dienen de TAC's voor de bestanden van tong in de Noordzee, schol in de Noordzee, kabeljauw in de Noordzee, het Skagerrak en het oostelijke deel van het Kanaal en blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee te worden vastgesteld overeenkomstig het bepaalde in respectievelijk Verordening (EG) nr. 676/2007 van de Raad van 11 juni 2007 tot vaststelling van een beheersplan voor de bevissing van de schol- en tongbestanden in de Noordzee (4), Verordening (EG) nr. 1342/2008 van de Raad van 18 december 2008 tot vaststelling van een langetermijnplan voor kabeljauwbestanden en de bevissing van deze bestanden (5) („het kabeljauwplan”) en Verordening (EG) nr. 302/2009 van de Raad van 6 april 2009 betreffende een meerjarig herstelplan voor blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee (6).
(10)
Voor bestanden waarvoor onvoldoende gegevens of geen betrouwbare gegevens voorhanden zijn om ramingen van de omvang te kunnen maken, moeten de beheersmaatregelen en de TAC-niveaus worden vastgesteld volgens de voorzorgsaanpak bij visserijbeheer als omschreven in artikel 3, onder i), van Verordening (EG) nr. 2371/2002 van de Raad, waarbij rekening wordt gehouden met bestandsspecifieke factoren, waaronder met name de beschikbare gegevens over de ontwikkelingen van de bestanden en overwegingen betreffende de gemengde visserij.
(11)
Conform artikel 2 van Verordening (EG) nr. 847/96 van de Raad van 6 mei 1996 tot invoering van aanvullende voorwaarden voor het meerjarenbeheer van de TAC's en quota (7) moet worden bepaald op welke bestanden de verschillende in de verordening bedoelde maatregelen van toepassing zijn.
(12)
De maxima voor de visserijinspanning voor 2012 moeten worden vastgesteld overeenkomstig de artikelen 11 en 12 van Verordening (EG) nr. 1342/2008, artikel 9 van Verordening (EG) nr. 676/2007 en de artikelen 5 en 9 van Verordening (EG) nr. 302/2009, met inachtneming van Verordening (EG) nr. 754/2009 van de Raad van 27 juli 2009 tot uitsluiting van bepaalde groepen vaartuigen uit de visserijinspanningsregeling die is vastgesteld in hoofdstuk III van Verordening (EG) nr. 1342/2008 (8).
(13)
Volgens het advies van de International Council for the Exploration of the Sea (ICES) is het dienstig een systeem voor het beheer van zandspieringen in de EU-wateren van de ICES-sectoren IIa en IIIa en ICES-deelgebied IV te handhaven en bij te werken.
(14)
Voor sommige soorten, zoals bepaalde haaisoorten, kan zelfs een beperkte vorm van visserijactiviteit een ernstig risico inhouden voor de instandhouding van de soort. Voor dergelijke soorten moet derhalve een volledige beperking van de vangstmogelijkheden worden opgelegd middels een totaalverbod op de visserij op deze soorten.
(15)
Langoustine wordt in gemengde visserijen op demersale soorten samen met diverse andere soorten gevangen. Voor het gebied ten westen van Ierland bekend als de Porcupine Bank wordt in het wetenschappelijk advies aanbevolen de vangsten van deze soort in 2012 niet te verhogen. Om een verder herstel van dit bestand te bevorderen is het dienstig de vangstmogelijkheden, in een bepaald deel van dat gebied en gedurende bepaalde perioden, te beperken tot uitsluitend de vangst van pelagische soorten die niet gepaard gaat met bijvangst van langoustine.
(16)
De Unie heeft, volgens de procedure die is vastgesteld in de overeenkomsten of protocollen inzake de visserijrelaties met Noorwegen (9), de Faeröer (10), Groenland (11) en IJsland (12), met deze partners overleg gepleegd over de visserijrechten. Het overleg met de Faeröer is nog niet afgesloten, en verwacht wordt dat de regeling voor 2012 met deze partner begin 2012 tot stand zal komen. Ook het overleg met IJsland wordt in 2012 voortgezet. Om te voorkomen dat de visserijactiviteiten van de Unie moeten worden gestaakt, en tegelijkertijd voldoende ruimte te laten om in 2012 tot een regeling te komen, is het dienstig dat de Unie voor bestanden die onder de overeenkomsten met IJsland en/of de Faeröer vallen, voorlopige vangstmogelijkheden vaststelt.
(17)
Conform het overleg tussen kuststaten over het beheer van makreel, blauwe wijting, Noord-Atlantische haring en noordzeeschelvis mag de Unie haar vaartuigen toestaan tot 10 % meer te vangen dan het voor de Unie beschikbare quotum, op voorwaarde dat hoeveelheden die worden gevangen bovenop het voor de Unie beschikbare quotum in 2013 van het Uniequotum worden afgetrokken. Ook mag de Unie in 2013 onbenutte hoeveelheden tot 10 % van het Uniequotum voor 2012, gebruiken. Deze flexibiliteit in het beheer van die vangstmogelijkheden moet aan de betrokken lidstaten worden geboden, in het bijzonder door de betrokken lidstaten toe te staan te kiezen voor een flexibiliteitsquotum.
(18)
De uniale visserij op kabeljauw in EU- en internationale wateren van ICES-zone I en IIB gaat traditioneel gepaard met bijvangsten van schelvis. Daarom is het noodzakelijk voor deze visserijactiviteiten beperkingen voor de bijvangst van schelvis vast te stellen die sporen met de historische niveaus.
(19)
De Unie is verdragsluitende partij bij verscheidene visserijorganisaties en neemt aan andere organisaties deel als samenwerkende niet-verdragsluitende partij. Voorts worden de visserijovereenkomsten die de Republiek Polen vóór de toetreding tot de Europese Unie heeft gesloten, zoals de Overeenkomst voor de instandhouding en het beheer van de koolvisbestanden in het centrale gedeelte van de Beringzee, krachtens de Toetredingsakte van 2003 sinds de datum van toetreding beheerd door de Unie. De visserijorganisaties hebben aanbevolen om voor 2012 een aantal maatregelen in te voeren, waaronder vangstmogelijkheden voor EU-vaartuigen. Deze vangstmogelijkheden moeten in Unierecht worden omgezet.
(20)
Tijdens haar 33ste jaarlijkse vergadering in 2011 heeft de Visserijorganisatie voor het noordwestelijk deel van de Atlantische Oceaan (North West Atlantic Fisheries Organisation, NAFO) een aantal vangstmogelijkheden voor 2012 vastgesteld voor bepaalde bestanden in de deelgebieden 1-4 van het NAFO-verdragsgebied. Deze vangstmogelijkheden, die bestaan in bepaalde TAC's en, in het geval van garnaal in sector 3M, in een regeling voor het toewijzen van visserijinspanningen, moeten in Unierecht worden omgezet.
(21)
Tijdens haar 82ste jaarlijkse vergadering in 2011 heeft de Interamerikaanse Commissie voor Tropische Tonijn (Inter-American Tropical Tuna Commission, IATTC) instandhoudingsmaatregelen voor geelvintonijn, grootoogtonijn en gestreepte tonijn vastgesteld. Voorts heeft de IATTC een resolutie betreffende de instandhouding van oceanische witpunthaaien aangenomen. Die maatregelen moeten in Unierecht worden omgezet.
