ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. listopadu 2010
o státní podpoře C 1/10 - Belgie týkající se podpory na pokrytí nákladů spojených s odklizením a neškodným odstraněním uhynulých hospodářských zvířat ze zemědělských podniků ve valonském regionu
(oznámeno pod číslem K(2010) 7263)
(Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)
(2010/789/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s uvedenými články podaly připomínky (3),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Komise rozhodla na základě stížnosti předložené dne 23. dubna 2007, že zahájí vyšetřovací řízení v souvislosti s tvrzeními, že Belgie udělila státní podpory na pokrytí nákladů spojených s odklizením a neškodným odstraněním uhynulých hospodářských zvířat ze zemědělských podniků ve valonském regionu.
(2)
Dne 2. července 2007 Komise zaslala belgickým orgánům dopis s žádostí o poskytnutí informací o sporném opatření. Belgické orgány poskytly informace dopisem ze dne 27. července 2007, zaevidovaným dne 3. srpna 2007. Na žádost příslušných belgických orgánů se dne 21. srpna 2007 konalo technické zasedání. V návaznosti na toto zasedání poskytly belgické orgány dne 4. října 2007 k předmětnému případu doplňující informace.
(3)
Dopisem ze dne 10. září 2007 útvary Komise Belgii informovaly, že tento režim podpor byl zapsán do seznamu neoznámených podpor pod číslem NN 56/2007, jelikož část finančních prostředků již zjevně byla vyplacena.
(4)
Na žádost příslušných belgických orgánů se dne 12. října 2007 konalo druhé technické zasedání.
(5)
Dopisem ze dne 25. října 2007 útvary Komise vyzvaly belgické orgány k poskytnutí podrobnějších informací. Vzhledem k tomu, že útvary Komise neobdržely ve stanovené lhůtě žádnou odpověď, zaslaly dne 21. prosince 2007 belgickým orgánům upomínku, ve které jim pro zaslání odpovědi poskytly novou lhůtu.
(6)
Poté, co útvary Komise neobdržely ve stanovené lhůtě žádnou odpověď na první upomínku, zaslaly dne 4. června 2008 belgickým orgánům novou upomínku s upozorněním, že v případě nedodržení nové lhůty pro zaslání odpovědi stanovené na čtyři týdny může Komise vydat příkaz k poskytnutí informací podle čl. 10 odst. 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (4). Tato lhůta vypršela dne 4. července 2008. Komise proto dne 1. října 2008 přijala rozhodnutí, kterým belgické orgány vyzvala, aby požadované informace poskytly. V uvedeném rozhodnutí Komise požádala belgické orgány, aby jí mimo jiné předložily informační listy stanovené nařízením Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (5), za účelem posouzení podpor poskytnutých po 31. lednu 2007.
(7)
Belgické orgány konečně odpověděly dopisem ze dne 27. listopadu 2008 a dne 5. prosince 2008 zaslaly doplňující informace. Informační listy požadované rozhodnutím Komise ze dne 1. října 2008 však neposkytly.
(8)
Dne 27. ledna 2009 Komise zaslala belgickým orgánům žádost o poskytnutí dodatečných informací. Belgické orgány odpověděly na tuto žádost dopisem ze dne 16. března 2009, zaevidovaným dne 19. března 2009.
(9)
Dopisem ze dne 14. ledna 2010 Komise informovala Belgii o svém rozhodnutí zahájit proti oznámené podpoře řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“). Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 15. července 2010. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k předmětnému opatření podaly připomínky. Žádná třetí zúčastněná strana připomínky nepodala.
(10)
Dopisem ze dne 19. února 2010 belgické orgány požádaly o prodloužení lhůty pro zaslání odpovědi, kterou stanovila Komise v dopise ze dne 14. ledna 2010, o další měsíc. Dopisem ze dne 5. března 2010 Komise žádosti o poskytnutí dodatečné jednoměsíční lhůty pro zaslání odpovědi vyhověla. V dopise ze dne 12. března 2010 belgické orgány reagovaly na rozhodnutí o zahájení řízení.
II. SOUVISLOSTI
II.1. Rozhodnutí Komise - věc č. NN 48/2003
(11)
V průběhu šetření Komise se jednoznačně ukázalo, že stížnost se týká provádění režimu podpor schváleného Komisí dne 26. listopadu 2003 ve věci státní podpory č. NN 48/2003 (ex N 157/2003) s názvem „Správa odklizení a neškodného odstranění uhynulých hospodářských zvířat ze zemědělských podniků ve valonském regionu“. Tento případ se týkal režimu oznámeného belgickými orgány, v jehož rámci belgický stát poskytoval podporu zemědělským podnikům formou dotovaných služeb, která pokrývala veškeré náklady na odklizení, uchování, zpracování a neškodné odstranění uhynulých hospodářských zvířat.
(12)
Aby mohlo být přijato rozhodnutí o schválení účetní závěrky a s ohledem na pokyny Společenství týkající se státní podpory na testy TSE, uhynulá zvířata a odpady z jatek (dále jen „pokyny TSE“) (6), které měly bezprostředně, tj. dne 1. ledna 2004, vstoupit v platnost, se belgické orgány zavázaly, že provedou v režimu určité úpravy. Tyto úpravy byly nezbytné pro dodržení podmínek uvedených v pokynech TSE, a zejména odstavce 29 těchto pokynů. Tento odstavec stanoví, že členské státy mohou poskytnout státní podporu až do výše 100 % nákladů na odklizení uhynulých hospodářských zvířat a 75 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů. Oznámený belgický režim nebyl s tímto ustanovením v souladu, neboť stanovil, že je možno poskytnout podporu ve výši 100 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů.