(22)
Tijdens haar jaarlijkse vergadering in 2011 heeft de Internationale Commissie voor de instandhouding van Atlantische tonijnen (International Commission for the Conservation of Atlantic Tunas, ICCAT) de nalevingstabellen aangenomen waarin aangepaste quota worden vastgesteld en de onder- en overbenutting van de vangstmogelijkheden van de bij de ICCAT aangesloten partijen wordt vermeld. In dit verband heeft de ICCAT geconstateerd dat de Unie in 2010 haar quota voor noordelijke en zuidelijke zwaardvisbestanden, grootoogtonijn en Noord-Atlantische witte tonijn heeft onderbenut. Teneinde de door de ICCAT vastgestelde aanpassingen van de quota van de Unie na te leven dienen de uit deze onderbenutting voortvloeiende vangstmogelijkheden te worden verdeeld op basis van de respectieve bijdragen van de verschillende lidstaten aan die onderbenutting, zonder dat daarbij aan de in deze verordening vastgestelde verdeelsleutel voor de jaarlijkse toewijzing van de TAC's wordt geraakt. Voorts is naar aanleiding van diezelfde jaarlijkse vergadering het herstelplan voor blauwe en witte marlijn aangepast, is het quotum van de Unie voor blauwe marlijn verlaagd, het quotum van de Unie voor witte marlijn licht verhoogd en een aanbeveling van de ICCAT aangenomen voor de instandhouding van de zijdehaai. Die maatregelen moeten in Unierecht worden omgezet.
(23)
Tijdens haar jaarlijkse vergadering in 2011 heeft de Commissie voor de tonijnvisserij in de Indische Oceaan (Indian Ocean Tuna Commission, IOTC) haar maatregelen betreffende vangstmogelijkheden, zoals omgezet in Unierecht, niet gewijzigd. De momenteel geldende maatregelen vastgesteld door de IOTC moeten in Unierecht worden omgezet.
(24)
Tijdens de derde internationale vergadering over de oprichting van een Regionale Organisatie voor het visserijbeheer (ROVB) op volle zee in het zuidelijk deel van de Stille Oceaan (South Pacific Regional Fisheries Management Organisation, SPRFMO) in mei 2007 hebben de deelnemers tussentijdse maatregelen goedgekeurd, waaronder vangstmogelijkheden, om, in afwachting van de oprichting van deze regionale organisatie voor het visserijbeheer, de pelagische en de bodemvisserij in het zuidelijke deel van de Stille Oceaan te reguleren. Deze tussentijdse maatregelen zijn herzien tijdens de 2de voorbereidende conferentie voor de SPRFMO-Commissie in januari 2011 en zullen nogmaals worden herzien tijdens de komende 3de voorbereidende conferentie voor de SPRFMO-Commissie die van 30 januari tot en met 3 februari 2012 zal worden gehouden. Deze tussentijdse maatregelen zijn vrijwillig en niet juridisch bindend uit hoofde van het internationaal recht. In het kader van de uit het internationale zeerecht voortvloeiende verplichtingen inzake samenwerking en instandhouding is het evenwel dienstig deze maatregelen in Unierecht om te zetten door een algemeen quotum voor de Unie vast te stellen en dit quotum over de betrokken lidstaten te verdelen.
(25)
Tijdens haar jaarlijkse vergadering in 2011 heeft de Visserijorganisatie voor het zuidoostelijk deel van de Atlantische Oceaan (South East Atlantic Fisheries Organisation, SEAFO) de totaal toegestane vangsten voor zwarte Patagonische ijsheek, Atlantische slijmkop, Beryx spp. en rode diepzeekrab die zij tijdens haar jaarlijkse vergadering van 2010 was overeengekomen voor 2011 en 2012, niet gewijzigd. De momenteel geldende maatregelen vastgesteld door de SEAFO moeten in Unierecht worden omgezet.
(26)
In het licht van het meest recente wetenschappelijke advies van de ICES en overeenkomstig de internationale verbintenissen in het kader van het Verdrag inzake de visserij in het noordoostelijk deel van de Atlantische Oceaan (North East Atlantic Fisheries Commissison, NEAFC) dient de visserijinspanning op bepaalde diepzeesoorten te worden beperkt.
(27)
De achtste jaarvergadering van de Commissie voor de visserij in de westelijke en centrale Stille Oceaan (Western and Central Pacific Fisheries Commission, WCPFC) is verplaatst van 2011 naar 2012. Het is echter passend dat de momenteel geldende instandhoudings- en beheersmaatregelen van kracht blijven totdat die jaarvergadering plaatsvindt.
(28)
Op hun jaarlijkse vergadering in 2011 hebben de partijen tot de Overeenkomst voor de instandhouding en het beheer van de koolvisbestanden in het centrale gedeelte van de Beringzee hun maatregelen met betrekking tot de vangstmogelijkheden niet gewijzigd. De thans geldende maatregelen moeten in Unierecht worden omgezet.
(29)
Bepaalde internationale maatregelen waarbij vangstmogelijkheden voor de Unie worden ingesteld of beperkt, worden door de betrokken ROVB's op het einde van het jaar vastgesteld en worden van kracht vóór de inwerkingtreding van deze verordening. De bepalingen tot omzetting van deze maatregelen in Unierecht dienen derhalve met terugwerkende kracht van toepassing te zijn. Aangezien het visseizoen in het CCAMLR-verdragsgebied (Commissie voor de instandhouding van de levende rijkdommen in de Antarctische wateren - Commission for the Conservation of Antarctic Marine Living Resources, CCAMLR) loopt van 1 december tot en met 30 november en bepaalde vangstmogelijkheden of -verboden in het CCAMLR-verdragsgebied derhalve worden vastgesteld voor een periode die ingaat op 1 december 2011, dienen de relevante bepalingen van deze verordening vanaf die datum van toepassing te zijn. Deze toepassing met terugwerkende kracht laat het beginsel van het gewettigd vertrouwen onverlet, aangezien CCAMLR-leden niet zonder machtiging in het CCAMLR-verdragsgebied mogen vissen.
(30)
Op 16 december 2011 heeft de Unie met betrekking tot de Bolivariaanse republiek Venezuela (Venezuela) een verklaring afgelegd over het toekennen van vangstmogelijkheden in EU-wateren aan vissersvaartuigen die onder de vlag van Venezuela varen in de exclusieve economische zone voor de kust van Frans-Guyana. Er moeten voor Venezuela vangstmogelijkheden worden vastgesteld voor het vissen op snappers in EU-wateren.
(31)
De in deze verordening voor EU-vaartuigen vastgestelde vangstmogelijkheden moeten worden gebruikt overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1224/2009 van de Raad van 20 november 2009 tot vaststelling van een communautaire controleregeling die de naleving van de regels van het gemeenschappelijk visserijbeleid moet garanderen (13), en met name de artikelen 33 en 34 betreffende de registratie van de vangsten en de visserijinspanning, respectievelijk de melding van gegevens over de uitputting van de vangstmogelijkheden. Derhalve dient te worden gepreciseerd welke codes de lidstaten moeten gebruiken wanneer zij gegevens met betrekking tot de aanlandingen van onder deze verordening vallende bestanden aan de Commissie doen toekomen.
(32)
Met het oog op de continuïteit van de visserijactiviteiten en om het inkomen van de vissers in de Unie veilig te stellen, dient deze verordening met ingang van 1 januari 2012 van toepassing te zijn, met uitzondering van de bepalingen betreffende de beperkingen van de visserijinspanning, die van toepassing moeten zijn vanaf 1 februari 2012, en specifieke bepalingen voor bijzondere gebieden, waarvoor een specifieke datum van toepassing moet gelden zoals aangegeven in overweging 29. Gezien de urgentie dient deze verordening onmiddellijk na de bekendmaking ervan in werking te treden.