(13)
Vzhledem ke skutečnostem uvedeným v 11. a 12. bodě odůvodnění se belgické orgány zavázaly upravit svůj režim podpor (viz 33. a 34. bod odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci č. NN 48/2003) takovým způsobem, aby od 1. ledna 2004 byly podpory určené na uhrazení nákladů spojených s neškodným odstraněním kadáverů vypláceny maximálně do výše 75 %, a nikoli 100 %. Belgické orgány se rovněž zavázaly zaslat Komisi nejpozději do poloviny prosince 2003 důkazy o tom, že v režimu podpor byly provedeny nezbytné změny.
(14)
Na základě těchto závazků Komise uvedený režim schválila na dobu pěti let počínaje dnem 31. ledna 2002. Toto období tudíž skončilo dnem 31. ledna 2007.
II.2. Stížnost
(15)
Dne 23. dubna 2007 obdržela Komise stížnost, v níž se tvrdí, že belgické orgány porušují pokyny TSE tím, že nadále poskytují podporu až do výše 100 % nákladů, a to jak na odklizení uhynulých hospodářských zvířat, tak na neškodné odstranění kadáverů.
III. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
(16)
Předmětný režim podpor se týká regionálního opatření na pokrytí veškerých nákladů na služby spojené s odklizením, přepravou, uchováním, zpracováním a neškodným odstraněním uhynulých hospodářských zvířat ze zemědělských podniků ve valonském regionu.
(17)
Organizace a řízení likvidace kadáverů ze zmíněných podniků byly prováděny formou veřejné zakázky na služby přidělované regionálními orgány. Na základě veřejného nabídkového řízení, které bylo vyhlášeno na úrovni Evropské unie formou oznámení veřejné zakázky na služby (7), byla tato zakázka přidělena dne 31. ledna 2002 společnosti S.A. RENDAC-UDES. Dotčená smlouva byla rozdělena do tří samostatných částí odpovídajících jednotlivým službám, které měly být poskytovány:
-
sběr kadáverů uhynulých zvířat v zemědělských podnicích a jejich svoz do zpracovatelského závodu, pokud možno s využitím sběrného střediska nebo meziskladu,
-
zpracování zvířecích kadáverů, jejichž veškeré části se považují za specifikovaný rizikový materiál, a přeprava odpadu ze zpracovatelského závodu do spaloven a
-
úplné zničení odpadu vzniklého při zpracování v zařízeních určených k tomuto účelu.
(18)
Společnost S.A. RENDAC-UDES byla jediným subjektem, který podal nabídku v rámci tohoto nabídkového řízení, a to pro všechny tři části. Zakázka byla tedy přidělena této společnosti dne 31. ledna 2002 na dobu pěti let. Podle informací belgických orgánů byla platnost smlouvy prodloužena nejméně čtyřikrát: do 31. prosince 2007, do 31. prosince 2008, do 30. června 2009 a naposledy až do budoucího provedení nové veřejné zakázky, která by podle belgických orgánů měla být přidělena ve třetím čtvrtletí roku 2010.
(19)
Dotčený režim podpor stanoví poskytnutí podpory zemědělcům. Belgické orgány potvrdily, že ačkoliv byla podpora na náklady na služby poskytované zemědělcům přidělena přímo společnosti S.A. RENDAC-UDEC jakožto poskytovateli služeb, byla vlastně poskytována zemědělcům na pokrytí veškerých nákladů na různé činnosti spojené se sběrem, přepravou, uchováním, zpracováním a odstraněním, které by museli hradit sami, pokud by režim podpor neexistoval. Belgické orgány rovněž uvedly, že částky vyplacené přímo společnosti S.A. RENDAC-UDES za služby poskytnuté zemědělcům odpovídaly naprosto a výlučně tržním cenám poskytnutých služeb.
(20)
Valonský úřad pro odpady při regionálním ministerstvu životního prostředí byl pověřen platbami faktur společnosti S.A. RENDAC-UDES, které byly vystavovány částečně na základě paušálu a částečně na základě tabulkových cen.
(21)
V rámci přezkumu ve věci č. NN 48/2003 belgické orgány potvrdily, že režim se vztahuje pouze na uhynulá zvířata ze zemědělských podniků ve valonském regionu. Nevztahuje se na zvířecí kadávery z trhů s dobytkem a jatek.
IV. ROZHODNUTÍ KOMISE ZE DNE 13. LEDNA 2010
(22)
Ve svém rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení ze dne 13. ledna 2010 Komise vyjádřila pochybnosti o slučitelnosti tohoto režimu podpory s pravidly pro státní podpory Evropské unie. Komise konkrétně dospěla k závěru, že opatření dotčeného režimu podpor na pokrytí více než 75 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů mohou být považována za neslučitelná s vnitřním trhem na základě pokynů TSE a pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 (dále jen „pokyny na období 2007-2013“) (8).
(23)
Kromě toho s ohledem na skutečnost, že Komise schválila režim podpor pro období do 31. ledna 2007 na základě závazků belgických orgánů, které měly upravit režim tak, aby počínaje dnem 1. ledna 2004 vyhovoval podmínkám pokynů TSE, a vzhledem k tomu, že tyto závazky nebyly uvedenými orgány splněny, Komise dospěla k závěru, že v případě podpory na pokrytí více než 75 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů se jedná o zneužití podpory.
(24)
Proto v souladu s čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 659/1999 a ve spojení s článkem 16 téhož nařízení, který se týká zneužití podpory, se Komise rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení a vyzvala Belgii, aby předložila své připomínky.
V. PŘIPOMÍNKY BELGIE
(25)
Ve své odpovědi ze dne 12. března 2010 Belgie informovala Komisi, že hodlá přijmout nezbytná opatření za účelem zadání nové veřejné zakázky na služby. Podle belgických orgánů měly být zvláštní zadávací podmínky, kterými se má nová veřejná zakázka na služby řídit, dokončeny nejpozději do 15. dubna 2010 a veřejná zakázka měla být zadána do třetího čtvrtletí roku 2010. Mezitím belgické orgány informovaly, že smlouva o veřejné zakázce na služby uzavřená dne 31. ledna 2002 byla prodloužena dodatkem za stejných podmínek, které platily v době přidělení zakázky dne 31. ledna 2002.
(26)
Kromě toho belgické orgány prohlásily, že i) valonský region požádá o uplatnění zásady de minimis, aby uvedl do souladu s předpisy postavení zemědělců v období od 1. ledna 2004 do 30. června 2008, a že ii) v maximální lhůtě tří měsíců vybere od jednotlivých zemědělců částku odpovídající 25 % nákladů na zpracování a neškodné odstranění uhynulých zvířat za období od 1. července 2008 do dne, kdy příští veřejná zakázka vstoupí v platnost.
(27)
Belgické orgány v neposlední řadě informovaly Komisi, že na základě nařízení Komise (ES) č. 1860/2004 ze dne 6. října 2004 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v zemědělském odvětví (9) budou vyžadovat navrácení částek podpor de minimis přesahujících úroveň 3 000 EUR za období 3 let. Belgické orgány rovněž uvedly, že maximální způsobilou částku 3 000 EUR údajně překročilo 58 zemědělců.
VI. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
VI.1. Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(28)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě členským státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(29)
Pokud jde o podporu pro zemědělce, jsou tyto podmínky jsou v předmětném případě splněny. Předmětná podpora je poskytována veřejnými orgány valonského regionu a zvýhodňuje zemědělce valonského regionu tím, že je zbavuje nákladů spojených s odklizením a neškodným odstraněním kadáverů, které by měli za normálních okolností nést.
(30)
Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie samotná skutečnost, že konkurenceschopnost určitého podniku by byla posílena vůči soutěžícím podnikům získáním hospodářské výhody, kterou by jinak při svém běžném podnikání nezískal, poukazuje na riziko narušení hospodářské soutěže (10).
(31)
Podpora poskytnutá nějakému podniku může negativně ovlivnit obchod mezi členskými státy, pokud podnik působí na trhu, který je otevřen obchodu v rámci Evropské unie (11). V dotčeném odvětví existuje rozsáhlý obchodní styk v rámci Evropské unie. Toto opatření proto může obchod mezi členskými státy ovlivnit.
(32)
Z výše uvedeného jasně vyplývá, že podmínky čl. 107 odst. 1 SFEU jsou splněny, s výjimkou podpor, které spadají do oblasti právních předpisů týkajících se podpor de minimis.
VI.1.1 Právní předpisy týkající se podpor de minimis
(33)
Belgické orgány několikrát opakovaně tvrdily, že uplatňovaly pravidla de minimis platná pro zemědělské odvětví. Příslušnými právními předpisy platnými v době poskytnutí podpory jsou nařízení (ES) č. 1860/2004 a nařízení Komise (ES) č. 1535/2007 ze dne 20. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy ES na podporu de minimis v produkčním odvětví zemědělských produktů (12), kterým bylo nařízení (ES) č. 1860/2004 zrušeno.
(34)
Podpory, které splňují podmínky pro uplatnění nařízení (ES) č. 1860/2004 nebo nařízení (ES) č. 1535/2007, se považují za podpory, které nesplňují všechna kritéria čl. 107 odst. 1 SFEU.
(35)
Je nicméně třeba upřesnit, že v souladu s čl. 3 odst. 7 nařízení (ES) č. 1535/2007 podporu de minimis nelze kumulovat se státní podporou na tytéž způsobilé výdaje, pokud v důsledku této kumulace míra podpory přesahuje úroveň stanovenou právními předpisy Evropské unie pro zvláštní okolnosti každého případu. Uvedené ustanovení se použije v tomto případě: nelze kumulovat podporu de minimis (která by představovala 25 % nákladů spojených s neškodným odstraněním kadáverů, které by měli nést zemědělci) se zbývajícími 75 %, které podle právních předpisů Evropské unie (bod 133 pokynů na období 2007-2013 ve spojení s čl. 16 odst. 1 písm. d) nařízení Komise (ES) č. 1857/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na státní podporu pro malé a střední podniky působící v produkci zemědělských produktů a o změně nařízení (ES) č. 70/2001 (13)) mohou být považovány za slučitelné s čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
(36)
Zdá se však, že v rámci režimu zavedeného nařízením (ES) č. 1860/2004 taková kumulace podpory de minimis a částek odpovídajících 75 % nákladů spojených s neškodným odstraněním kadáverů nebyla vyloučena. To lze vyvodit ze 7. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 1860/2004, který stanoví, že „pravidlem de minimis není dotčena možnost podniku získat na stejný projekt státní podporu, pokud ji Komise schválí nebo pokud spadá do působnosti nařízení o skupinových výjimkách.“ Musí být dodrženy podmínky použitelnosti nařízení, a zejména maximální hranice podpory ve výši 3 000 EUR, aby na žádnou podporu přesahující hranici 3 000 EUR - a to na celou částku této podpory - nebylo možné uplatnit výhody nařízení (ES) č. 1860/2004. V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1535/2007 by taková kumulace měla být možná až po dobu šesti měsíců po vstupu uvedeného nařízení v platnost, tj. do 30. června 2008. Po tomto datu se použijí ustanovení nařízení (ES) č. 1535/2007.