(33)
De vangstmogelijkheden dienen in volledige overeenstemming met het toepasselijke recht van de Unie te worden gebruikt,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
TITEL I
TOEPASSINGSGEBIED EN DEFINTIES
Artikel 1
Onderwerp
1. Deze verordening voorziet in vangstmogelijkheden in de EU-wateren en, voor EU-vaartuigen, in bepaalde niet-EU-wateren, voor sommige visbestanden en groepen visbestanden waarvoor internationale onderhandelingen worden gevoerd of internationale overeenkomsten gelden.
2. De in lid 1 bedoelde vangstmogelijkheden omvatten:
a)
de vangstbeperkingen voor 2012;
b)
de beperkingen van de visserijinspanning voor de periode van 1 februari 2012 tot en met 31 januari 2013;
c)
de vangstmogelijkheden voor de periode van 1 december 2011 tot en met 30 november 2012 voor bepaalde bestanden in het CCAMLR-verdragsgebied, en
d)
de vangstmogelijkheden voor de in artikel 27 vastgestelde perioden voor bepaalde bestanden in het IATTC-gebied.
3. Bij deze verordening worden tevens voorlopige vangstmogelijkheden vastgesteld voor sommige visbestanden en groepen visbestanden die onder het visserijoverleg met derde landen vallen. Na het afsluiten van dit overleg worden de definitieve vangstmogelijkheden vastgesteld in overeenstemming met het Verdrag.
4. Bepaalde in bijlage I bij deze verordening vermelde vangstmogelijkheden blijven niet-toegewezen en mogen door de lidstaten niet worden benut zolang de definitieve vangstmogelijkheden niet overeenkomstig lid 3 zijn vastgesteld.
Artikel 2
Toepassingsgebied
Deze verordening is van toepassing op:
a)
EU-vaartuigen, en
b)
vaartuigen van derde landen in EU-wateren.
Artikel 3
Definities
Voor de toepassing van deze verordening wordt verstaan onder:
a) „EU-vaartuig”: een vissersvaartuig dat de vlag voert van een lidstaat en is geregistreerd in de Unie;
b) „vaartuig van derde landen”: een vissersvaartuig dat de vlag voert van en is geregistreerd in een derde land;
c) „EU-wateren”: wateren onder de soevereiniteit of jurisdictie van de lidstaten, met uitzondering van wateren die grenzen aan de in bijlage II bij het Verdrag vermelde landen en gebieden overzee;
d) „totaal toegestane vangst” (total allowable catch, TAC): de hoeveelheid die elk jaar van elk visbestand mag worden gevangen en aangeland;
e) „quotum”: een gedeelte van de TAC dat is toegewezen aan de Unie, aan een lidstaat of aan een derde land;
f) „internationale wateren”: wateren die niet onder de soevereiniteit of jurisdictie van enige staat vallen;
g) „maaswijdte”: de maaswijdte van visnetten zoals vastgesteld overeenkomstig Verordening (EG) nr. 517/2008 (14).
Artikel 4
Visserijzones
Voor de toepassing van deze verordening geldt de volgende afbakening van visserijzones:
a) voor de ICES-zones (International Council for the Exploration of the Sea, Internationale Raad voor het onderzoek van de zee): de in bijlage III bij Verordening (EG) nr. 218/2009 (15) gespecificeerde geografische zones;
b) voor het Skagerrak: het geografisch gebied dat in het westen wordt begrensd door een lijn van de vuurtoren van Hanstholm naar die van Lindesnes, en in het zuiden door een lijn van de vuurtoren van Skagen naar die van Tistlarna en vandaar naar het dichtstbij gelegen punt op de Zweedse kust, en
c) voor het Kattegat: het geografisch gebied dat in het noorden wordt begrensd door een lijn van de vuurtoren van Skagen naar die van Tistlarna en vandaar naar het dichtstbij gelegen punt op de Zweedse kust, en in het zuiden door een lijn van Kaap Hasenøre naar Kaap Gniben, van Korshage naar Spodsbjerg en van Kaap Gilbjerg naar Kullen;
d) voor de CECAF-zones (Committee for Eastern Central Atlantic Fisheries, Visserijcommissie voor het centraaloostelijk deel van de Atlantische Oceaan): de in bijlage II bij Verordening (EG) nr. 216/2009 (16) gespecificeerde geografische zones;
e) voor de NAFO-zones (Northwest Atlantic Fisheries Organisation, Visserijorganisatie voor het noordwestelijk deel van de Atlantische Oceaan): de in bijlage III bij Verordening (EG) nr. 217/2009 (17) gespecificeerde geografische zones;
f) voor het SEAFO-verdragsgebied (South East Atlantic Fisheries Organisation, Organisatie voor de visserij in het zuidoostelijk deel van de Atlantische Oceaan): de geografische zone omschreven in het Verdrag inzake de instandhouding en het beheer van de visbestanden in het zuidoostelĳk deel van de Atlantische Oceaan (18);
g) voor het ICCAT-verdragsgebied (International Commission for the Conservation of Atlantic Tunas, Internationale Commissie voor de instandhouding van Atlantische tonijnen): de geografische zone omschreven in het Internationaal Verdrag voor de instandhouding van Atlantische tonijnen (19);
h) voor het CCAMLR-verdragsgebied (Commission for the Conservation of Antarctic Marine Living Resources, Commissie voor de instandhouding van de levende rijkdommen in de Antarctische wateren): de geografische zone omschreven in artikel 2, onder a), van Verordening (EG) nr. 601/2004 (20);
i) voor het IATTC-verdragsgebied (Inter American Tropical Tuna Commission, Inter-Amerikaanse Commissie voor tropische tonijn): de geografische zone omschreven in het Verdrag ter versterking van de Inter-Amerikaanse Commissie voor tropische tonijn opgericht bij het Verdrag van 1949 tussen de Verenigde Staten van Amerika en de Republiek Costa Rica (21);
j) voor het IOTC-verdragsgebied (Indian Ocean Tuna Commission, Commissie voor de tonijnvisserij in de Indische Oceaan): de geografische zone omschreven in de Overeenkomst tot oprichting van de Commissie voor de tonijnvisserij in de Indische Oceaan (22);
k) voor het SPRFMO-verdragsgebied (South Pacific Regional Fisheries Management Organisation, Regionale visserijorganisatie voor het zuidelijke deel van de Stille Oceaan): de geografische zone op volle zee bezuiden 10o NB, ten noorden van het CCAMLR-verdragsgebied, ten oosten van het SIOFA-verdragsgebied zoals vastgesteld in de Visserijovereenkomst voor de Zuid-Indische Oceaan (23), en ten westen van de gebieden die onder de visserijjurisdictie van de Zuid-Amerikaanse staten vallen;
l) voor het WCPFC-verdragsgebied (Western and Central Pacific Fisheries Commission, Commissie voor de visserij in de westelijke en centrale Stille Oceaan): de geografische zone omschreven in het Verdrag inzake de instandhouding en het beheer van over grote afstanden trekkende visbestanden in het westelijke en centrale deel van de Stille Oceaan (24);
m) voor de volle zee van de Beringzee: de geografische zone van de volle zee van de Beringzee vanaf 200 zeemijlen van de basislijnen vanwaar de breedte van de territoriale zee van de aan de Beringzee gelegen kuststaten wordt gemeten.