VI.2. Zákonnost podpory
(37)
Režim podpory schválený Komisí pod číslem NN 48/2003 byl oznámen a schválen na období od 31. ledna 2003 do 31. ledna 2007. Komise však zjistila, že Belgie pokračovala v provádění režimu i po 1. únoru 2007, aniž by o tom v souladu s čl. 108 odst. 3 SFEU Komisi informovala. Tento režim podpor se proto po 1. únoru 2007 stal protiprávní státní podporou.
VI.3. Slučitelnost podpory
(38)
V souladu s čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU mohou být za slučitelné s vnitřním trhem považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(39)
Předmětný režim se týká podpory formou dotovaných služeb, která pokrývá veškeré náklady na služby spojené s odklizením, přepravou, zpracováním a neškodným odstraněním uhynulých hospodářských zvířat ze zemědělských podniků ve valonském regionu.
(40)
Pokud jde o období mezi 31. lednem 2002 a 31. prosincem 2003, rozhodnutí Komise ve věci č. NN 48/2003 stanovilo, že na předmětný režim lze použít odchylku ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Pokud však jde o období po 1. lednu 2004, belgické orgány se (jak bylo vysvětleno výše) zavázaly ke změně oznámeného režimu státních podpor za účelem jeho uvedení do souladu s pokyny TSE ve znění platném od 1. ledna 2004. Belgické orgány měly zejména zajistit, aby podpora pokrývala pouze 75 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů (přičemž zbývající náklady měly nést sami zemědělci), a nejpozději do poloviny prosince 2003 doložit Komisi, že v režimu podpor byly provedeny nezbytné změny.
(41)
Tento požadavek ukládaly pokyny TSE, které byly v té době platným právním předpisem. V bodě 29 pokynů TSE se stanoví:
„29.
Počínaje dnem 1. ledna 2004 mohou členské státy poskytnout státní podporu až do výše 100 % nákladů na odklizení uhynulých hospodářských zvířat určených k odstranění a až do výše 75 % nákladů na neškodné odstranění těchto kadáverů; […].“
(42)
Body 30 a 31 pokynů TSE stanovily výjimky z pravidla, podle něhož podpora může pokrývat náklady na neškodné odstranění uhynulých hospodářských zvířat pouze do výše 75 %:
„30.
Odchylně mohou členské státy poskytnout státní podporu až do výše 100 % nákladů na odklizení a neškodné odstranění kadáverů, pokud se podpora financuje poplatky nebo povinnými příspěvky určenými pro financování neškodného odstranění takových kadáverů, jestliže jsou takové poplatky nebo příspěvky omezeny na odvětví masa a přímo ukládány v tomto odvětví.
31.
Členské státy mohou poskytovat státní podporu až do výše 100 % nákladů na odklizení a neškodné odstranění uhynulých hospodářských zvířat v případech, kdy existuje povinnost provést na dotčených uhynulých hospodářských zvířatech testy na TSE. “
(43)
Je třeba poznamenat, že během přezkumu ve věci č. NN 48/2003 belgické orgány nikdy neuvedly, že by bylo možné uplatnit některou z těchto dvou výjimek.
(44)
Pokyny TSE byly zrušeny dne 1. ledna 2007, jak stanovil odst. 194 písm. c) pokynů na období 2007-2013. V souladu s odstavcem 134 pokynů na období 2007-2013 Komise prohlašuje státní podpory týkající se testů TSE a uhynulých hospodářských zvířat za slučitelné s čl. 108 odst. 3 písm. c) SFEU, pokud splňují všechny podmínky článku 16 nařízení (ES) č. 1857/2006.
(45)
Článek 16 nařízení (ES) č. 1857/2006 nemění podstatu hodnocení podpory na odklizení a neškodné odstranění uhynulých hospodářských zvířat. Stejně jako pokyny TSE toto nařízení v čl. 16 odst. 1 písm. d) stanoví, že podpory až do 100 % nákladů na odklizení mrtvých hospodářských zvířat a 75 % nákladů na neškodné odstranění těchto kadáverů jsou považovány za slučitelné s vnitřním trhem. Ustanovení čl. 16 odst. 1 písm. e) a f) přebírají možnost odchýlit se od maximální hranice 75 % a zvýšit míru podpory na 100 % v těchto případech: i) pokud se podpora financuje poplatky nebo povinnými příspěvky určenými pro financování neškodného odstranění takových kadáverů, jestliže jsou takové poplatky nebo příspěvky omezeny na odvětví masa a přímo ukládány v odvětví masa; nebo ii) v případech, kdy existuje povinnost provést na dotyčných mrtvých hospodářských zvířatech testy na TSE.
(46)
Vzhledem k tomu, že nové právní předpisy (pokyny na období 2007-2013 a nařízení (ES) č. 1857/2006) podstatu situace oproti starším právním předpisům (pokyny TSE) nezměnily, hodnocení předmětného případu z hlediska platných pravidel Evropské unie by mělo být stejné pro celé dotčené období (tj. od 1. ledna 2004 do současnosti).
(47)
Jak již bylo zdůrazněno, belgické orgány se v rámci přezkumu ve věci č. NN 48/2003 zavázaly upravit svůj režim podpor tak, aby od 1. ledna 2004 podpory určené na pokrytí nákladů spojených s neškodným odstraněním kadáverů nepřesahovaly 75 % uvedených nákladů. V průběhu přezkumu předmětného případu však belgické orgány dosud nevyvrátily skutečnost, že režim státních podpor nebyl změněn způsobem, k němuž se zavázaly.
(48)
Kromě toho belgické orgány v této věci opakovaně tvrdily (např. v dopise ze dne 27. listopadu 2008), že ve skutečnosti lze uplatnit druhou z výjimek uvedených v 42. bodě odůvodnění a že podpora může pokrývat až 100 % nákladů spojených s neškodným odstraněním kadáverů. Podle jejich názoru je výjimka odůvodněna tím, že existovala povinnost provést na všech uhynulých hospodářských zvířatech testy na TSE (bod 31 pokynů TSE a čl. 16 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1857/2006). Toto tvrzení však nebylo podloženo žádným důkazem.
(49)
Hlavní argument, který Belgie na podporu svého tvrzení uvedla, je ten, že je povinna tyto testy provádět v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (14). Tento argument však nelze přijmout. Na základě uvedeného nařízení mají totiž valonské orgány povinnost provádět testy TSE na mrtvých hospodářských zvířatech takto:
-
v období od 1. července 2001 do 31. prosince 2008 u veškerého skotu staršího 24 měsíců a uhynulého v zemědělském podniku a
-
od 1. ledna 2009 u veškerého skotu staršího 48 měsíců a uhynulého v zemědělském podniku. Členský stát se však může rozhodnout provádět testy i nadále na mladším skotu, jehož stáří se pohybuje mezi 24 až 48 měsíci.
(50)
V důsledku toho se povinnost provádět testy vztahuje pouze na zvířata určitého stáří (24 měsíců pro období od 1. července 2001 do 31. prosince 2008 a 48 měsíců po tomto datu). A co je ještě důležitější, tato povinnost se vztahuje pouze na skot. Na zvířatech jiných druhů uhynulých v hospodářství (prasatech, koních, drůbeži atd.) se testy na TSE povinně provádět nemusí. Z informací poskytnutých belgickými orgány (dopisem ze dne 27. listopadu 2008) vyplývá, že na množství kadáverů, kterých by se případně mohla týkat tato výjimka v souladu s nařízením (ES) č. 999/2001, připadá méně než 20-25 % celkových nákladů vynaložených v souvislosti s uhynulými hospodářskými zvířaty, s nimiž bylo nakládáno v rámci smlouvy o poskytování služeb. Proto lze za slučitelné prohlásit pouze ty podpory, které souvisejí výhradně s povinností provádět testy na TSE podle nařízení č. 999/2001, a to za předpokladu, že je možné tyto náklady přesně určit.
(51)
Komise také konstatuje, že první výjimka, která umožňuje pokrytí nákladů na odklizení a neškodné odstranění kadáverů až do výše 100 % prostřednictvím povinných poplatků a příspěvků v odvětví masa, není v předmětném případě použitelná. Belgické orgány se použitelnosti uvedené výjimky nikdy nedovolávaly a ani v tomto ohledu neposkytly žádný důkaz.
(52)
Vzhledem k výše uvedenému Komise dospěla k závěru, že opatření dotčeného režimu podpor určená k pokrytí více než 75 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů nejsou slučitelná s vnitřním trhem na základě pokynů TSE ani pokynů na období 2007-2013, s výjimkou nákladů přímo spojených s prováděním testů na TSE u kadaváreů těch zvířat, u kterých je to povinné.
(53)
Kromě toho s ohledem na skutečnost, že Komise schválila režimy podpor na období do 31. ledna 2007 na základě závazků belgických orgánů, které měly upravit režim tak, aby počínaje dnem 1. ledna 2004 vyhovoval podmínkám stanoveným pokyny TSE, a vzhledem k tomu, že tyto závazky nebyly uvedenými orgány splněny, Komise dospěla k závěru, že v případě podpory určené na pokrytí více než 75 % nákladů na neškodné odstranění kadáverů se jednalo o zneužití podpory, přinejmenším v případě podpor, které nebyly určeny ke kompenzaci povinnosti provádět testy TSE.
(54)
V souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 platí, že pokud je protiprávně poskytnutá státní podpora neslučitelná s vnitřním trhem, musí příjemce podporu navrátit. Cíle je dosaženo, jakmile je dotčená podpora případně navýšená o úroky z prodlení navrácena příjemci, tedy podniky, které z ní měly skutečný prospěch.
(55)
Toto rozhodnutí musí být provedeno okamžitě, zejména pokud jde o navrácení veškerých jednotlivých podpor poskytnutých v rámci tohoto režimu podpory, s výjimkou těch, které byly přiděleny na zvláštní projekty a které v době poskytnutí těchto podpor splňovaly všechny podmínky stanovené v nařízení de minimis či podmínky výjimky uplatnitelné na základě článků 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (15) nebo podmínky stanovené v režimu podpor schváleného Komisí.
VII. ZÁVĚRY
(56)
Komise konstatuje, že Belgie provedla předmětnou podporu protiprávně v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU. Vzhledem k tomu, že podpora je částečně neslučitelná s vnitřním trhem, Belgie musí tuto podporu zrušit a zajistit, aby příjemci navrátili protiprávně vyplacené částky;
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Režim podpor, který Belgie poskytla ve prospěch zemědělců ve valonském regionu a který je určen na pokrytí nákladů spojených s odklizením a neškodným odstraněním kadáverů uhynulých hospodářských zvířat ze zemědělských podniků ve valonském regionu, je částečně neslučitelný s vnitřním trhem.
2. Pouze část podpory určená výhradně na vyrovnání povinnosti zemědělců provádět testy na TSE v souladu s nařízením č. 999/2001 je s vnitřním trhem slučitelná za předpokladu, že je možné tyto náklady přesně vyčíslit.
Článek 2
Belgie zruší režim podpor uvedený v článku 1.