TITEL II
VANGSTMOGELIJKHEDEN VOOR EU-VAARTUIGEN
HOOFDSTUK I
Algemene bepalingen
Artikel 5
TAC's en toewijzingen
1. De TAC's voor EU-vaartuigen in de EU-wateren of bepaalde niet-EU-wateren, de toewijzing van deze TAC's aan de lidstaten en, in voorkomend geval, de voorwaarden die er functioneel verband mee houden, worden vastgesteld in bijlage I.
2. EU-vaartuigen mogen, met inachtneming van de in bijlage I vastgestelde TAC's en de voorschriften van artikel 14 en bijlage III van de onderhavige verordening en van Verordening (EG) nr. 1006/2008 (25) en de uitvoeringsbepalingen daarvan, vissen in de wateren die onder de visserijjurisdictie van de Faeröer, Groenland, IJsland en Noorwegen vallen, en in de visserijzone rond Jan Mayen.
3. De Commissie herziet de quota voor lodde in de Groenlandse wateren van de ICES-deelgebieden V en XIV voor de Unie vast op basis van de TAC en de toewijzing voor de Unie, zoals die zijn vastgesteld door Groenland overeenkomstig de Partnerschapsovereenkomst inzake visserij tussen de Europese Gemeenschap, enerzijds, en de regering van Denemarken en de autonome regering van Groenland, anderzijds, en het daarbij behorende protocol.
4. In het licht van de in het eerste halfjaar 2012 verzamelde wetenschappelijke gegevens kan de Commissie de in bijlage I vastgestelde TAC's voor de onderstaande bestanden middels uitvoeringshandelingen overeenkomstig de in artikel 38, lid 2, bedoelde procedure herzien:
a)
zandspieringen en bijvangsten in de EU-wateren van de ICES-sectoren IIa en IIIa en ICES-deelgebied IV volgens de bepalingen van bijlage IIB bij deze verordening;
b)
kever en bijvangsten in ICES-deelgebied IIIa en de EU-wateren van ICES-sector IIa en ICES-deelgebied IV, en
c)
sprot en bijvangsten in de EU-wateren van ICES-sector IIa en ICES-deelgebied IV.
5. Om naar behoren gemotiveerde dwingende urgente redenen die verband houden met de verplichting van de Unie om haar internationale verplichtingen na te komen, herziet de Commissie de in bijlage I vastgestelde TAC's voor de in lid 4 van dit artikel bedoelde bestanden middels onmiddellijk toepasselijke uitvoeringshandelingen overeenkomstig de in artikel 38, lid 3, bedoelde procedure. Die uitvoeringshandelingen blijven van kracht gedurende de toepassingsperiode van deze verordening, doch niet langer dan 31 december 2012.
Artikel 6
Extra toewijzing voor vaartuigen die deelnemen aan proeven met betrekking tot volledig gedocumenteerde visserij
1. Voor bepaalde bestanden kan een lidstaat aan vaartuigen die zijn vlag voeren en die deelnemen aan proeven met betrekking tot volledig gedocumenteerde visserij, een extra toewijzing toekennen. Deze bestanden worden vermeld in bijlage I. De extra toewijzing mag niet meer bedragen dan de algemene limiet die in bijlage I is bepaald als een percentage van het aan die lidstaat toegewezen quotum.
2. De in lid 1 bedoelde extra toewijzingen mogen alleen onder de volgende voorwaarden worden toegestaan:
a)
het vaartuig gebruikt aan een sensorsysteem gekoppelde camera's in een gesloten televisiecircuit (CCTV) waarmee alle visserij- en verwerkingsactiviteiten die aan boord van de vaartuigen plaatsvinden, worden geregistreerd;
b)
de extra toewijzing die aan een afzonderlijk vaartuig dat deelneemt aan proeven met betrekking tot volledig gedocumenteerde visserij wordt toegekend, mag niet meer bedragen dan 75 % van de teruggooi die voor dat type vaartuig wordt geraamd, en mag in geen geval een toename met meer dan 30 % van de basistoewijzing voor dat vaartuig vertegenwoordigen, en
c)
alle vangsten door dat vaartuig van het betrokken bestand waarvoor een extra toewijzing is toegekend, worden in mindering gebracht op de totale toewijzing voor dat vaartuig.
Niettegenstaande punt b) mag een lidstaat bij wijze van uitzondering aan een vaartuig die zijn vlag voert een extra toewijzing toekennen die overeenstemt met meer dan 75 % van de geraamde teruggooi voor het type vaartuig waartoe het betrokken vaartuig behoort, op voorwaarde dat:
i)
de geraamde teruggooi van het vaartuigtype minder dan 10 % bedraagt,
ii)
kan worden aangetoond dat het voor het evalueren van het nut van het CCTV-systeem voor controledoeleinden van belang is dat type vaartuig bij de proeven te betrekken, en
iii)
een bovengrens van 75 % van de geraamde teruggooi niet wordt overschreden voor alle vaartuigen die aan de proeven deelnemen.
3. Wanneer een lidstaat vaststelt dat een vaartuig dat deelneemt aan proeven met betrekking tot volledig gedocumenteerde visserij, niet voldoet aan de voorwaarden van lid 2, trekt die lidstaat de extra toewijzing voor dat vaartuig onmiddellijk in en sluit hij dat vaartuig voor de rest van het jaar 2012 uit van deelname aan de proeven.
4. Voordat de lidstaten de in lid 1 bedoelde extra toewijzing toekennen, delen zij de Commissie de volgende gegevens mee:
a)
de lijst van de vaartuigen die hun vlag voeren en die deelnemen aan proeven met betrekking tot volledig gedocumenteerde visserij;
b)
de specificaties van de elektronische systemen voor toezicht op afstand die aan boord van die vaartuigen zijn geïnstalleerd;
c)
de capaciteit, het soort en de specificaties van het vistuig dat wordt gebruikt door die vaartuigen;
d)
de geraamde teruggooi voor elk type vaartuig dat aan de proeven deelneemt, en
e)
de hoeveelheden die in 2011 door aan de proeven deelnemende vaartuigen zijn gevangen uit het bestand waarvoor de betrokken TAC geldt.
5. De Commissie kan verzoeken de beoordeling van de geraamde teruggooi voor het type vaartuig als bedoeld in lid 2, onder b), ter evaluatie aan een wetenschappelijk adviesorgaan voor te leggen. Wanneer de beoordeling niet wordt bevestigd, stelt de betrokken lidstaat de Commissie schriftelijk in kennis van de maatregelen die zijn genomen om te garanderen dat de betrokken vaartuigen voldoen aan de in lid 2, onder b), gestelde voorwaarde betreffende de geraamde teruggooi.
Artikel 7
Flexibiliteit in het beheer van bepaalde bestanden
1. Voor bepaalde in bijlage I genoemde bestanden kan een lidstaat ervoor kiezen zijn oorspronkelijke in bijlage I vastgestelde quotum met 10 % te verhogen. De betrokken lidstaat deelt zijn besluit mede aan de Commissie. Wanneer zo'n mededeling wordt gedaan wordt het verhoogde quotum beschouwd als het aan die lidstaat toegewezen quotum.
2. De in 2012 uit hoofde van het verhoogde quotum gevangen hoeveelheden die het oorspronkelijke quotum overstijgen, worden bij de berekening van het quotum van de betrokken lidstaat voor het bestand in kwestie voor 2013, in mindering gebracht.