Článek 3
Jednotlivé částky poskytnuté v rámci režimu podpor uvedeného v článku 1 tohoto rozhodnutí nepředstavují podpory ve smyslu Smlouvy, pokud v době svého poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém podle článku 2 nařízení (ES) č. 994/98, které bylo v té době použitelné.
Článek 4
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1 tohoto rozhodnutí, které v době svého poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém podle článku 1 nařízení (ES) č. 994/98 nebo v jakémkoli jiném schváleném režimu podpor, jsou slučitelné s vnitřním trhem až do maximální míry uplatňované pro tento druh podpor.
Článek 5
1. S výhradou ustanovení čl. 1 odst. 2 a článků 3 a 4 Belgie přijme všechna opatření nezbytná k tomu, aby příjemci navrátili neslučitelnou podporu uvedenou v článku 1, která jim již byla protiprávně poskytnuta.
2. K vrácení dojde neprodleně v souladu s postupy stanovenými ve vnitrostátním právu, pokud tyto postupy umožňují okamžité a účinné provedení tohoto rozhodnutí. Podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky splatné od data, kdy byla poskytnuta příjemcům, až do data svého navrácení. Úroky se vypočítávají na základě referenční sazby používané pro výpočet ekvivalentu dotace v rámci regionálních podpor.
Článek 6
Do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Belgie informuje Komisi o opatřeních přijatých za účelem dosažení souladu s tímto rozhodnutím.
Belgie Komisi informuje o postupu provádění vnitrostátních opatření přijatých za účelem výkonu tohoto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise bezodkladně předloží veškeré informace o opatřeních již přijatých nebo plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím a rovněž podrobné informace týkající se výše podpory a úroků, které již byly příjemcem navráceny.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království.
V Bruselu dne 17. listopadu 2010.
BESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 17 november 2010
betreffende de financiële steun ter dekking van de kosten verbonden aan de verwijdering en vernietiging van dierenkadavers afkomstig van landbouwbedrijven in het Waals Gewest (Steunmaatregel C 1/10 - België)
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2010) 7263)
(Slechts de teksten in de Franse en de Nederlandse taal zijn authentiek)
(2010/789/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 108, lid 2, eerste alinea, (1)
Gezien de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, en met name artikel 62, lid 1, onder a) (2),
Na de belanghebbenden overeenkomstig het genoemde artikel te hebben aangemaand hun opmerkingen te maken (3),
Overwegende hetgeen volgt:
I. PROCEDURE
(1)
Naar aanleiding van een op 23 april 2007 ontvangen klacht heeft de Commissie besloten een onderzoek te openen naar vermeende staatssteun die door België is toegekend ter dekking van de kosten die zijn verbonden aan de verwijdering en vernietiging van dierenkadavers afkomstig van landbouwbedrijven in het Waals Gewest.
(2)
Bij brief van 2 juli 2007 heeft de Commissie de Belgische autoriteiten om informatie over de desbetreffende maatregel verzocht. De Belgische autoriteiten hebben inlichtingen verstrekt bij brief van 27 juli 2007, geregistreerd op 3 augustus 2007. Op verzoek van de bevoegde Belgische autoriteiten is op 21 augustus 2007 een technische vergadering gehouden. Naar aanleiding van deze vergadering hebben de Belgische autoriteiten op 4 oktober 2007 aanvullende inlichtingen over de zaak verstrekt.
(3)
De diensten van de Commissie hebben België bij brief van 10 september 2007 laten weten, dat de steunmaatregel onder nummer NN 56/07 was opgenomen in het register van niet-aangemelde steunmaatregelen, aangezien duidelijk was geworden dat de middelen al gedeeltelijk waren uitbetaald.
(4)
Op verzoek van de bevoegde Belgische autoriteiten is op 12 oktober 2007 een tweede technische vergadering gehouden.
(5)
Bij brief van 25 oktober 2007 hebben de diensten van de Commissie de Belgische autoriteiten om meer informatie verzocht. Aangezien binnen de voorgeschreven termijn geen antwoord is ontvangen, is de Belgische autoriteiten op 21 december 2007 een aanmaning gestuurd met een nieuwe antwoordtermijn.
(6)
Aangezien de diensten van de Commissie op 4 juni 2008 ook na de eerste aanmaning nog geen antwoord hadden ontvangen binnen de voorgeschreven termijn, hebben zij de Belgische autoriteiten een tweede aanmaning gezonden, waarbij de Belgische autoriteiten erop werden gewezen dat, indien zij zich niet hielden aan de termijn van vier weken voor het beantwoorden daarvan, de Commissie een bevel tot het verstrekken van informatie overeenkomstig artikel 10, leden 2 en 3, van Verordening (EG) nr. 659/1999 van de Raad van 22 maart 1999 tot vaststelling van nadere bepalingen voor de toepassing van artikel 93 van het EG-Verdrag (4) kon verzenden. Deze termijn is op 4 juli 2008 verstreken. Bijgevolg heeft de Commissie op 1 oktober 2008 een beschikking gegeven, die de Belgische autoriteiten ertoe verplichtte de vereiste informatie te verstrekken. In deze beschikking heeft de Commissie de Belgische autoriteiten onder meer verzocht, de bij Verordening (EG) nr. 794/2004 van de Commissie van 21 april 2004 tot uitvoering van Verordening (EG) nr. 659/1999 van de Raad tot vaststelling van nadere bepalingen voor de toepassing van artikel 93 van het EG-Verdrag (5) vastgestelde informatieformulieren toe te zenden voor de beoordeling van de na 31 januari 2007 toegekende steun.
(7)
De Belgische autoriteiten hebben uiteindelijk geantwoord bij schrijven van 27 november 2008 en aanvullende inlichtingen verstrekt op 5 december 2008. De Belgische autoriteiten hebben echter de door de Commissie bij de beschikking van 1 oktober 2008 geëiste informatieformulieren niet verstrekt.
(8)
Op 27 januari 2009 zond de Commissie de Belgische autoriteiten een verzoek om aanvullende informatie. De Belgische autoriteiten hebben inlichtingen verstrekt bij brief van 16 maart 2009, geregistreerd op 19 maart 2009.
(9)
Bij brief van 14 januari 2010 heeft de Commissie België in kennis gesteld van haar besluit, de procedure van artikel 108, lid 2, van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie („VWEU”) ten aanzien van de aangemelde steunmaatregel in te leiden. Het besluit van de Commissie tot inleiding van de procedure is op 15 juli 2010 bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie. De Commissie heeft de belanghebbenden uitgenodigd hun opmerkingen over de betrokken steun te maken. Geen enkele derde heeft opmerkingen gemaakt.
(10)
Bij schrijven van 19 februari 2010 hebben de Belgische autoriteiten verzocht de door de Commissie bij schrijven van 14 januari 2010 vastgestelde termijn met een maand te verlengen. Bij schrijven van 5 maart 2010 is de Commissie ingegaan op het verzoek om de antwoordtermijn met een maand te verlengen. Ten slotte hebben de Belgische autoriteiten bij schrijven van 12 maart 2010 gereageerd op het besluit tot inleiding van de procedure.
II. CONTEXT
II.1. Beschikking van de Commissie - Steunmaatregel NN 48/03
(11)
Tijdens het onderzoek werd duidelijk, dat de klacht betrekking heeft op de tenuitvoerlegging van de door de Commissie op 26 november 2003 in het kader van steunmaatregel NN 48/03 (ex. N. 157/03) goedgekeurde steunregeling, getiteld „Beheer van verwijdering en vernietiging van dierenkadavers, afkomstig van landbouwbedrijven in het Waals Gewest”. Deze zaak betrof een door de Belgische autoriteiten aangemelde regeling volgens welke de Belgische overheid door gesubsidieerde diensten steun aan landbouwbedrijven zou verlenen ter dekking van alle kosten die zijn verbonden aan het verwijderen, opslaan, verwerken en vernietigen van dierenkadavers.
(12)
Met het oog op de vaststelling van de goedkeuringsbeschikking en op de nakende inwerkingtreding van de communautaire richtsnoeren inzake staatssteun betreffende TSE-tests, gestorven dieren en slachthuisafval („de TSE-richtsnoeren”) (6) op 1 januari 2004, hebben de Belgische autoriteiten zich ertoe verbonden hun regeling aan te passen. De aanpassingen waren nodig om te voldoen aan de voorwaarden van met name punt 29 van de TSE-richtsnoeren. In dit punt is bepaald, dat lidstaten staatssteun mogen verlenen tot 100 % van de kosten van het afvoeren van gestorven dieren en tot 75 % van de kosten van de vernietiging van dergelijke kadavers. De aangemelde Belgische regeling was niet in overeenstemming met deze bepaling, omdat daarin is bepaald dat de steun 100 % van de kosten van de vernietiging van de kadavers mag dekken.
(13)
Op grond van het overwogene in de overwegingen 11 en 12 hebben de Belgische autoriteiten zich ertoe verbonden (de overwegingen 33 en 34 van de beschikking van de Commissie betreffende steunmaatregel NN 48/03), hun steunregeling in dier voege aan te passen, dat vanaf 1 januari 2004 de steun de kosten van de vernietiging van de kadavers nog slechts dekt tot maximaal 75 % in plaats van 100 %. De Belgische autoriteiten hebben verder toegezegd, de Commissie uiterlijk medio december 2003 bewijsstukken over te leggen waaruit blijkt dat de nodige wijzigingen in de steunregeling zijn aangebracht.
(14)
Op grond van deze verbintenissen keurde de Commissie deze regeling goed voor een termijn van vijf jaar, die inging op 31 januari 2002. Deze termijn verstreek dus op 31 januari 2007.
II.2. Klacht
(15)
Op 23 april 2007 ontving de Commissie een klacht, waarin werd gesteld dat de Belgische autoriteiten de TSE-richtsnoeren schonden door steun te blijven verlenen tot 100 % voor zowel het verwijderen van gestorven dieren als voor de vernietiging van kadavers.
III. GEDETAILLEERDE BESCHRIJVING VAN DE MAATREGEL
(16)
De onderhavige steunregeling betreft een regionale maatregel ter dekking van de totale kosten van het verwijderen, vervoeren, opslaan, verwerken en vernietigen van dierenkadavers afkomstig van landbouwbedrijven in het Waals Gewest.
(17)
Om de organisatie en het beheer van de vernietiging van de kadavers van de op de landbouwbedrijven gestorven dieren in goede banen te leiden, heeft de overheid van het Gewest een overheidsopdracht voor dienstverlening geplaatst. Ter afsluiting van een algemene openbare aanbesteding die via de bekendmaking van de overheidsopdracht voor dienstverlening (7) is bekendgemaakt, werd het contract voor deze overheidsopdracht op 31 januari 2002 gegund aan het bedrijf RENDAC-UDES nv. De aanbesteding was opgesplitst in drie afzonderlijke delen; voor elk deel waren specifieke diensten vereist:
-
het ophalen van de kadavers op de landbouwbedrijven en het vervoeren ervan naar een verwerkingseenheid, eventueel via een verzamelcentrum of een inrichting waar de kadavers tijdelijk worden opgeslagen,
-
het verwerken van de kadavers, die in hun geheel als specifiek risicomateriaal worden beschouwd, en het vervoeren van het verwerkingsafval naar verbrandingsinstallaties, en
-
het volledig vernietigen van het na deze behandeling ontstane restmateriaal in daartoe bestemde installaties.