3. Hoeveelheden die niet worden gevangen binnen het oorspronkelijke quotum tot 10 % van dat quotum, worden bij de berekening van het quotum van de betrokken lidstaat voor het bestand in kwestie voor 2013, toegevoegd.
Artikel 8
Voorwaarden voor de aanlanding van vangsten en bijvangsten
Vis van bestanden waarvoor TAC's zijn vastgesteld, mag slechts aan boord worden gehouden of aangeland mits:
a)
die vis is gevangen met vaartuigen die de vlag voeren van een lidstaat die een quotum heeft, en dat quotum nog niet is opgebruikt, of
b)
die vis deel uitmaakt van een EU-quotum dat niet in de vorm van quota aan de lidstaten is toegewezen, en dat EU-quotum nog niet is opgebruikt.
Artikel 9
Beperkingen van de visserijinspanning
Vanaf 1 februari 2012 tot en met 31 januari 2013 zijn de maatregelen tot vermindering van de visserijinspanning die zijn vastgesteld in bijlage IIA, van toepassing op het beheer van bepaalde kabeljauw-, schol- en tongbestanden in:
a)
het Skagerrak;
b)
het deel van ICES-sector IIIa dat niet tot het Skagerrak en het Kattegat behoort;
c)
ICES-deelgebied IV;
d)
de EU-wateren van ICES-sector IIa, en
e)
ICES-sector VIId.
Artikel 10
Vangst- en inspanningsbeperkingen voor de diepzeevisserij
1. Artikel 3, lid 1, van Verordening (EG) nr. 2347/2002 (26), op grond waarvan vaartuigen in het bezit moeten zijn van een diepzeevisdocument, is van toepassing op Groenlandse heilbot/zwarte heilbot. Voor het vangen, aan boord houden, overladen en aanlanden van Groenlandse heilbot/zwarte heilbot gelden de voorwaarden van dat artikel.
2. De lidstaten zorgen ervoor dat de voor 2012 geldende visserijinspanningsniveaus, gemeten in kilowattdagen buitengaats, van vaartuigen met diepzeevisdocumenten als bedoeld in artikel 3, lid 1, van Verordening (EG) nr. 2347/2002, niet meer bedragen dan 65 % van de gemiddelde jaarlijkse visserijinspanning van de vaartuigen van de betrokken lidstaat in 2003 op reizen tijdens welke er werd beschikt over diepzeevisdocumenten of er diepzeesoorten, als opgesomd in de bijlagen I en II bij die verordening, werden gevangen. Dit lid is alleen van toepassing op visreizen tijdens welke meer dan 100 kg andere diepzeesoorten dan grote zilvervis is gevangen.
Artikel 11
Bijzondere bepalingen inzake de toewijzing van vangstmogelijkheden
1. De vangstmogelijkheden worden overeenkomstig de onderhavige verordening aan de lidstaten toegewezen onverminderd:
a)
het ruilen van vangstmogelijkheden op grond van artikel 20, lid 5, van Verordening (EG) nr. 2371/2002;
b)
nieuwe toewijzingen op grond van artikel 37 van Verordening (EG) nr. 1224/2009 of op grond van artikel 10, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1006/2008;
c)
het aanlanden van extra hoeveelheden op grond van artikel 3 van Verordening (EG) nr. 847/96;
d)
de op grond van artikel 4 van Verordening (EG) nr. 847/96 naar het volgende jaar overgedragen hoeveelheden;
e)
kortingen en verlagingen op grond van de artikelen 37, 105, 106 en 107 van Verordening (EG) nr. 1224/2009.
2. Tenzij anders vermeld in bijlage I bij deze verordening is artikel 3 van Verordening (EG) nr. 847/96 van toepassing op bestanden waarvoor TAC's bij wijze van voorzorgsmaatregel zijn vastgesteld, en zijn artikel 3, leden 2 en 3, en artikel 4 van die verordening van toepassing op bestanden waarvoor analytische TAC's zijn vastgesteld.
Artikel 12
Gesloten visseizoen
1. Van 1 mei tot en met 31 juli 2012 is het verboden om de volgende soorten op de Porcupine Bank te vangen of aan boord te houden: lom, blauwe leng en leng.
2. Voor de toepassing van dit artikel omvat de Porcupine Bank het geografische gebied dat wordt begrensd door loxodromen die achtereenvolgens de punten met de volgende geografische coördinaten met elkaar verbinden:
Punt
Breedtegraad
Lengtegraad
1
52° 27′ NB
12° 19′ WL
2
52° 40′ NB
12° 30′ WL
3
52° 47′ NB
12° 39.600′ WL
4
52° 47′ NB
12° 56′ WL
5
52° 13,5′ NB
13° 53.830′ WL
6
51° 22′ NB
14° 24′ WL
7
51° 22′ NB
14° 03′ WL
8
52° 10′ NB
13° 25′ WL
9
52° 32′ NB
13° 07,500′ WL
10
52° 43′ NB
12° 55′ WL
11
52° 43′ NB
12° 43′ WL
12
52° 38.800′ NB
12° 37′ WL
13
52° 27′ NB
12° 23′ WL
14
52° 27′ NB
12° 19′ WL
3. In afwijking van lid 1 is het vaartuigen toegestaan door de Porcupine Bank te varen met de in lid 1 genoemde soorten aan boord overeenkomstig artikel 50, leden 3, 4 en 5, van Verordening (EG) nr. 1224/2009.
Artikel 13
Verboden
1. Het is EU-vaartuigen verboden de onderstaande soorten te vangen, aan boord te houden, over te laden of aan te landen:
a)
reuzenhaai (Cetorinhus maximus) en witte haai (Carcharodon carcharias) in de EU- en de niet-EU-wateren, en
b)
haringhaai (Lamna nasus) in alle wateren, tenzij in bijlage I, deel B, van Verordening (EU) nr. 43/2012 (27) anders is bepaald;
c)
zee-engel (Squatina squatina) in EU-wateren;
d)
vleet (Dipturus batis) in de EU-wateren van ICES-sector IIa en de ICES-deelgebieden III, IV, VI, VII, VIII, IX en X;
e)
golfrog (Raja undulata) en witte rog (Rostroraja alba) in de EU-wateren van de ICES-deelgebieden VI, VII, VIII, IX en X;
f)
gitaarroggen (Rhinobatidae) in de EU-wateren van de ICES-deelgebieden I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X en XII.
2. Bij incidentele vangsten van de in lid 1 bedoelde soorten, worden de vissen ongedeerd gelaten. Zij worden onmiddellijk teruggezet.
Artikel 14
Gegevenstransmissie
Wanneer de lidstaten overeenkomstig de artikelen 33 en 34 van Verordening (EG) nr. 1224/2009 gegevens met betrekking tot de aanlanding van hoeveelheden gevangen vis aan de Commissie doen toekomen, gebruiken zij daarvoor de in bijlage I bij de onderhavige verordening vermelde bestandscodes.
HOOFDSTUK II
Vismachtigingen in wateren van derde landen
Artikel 15
Vismachtigingen
1. Het maximumaantal vismachtigingen voor EU-vaartuigen in wateren van derde landen wordt vastgesteld in bijlage III.
2. Indien een lidstaat quota in de in bijlage III genoemde visserijzones op basis van artikel 20, lid 5, van Verordening (EG) nr. 2371/2002 overdraagt aan een andere lidstaat (ruil of „swap”), worden daarbij ook de overeenkomstige vismachtigingen overgedragen en wordt de Commissie hiervan in kennis gesteld. Het in bijlage III vastgestelde totale aantal vismachtigingen per visserijzone mag echter niet worden overschreden.
HOOFDSTUK III
Vangstmogelijkheden in wateren van regionale organisaties voor visserijbeheer
Afdeling 1
ICCAT-verdragsgebied
Artikel 16
Beperkingen van de vangst-, kweek- en mestcapaciteit voor blauwvintonijn
1. Het aantal met de hengel of de sleeplijn vissende EU-vaartuigen dat in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan actief op blauwvintonijn tussen 8 kg/75 cm en 30 kg/115 cm mag vissen, wordt beperkt overeenkomstig punt 1 van bijlage IV.
2. Het aantal in het kader van de ambachtelijke kustvisserij vissende EU-vaartuigen dat in de Middellandse Zee actief op blauwvintonijn tussen 8 kg/75 cm en 30 kg/115 cm mag vissen, wordt beperkt overeenkomstig punt 2 van bijlage IV.
3. Het aantal EU-vaartuigen dat in de Adriatische Zee voor kweekdoeleinden actief op blauwvintonijn tussen 8 kg/75 cm en 30 kg/115 cm mag vissen, wordt beperkt overeenkomstig punt 3 van bijlage IV.
4. Het aantal en de totale capaciteit in brutoton van de vissersvaartuigen die in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee op blauwvintonijn mogen vissen, deze aan boord mogen houden en mogen overladen, vervoeren of aanlanden, worden beperkt overeenkomstig punt 4 van bijlage IV.
5. Het aantal tonnara's dat in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee wordt gebruikt bij de visserij op blauwvintonijn, wordt beperkt overeenkomstig punt 5 van bijlage IV.
6. De capaciteit voor het kweken en mesten van blauwvintonijn, alsmede de maximale hoeveelheid in het wild gevangen blauwvintonijn die wordt toegewezen aan kweek- en mestbedrijven in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee, worden beperkt overeenkomstig punt 6 van bijlage IV.
Artikel 17
Bijkomende voorwaarden voor de in bijlage ID toegekende quota voor blauwvintonijn
Onverminderd de in artikel 7, lid 2, van Verordening (EG) nr. 302/2009 vastgestelde verbodsperiode is het in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee van 15 april tot en met 15 mei 2012 verboden met ringzegenvaartuigen op blauwvintonijn te vissen.
Artikel 18
Recreatie- en sportvisserij
De lidstaten kennen een specifiek quotum van de hun in bijlage ID toegekende quota voor blauwvintonijn toe aan de recreatie- en sportvisserij.
Artikel 19
Haaien
1. In alle visserijtakken geldt een verbod op het aan boord houden, overladen en aanlanden van delen van of volledige karkassen van grootoogvoshaaien (Alopias superciliosus).
2. Het is verboden gericht te vissen op voshaaisoorten van het geslacht Alopias.
3. In verband met de visserij in het ICCAT-verdragsgebied geldt een verbod op het aan boord houden, overladen en aanlanden van delen van of volledige karkassen van hamerhaaien van de familie Sphyrnidae (met uitzondering van Sphyrna tiburo (kaphamerhaai)).
4. In alle visserijtakken geldt een verbod op het aan boord houden, overladen en aanlanden van delen van of volledige karkassen van oceanische witpunthaaien (Carcharhinus longimanus).
5. In alle visserijtakken geldt een verbod op het aan boord houden van zijdehaaien (Carcharhinus falciformis).
Afdeling 2
CCAMLR-verdragsgebied
Artikel 20
Verbodsbepalingen en vangstbeperkingen
1. Gerichte visserij op de in bijlage V, deel A, vermelde soorten is verboden in de daarin aangegeven zones en perioden.
2. Voor experimentele visserij worden de beperkingen van de TAC's en de bijvangsten per deelgebied vastgelegd in bijlage V, deel B.
Artikel 21
Experimentele visserij
1. Alleen lidstaten die lid zijn van de CCAMLR, mogen in 2012 deelnemen aan de experimentele visserij met de beug op Dissostichus spp. in de FAO-deelgebieden 88.1 en 88.2 en de FAO-sectoren 58.4.1, 58.4.2 en 58.4.3a buiten gebieden onder nationale jurisdictie. Lidstaten die aan die voorwaarde voldoen en die voornemens zijn om aan die visserij deel te nemen, stellen het CCAMLR-secretariaat daarvan overeenkomstig artikel 7 en artikel 7 bis van Verordening (EG) nr. 601/2004 uiterlijk op 1 juni 2012 in kennis.
2. De beperkingen van de TAC's en de bijvangsten in de FAO-deelgebieden 88.1 en 88.2 en de FAO-sectoren 58.4.1, 58.4.2 en 58.4.3a en de verdeling daarvan over de kleine onderzoeksvakken (Small Scale Research Units, SSRU's) in elk gebied worden vastgesteld in bijlage V, deel B. De visserijactiviteiten in een SSRU worden stopgezet zodra de gemelde vangsten de geldende vangstbeperking hebben bereikt, waarna dit vak voor de rest van het seizoen voor de visserij wordt gesloten.
3. De visserijactiviteiten vinden plaats in een zo groot mogelijk geografisch gebied en op zoveel mogelijk verschillende diepten om de nodige informatie te verzamelen voor het bepalen van het visserijpotentieel en om overconcentratie van vangsten en visserijinspanning te voorkomen. In de FAO-deelgebieden 88.1 en 88.2 en de FAO-sectoren 58.4.1, 58.4.2 en 58.4.3a is het echter verboden om te vissen op diepten van minder dan 550 m.
Artikel 22
Visserij op Antarctisch krill in het visseizoen 2012/2013
1. Alleen de lidstaten die lid zijn van de CCAMLR, mogen tijdens het visseizoen 2012/2013 in het CCAMLR-verdragsgebied op Antarctisch krill (Euphausia superba) vissen. Lidstaten die lid zijn van de CCAMLR en die voornemens zijn om in het CCAMLR-verdragsgebied op Antarctisch krill te vissen, stellen het CCAMLR-secretariaat, overeenkomstig artikel 5 bis van Verordening (EG) nr. 601/2004, en de Commissie uiterlijk op 1 juni 2012 in kennis van:
a)
hun voornemen om op Antarctisch krill te vissen, waarbij zij gebruik maken van het formulier in bijlage V, deel C;
b)
de vorm van de netten, waarbij zij gebruik maken van het formulier in bijlage V, deel D.
2. De in lid 1 van dit artikel bedoelde kennisgeving omvat de in artikel 3 van Verordening (EG) nr. 601/2004 bedoelde informatie voor elk vaartuig dat van de lidstaat toestemming krijgt om aan de visserij op Antarctisch krill deel te nemen.
3. Een lidstaat die voornemens is om in het CCAMLR-verdragsgebied de visserij op Antarctisch krill te beoefenen, geeft alleen kennis van dit voornemen voor gemachtigde vaartuigen die ten tijde van de kennisgeving zijn vlag voeren of die de vlag van een ander CCAMLR-lid voeren, maar naar verwachting ten tijde van de genoemde visserijactiviteit de vlag van de lidstaat zullen voeren.
4. De lidstaten mogen toestaan dat een ander vaartuig dan de overeenkomstig de leden 1, 2 en 3 van dit artikel aan het secretariaat van de CCAMLR gemelde vaartuigen, deelneemt aan de visserij op Antarctisch krill, wanneer een gemachtigd vaartuig om legitieme operationele redenen of vanwege overmacht niet aan die visserij kan deelnemen. De betrokken lidstaten brengen in dat geval het CCAMLR-secretariaat en de Commissie onverwijld op de hoogte, met opgave van:
a)
alle bijzonderheden over het vervangende vaartuig (of de vervangende vaartuigen), inclusief de in artikel 3 van Verordening (EG) nr. 601/2004 bedoelde informatie;
b)
een volledig overzicht van de redenen voor de vervanging, alsmede van alle relevante ondersteunende bewijsstukken of referenties.
5. De lidstaten staan niet toe dat een vaartuig dat voorkomt op één van de door de CCAMLR vastgestelde lijsten van vaartuigen die illegale, ongemelde en ongereglementeerde visserijactiviteiten verrichten (IOO-vaartuigen), aan de visserij op Antarctisch krill deelneemt.
Afdeling 3
IOTC-verdragsgebied
Artikel 23
Beperking van de vangstcapaciteit van vaartuigen die in het IOTC-verdragsgebied vissen
1. Het maximumaantal EU-vaartuigen dat in het IOTC-verdragsgebied op tropische tonijn vist, en de overeenkomstige in brutotonnage uitgedrukte capaciteit, worden vastgesteld in bijlage VI, punt 1.
2. Het maximumaantal EU-vaartuigen dat in het IOTC-verdragsgebied op zwaardvis (Xiphias gladius) en witte tonijn (Thunnus alalunga) vist, en de overeenkomstige in brutotonnage uitgedrukte capaciteit, worden vastgesteld in bijlage VI, punt 2.
3. De lidstaten kunnen vaartuigen die zijn toegewezen aan één van de twee in de leden 1 en 2 bedoelde visserijtakken, opnieuw toewijzen aan de andere visserijtak, mits zij ten genoegen van de Commissie kunnen aantonen dat deze wijziging niet tot een stijging van de visserijinspanning voor de betrokken visbestanden leidt.
4. De lidstaten zorgen er bij een voorgestelde overdracht van capaciteit naar hun vloot voor dat de over te dragen vaartuigen voorkomen in het vaartuigenregister van de IOTC of van andere regionale tonijnvisserijorganisaties. Voorts mogen vaartuigen die voorkomen op de door een ROVB bijgehouden lijst van vaartuigen die illegale, ongemelde en ongereglementeerde visserijactiviteiten verrichten (IOO-vaartuigen), niet worden overgedragen.
5. Teneinde rekening te houden met de uitvoering van de bij de IOTC ingediende ontwikkelingsplannen mogen de lidstaten hun vangstcapaciteit slechts binnen de in die ontwikkelingsplannen bepaalde grenzen verhogen tot boven de in de leden 1 en 2 bedoelde maxima.
Artikel 24
Haaien
1. In alle visserijtakken geldt een verbod op het aan boord houden, overladen en aanlanden van delen van of volledige karkassen van alle voshaaisoorten van de familie Alopiidae.
2. Bij incidentele vangsten van de in lid 1 bedoelde soorten, worden de vissen ongedeerd gelaten. Zij worden onmiddellijk teruggezet.
Afdeling 4
SPRFMO-verdragsgebied
Artikel 25
Pelagische visserij - capaciteitsbeperking
De lidstaten die in 2007, 2008 of 2009 actief pelagische visserijactiviteiten hebben uitgeoefend in het SPRFMO-verdragsgebied, beperken de totale brutotonnage van de vaartuigen die hun vlag voeren en die in 2012 op pelagische bestanden vissen, tot het niveau van 78 610 brutotonnage in dat gebied, op zodanige wijze dat de duurzame exploitatie van de pelagische visbestanden in het zuidelijke deel van de Stille Oceaan is gewaarborgd.
Artikel 26
Pelagische visserij - TAC's
1. Alleen de lidstaten die in 2007, 2008 of 2009 actief pelagische visserijactiviteiten hebben uitgeoefend in het SPRFMO-verdragsgebied, zoals gespecificeerd in artikel 25, mogen in dat gebied op pelagische bestanden vissen met inachtneming van de in bijlage IJ vastgestelde TAC's.
2. De lidstaten stellen de Commissie maandelijks in kennis van de naam en de kenmerken, met inbegrip van de brutotonnage, van vaartuigen die hun vlag voeren en die betrokken zijn bij de in dit artikel bedoelde visserij.
3. Voor het toezicht op de in dit artikel bedoelde visserij sturen de lidstaten de Commissie, ter toezending aan het interim-secretariaat van de SPRFMO, gegevens van satellietvolgsystemen voor vissersvaartuigen (VMS-gegevens), maandelijkse vangstaangiften en, indien voorhanden, gegevens over aanloophavens, uiterlijk de 15e dag van de maand na die waarop de gegevens betrekking hebben.
Artikel 27
Bodemvisserij
Lidstaten met een geregistreerde activiteit in de bodemvisserij of uit die visserij voortkomende vangsten in het SPRFMO-verdragsgebied in de periode van 1 januari 2002 tot en met 31 december 2006 beperken hun inspanning of vangsten tot:
a)
de gemiddelde vangsten of inspanningsparameters in die periode, en
b)
uitsluitend de delen van het SPRFMO-verdragsgebied waar in een eerder visseizoen bodemvisserijactiviteiten hebben plaatsgevonden.
Afdeling 5
IATTC-verdragsgebied
Artikel 28
Ringzegenvisserij
1. De visserij met ringzegens op geelvintonijn (Thunnus albacares), grootoogtonijn (Thunnus obesus) en gestreepte tonijn (Katsuwonus pelamis) is verboden:
a)
van 29 juli tot en met 28 september 2012, of van 18 november 2012 tot en met 18 januari 2013, in het gebied dat wordt begrensd door:
-
de kustlijnen van Amerika langs de Stille Oceaan,
-
lengtegraad 150° WL,
-
breedtegraad 40° NB,
-
breedtegraad 40° ZB;
b)
van 29 september tot en met 29 oktober 2012 in het gebied dat wordt begrensd door:
-
lengtegraad 96° WL,
-
lengtegraad 110° WL,
-
breedtegraad 4° NB,
-
breedtegraad 3° ZB.
2. De betrokken lidstaten delen de Commissie vóór 1 april 2012 de in lid 1 bedoelde periode mee waarin de visserijactiviteiten worden stilgelegd. Alle ringzegenvissers van de betrokken lidstaten zetten de visserij met de ringzegen in de in lid 1 beschreven gebieden en gedurende de geselecteerde periode stop.
3. Ringzegenvissers die in het IATTC-verdragsgebied op tonijn vissen, houden alle gevangen geelvintonijnen, grootoogtonijnen en gestreepte tonijnen aan boord en, vervolgens, landen deze aan of laden ze over.
4. Lid 3 geldt niet in de volgende gevallen:
a)
wanneer de vis om andere redenen dan de grootte niet geschikt wordt geacht voor menselijke consumptie, of
b)
wanneer er tijdens de laatste trek van een visreis onvoldoende ruimte is overgebleven om alle bij die trek gevangen tonijn op te slaan.
5. Het is verboden in het IATTC-verdragsgebied te vissen op oceanische witpunthaaien (Carcharhinus longimanus), en delen van of volledige karkassen van in dat gebied gevangen oceanische witpunthaaien aan boord te houden, over te laden, op te slaan, voor verkoop aan te bieden, te verkopen of aan te landen.
6. Bij incidentele vangsten van de in lid 5 bedoelde soorten, worden de vissen ongedeerd gelaten. Zij worden onmiddellijk teruggezet door de exploitanten van vaartuigen, die eveneens:
a)
het aantal teruggezette exemplaren registreren, met vermelding van de status (levend of dood);
b)
de onder a) vermelde informatie meedelen aan de lidstaat waarvan zij onderdaan zijn. De lidstaten delen deze informatie uiterlijk op 31 januari 2013 aan de Commissie mee.
Afdeling 6
SEAFO-verdragsgebied
Artikel 29
Verbod op de visserij op diepzeehaaien
De gerichte visserij op de volgende diepzeehaaien in het SEAFO-verdragsgebied is verboden:
-
roggen (Rajidae),
-
doornhaai (Squalus acanthias),
-
gevlekte gladde lantaarnhaai (Etmopterus bigelowi),
-
kortstaartlantaarnhaai (Etmopterus brachyurus),
-
grote lantaarnhaai (Etmopterus princeps),
-
gladde lantaarnhaai (Etmopterus pusillus),
-
spookkathaai (Apristurus manis),
-
fluweelijshaai (Scymnodon squamulosus),
-
en diepzeehaaien van de superorde Selachimorpha.
Adfeling 7
WCFPC-verdragsgebied
Artikel 30
Beperkingen van de visserijinspanning voor grootoogtonijn, geelvintonijn, gestreepte tonijn en Zuid-Pacifische witte tonijn
De lidstaten zien erop toe dat de totale inspanning bij de visserij op grootoogtonijn (Thunnus obesus), geelvintonijn (Thunnus albacares), gestreepte tonijn (Katsuwonus pelamis) en Zuid-Pacifische witte tonijn (Thunnus alalunga) in het WCPFC-verdragsgebied wordt beperkt tot de visserijinspanning die in partnerschapsovereenkomsten tussen de Unie en kuststaten in de regio is overeengekomen.
Artikel 31
Gesloten gebied voor de visserij met visconcentratievoorzieningen (FAD's)
1. In het gedeelte van het WCPFC-gebied tussen 20° NB en 20° ZB zijn visserijactiviteiten van ringzegenvaartuigen die gebruik maken van vis aantrekkende voorzieningen (fish aggregating devices - FAD's), verboden tussen 1 juli 2012 00.00 uur en 30 september 2012 24.00 uur. In die periode mogen ringzegenvaartuigen in dat gedeelte van het WCPFC-verdragsgebied alleen visserijactiviteiten verrichten indien zich aan boord een waarnemer bevindt die erop toeziet dat het vaartuig op geen enkel ogenblik:
a)
een FAD of soortgelijk elektronisch apparaat gebruikt of in dienst heeft;
b)
met behulp van FAD's vist op scholen.
2. Alle ringzegenvaartuigen die in het in lid 1 bedoelde gedeelte van het WCPFC-verdragsgebied vissen, houden alle gevangen grootoogtonijn, geelvintonijn en gestreepte tonijn aan boord en landen deze aan of laden deze over.
3. Lid 2 geldt niet in de volgende gevallen:
a)
tijdens de laatste trek van een visreis, indien onvoldoende ruimte is overgebleven om al deze vis op te slaan;
b)
wanneer de vis om andere redenen dan de grootte niet geschikt is voor menselijke consumptie, of
c)
wanneer zich een ernstige storing van de koelinstallatie voordoet.
Artikel 32
Gesloten gebieden voor de ringzegenvisserij
De visserij met ringzegens op grootoogtonijn en geelvintonijn is verboden in de volgende, in volle zee gelegen gebieden:
a)
de internationale wateren die worden afgebakend door de grenzen van de exclusieve economische zones van Indonesië, Palau, Micronesia en Papoea-Nieuw-Guinea;
b)
de internationale wateren die worden afgebakend door de grenzen van de exclusieve economische zones van Micronesia, de Marshalleilanden, Nauru, Kiribati, Tuvalu, Fiji, de Salomonseilanden en Papoea-Nieuw-Guinea.
Artikel 33
Beperking van het aantal EU-vaartuigen dat op zwaardvis mag vissen
Het maximumaantal EU-vaartuigen dat in de gebieden bezuiden 20° ZB van het WCPFC-verdragsgebied op zwaardvis (Xiphias gladius) mag vissen, wordt vastgesteld in bijlage VII.
Afdeling 8
Beringzee
Artikel 34
Verbod op de visserij in de volle zee van de Beringzee
De visserij op alaskakoolvis (Theragra chalcogramma) in de volle zee van de Beringzee is verboden.
TITEL III
VANGSTMOGELIJKHEDEN VOOR VAARTUIGEN VAN DERDE LANDEN IN EU-WATEREN
Artikel 35
TAC's
Vissersvaartuigen die de vlag voeren van Noorwegen, alsook vissersvaartuigen die op de Faeröer zijn geregistreerd, mogen, met inachtneming van de in bijlage I bij deze verordening vastgestelde TAC's en de in de onderhavige titel en hoofdstuk III van Verordening (EG) nr. 1006/2008 vastgestelde voorwaarden, in EU-wateren vissen.
Artikel 36
Vismachtigingen
1. Het maximumaantal vismachtigingen voor vaartuigen van derde landen die in EU-wateren vissen, wordt vastgesteld in bijlage VIII.
2. Vis van bestanden waarvoor TAC's zijn vastgesteld, mag slechts aan boord worden gehouden of aangeland mits die vis is gevangen met vaartuigen van derde landen die een quotum hebben, en dat quotum niet is opgebruikt.
Artikel 37
Verboden
1. Het is vaartuigen van derde landen verboden de onderstaande soorten te vangen, aan boord te houden, over te laden of aan te landen:
a)
reuzenhaai (Cetorhinus maximus) en witte haai (Carcharodon carcharias) in alle EU-wateren;
b)
zee-engel (Squatina squatina) in alle EU-wateren;
c)
vleet (Dipturus batis) in de EU-wateren van ICES-sector IIa en de ICES-deelgebieden III, IV, VI, VII, VIII, IX en X;
d)
golfrog (Raja undulata) en witte rog (Rostroraja alba) in de EU-wateren van de ICES-deelgebieden VI, VII, VIII, IX en X;
e)
haringhaai (Lamna nasus) in alle EU-wateren, en
f)
gitaarroggen (Rhinobatidae) in de EU-wateren van de ICES-deelgebieden I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X en XII.
2. Bij incidentele vangsten van de in lid 1 bedoelde soorten, worden de vissen ongedeerd gelaten. Zij worden onmiddellijk teruggezet.
TITEL IV
SLOTBEPALINGEN
Artikel 38
Comitéprocedure
1. De Commissie wordt bijgestaan door het bij Verordening (EG) nr. 2371/2002 bedoelde Comité voor de visserij en de aquacultuur. Dat comité is een comité in de zin van Verordening (EU) nr. 182/2011.
2. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, is artikel 5 van Verordening (EU) nr. 182/2011 van toepassing.
3. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, is artikel 8 van Verordening (EU) nr. 182/2011, in samenhang met artikel 5, van toepassing.
Artikel 39
Inwerkingtreding en toepassing
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 2012.
Artikel 9 is evenwel van toepassing met ingang van 1 februari 2012.
De in de artikelen 20, 21 en 22 en de bijlagen IE en V vastgestelde vangstmogelijkheden of verbodsbepalingen voor het CCAMLR-verdragsgebied zijn van toepassing met ingang van het begin van de respectieve perioden waarin de betrokken vangstmogelijkheden of verbodsbepalingen van toepassing zijn.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselĳk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 17 januari 2012.