(18)
RENDAC-UDES nv heeft als enige bedrijf ingeschreven op de aanbesteding. Het deed dat voor de drie onderdelen. Daarom werd het contract met een looptijd van 5 jaar op 31 januari 2002 aan dit bedrijf gegund. Volgens de door de Belgische autoriteiten verstrekte informatie is de looptijd van het contract ten minste vier keer verlengd: tot 31 december 2007, tot 31 december 2008, tot 30 juni 2009 en ten slotte tot de toekomstige uitvoering van de nieuwe aanbesteding, die volgens de Belgische autoriteiten gepland was voor het derde trimester van 2010.
(19)
De betrokken steunregeling is een vorm van indirecte steun aan de eigenaren van landbouwbedrijven. De Belgische autoriteiten hebben verklaard dat, hoewel de steun rechtstreeks aan RENDAC-UDES nv als dienstverlenend bedrijf werd verleend voor de kosten van de aan landbouwbedrijven verleende diensten, hij volledig aan de eigenaren van de landbouwbedrijven werd doorbetaald ter dekking van de aan het ophalen, vervoeren, opslaan, verwerken en vernietigen verbonden kosten, die de laatstgenoemden anders zelf hadden moeten dragen. Verder hebben de Belgische autoriteiten verklaard dat de bedragen die rechtstreeks aan RENDAC-UDES nv voor de diensten aan landbouwbedrijven zijn betaald, volledig overeenstemmen met de marktprijzen van de geleverde diensten.
(20)
Het Waalse afvalbureau (Office wallon des déchets), dat onder het ministerie van Milieu van het Waals Gewest ressorteert, was verantwoordelijk voor de betaling - deels volgens een forfaitaire regeling, deels op basis van prijsopgave - van de door RENDAC-UDES nv ingediende facturen.
(21)
In het kader van het onderzoek van steunmaatregel NN 48/2003 hebben de Belgische autoriteiten bevestigd, dat de regeling enkel betrekking heeft op kadavers van dieren die zijn gestorven op landbouwbedrijven in het Waals Gewest. Kadavers van op veemarkten of in slachthuizen gestorven dieren vallen niet onder de regeling.
IV. BESLUIT VAN DE COMMISSIE VAN 13 JANUARI 2010
(22)
In haar besluit van 13 januari 2010 tot inleiding van de onderzoeksprocedure heeft de Commissie haar twijfel geuit over de verenigbaarheid van de steunregeling met de staatssteunregels van de Europese Unie. De Commissie heeft met name geconcludeerd dat de maatregelen van de steunregeling ter dekking van meer dan 75 % van de kosten voor het vernietigen van kadavers als onverenigbaar met de interne markt kunnen worden beschouwd op grond van de TSE-richtsnoeren en de Communautaire richtsnoeren voor staatssteun in de landbouw- en de bosbouwsector 2007-2013 („de richtsnoeren 2007-2013”) (8).
(23)
Gelet op het feit dat de Commissie de tot en met 31 januari 2007 geldende steunregeling goedkeurde op grond van de verbintenissen van de Belgische autoriteiten om de regeling aan te passen met het oog op de naleving vanaf 1 januari 2004 van de TSE-richtsnoeren en dat de Belgische autoriteiten deze verbintenissen niet gestand hebben gedaan, concludeerde de Commissie dat de steun ter dekking van meer dan 75 % van de kosten van de vernietiging van de kadavers ten onrechte was toegekend.
(24)
Overeenkomstig artikel 4, lid 4, van Verordening (EG) nr. 659/1999 juncto artikel 16 van die verordening betreffende het misbruik van steun heeft de Commissie daarom besloten de formele onderzoeksprocedure in te leiden en heeft België verzocht zijn opmerkingen te maken.
V. OPMERKINGEN VAN BELGIË
(25)
In hun antwoord van 12 maart 2010 lieten de Belgische autoriteiten de Commissie weten, dat zij de vereiste stappen zouden ondernemen om een nieuwe aanbesteding voor dienstverlening te publiceren. Volgens de Belgische autoriteiten moest het bestek voor de toekomstige aanbesteding voor dienstverlening ten laatste op 15 april 2010 gereed zijn en moest de aanbesteding voltooid zijn tegen het derde trimester van 2010. Intussen lieten de Belgische autoriteiten weten dat de op 31 januari 2002 toegewezen overheidsopdracht door een aanhangsel zou worden verlengd onder dezelfde voorwaarden als bij de toewijzing op 31 januari 2002.
(26)
Daarnaast betoogden de Belgische autoriteiten: i) dat het Waals Gewest de toepassing zal vragen van het de-minimisprincipe om de situatie van de landbouwbedrijven in de periode van 1 januari 2004 tot en met 30 juni 2008 te regulariseren en ii) dat zij binnen drie maanden zou overgaan tot de terugvordering van 25 % van de kosten voor verwerking en vernietiging van kadavers, berekend over de periode van 1 juli 2008 tot en met de datum van inwerkingtreding van de volgende aanbesteding.
(27)
Ten slotte hebben de Belgische autoriteiten de Commissie meegedeeld, dat zij elk bedrag van de de-minimissteun groter dan 3 000 EUR over een periode van drie jaar zouden terugvorderen op basis van Verordening (EG) nr. 1860/2004 van de Commissie van 6 oktober 2004 betreffende de toepassing van de artikelen 87 en 88 van het EG-Verdrag op de de-minimissteun in de landbouwsector (9). De Belgische autoriteiten hebben ook verklaard, dat het maximaal toegestane bedrag van 3 000 EUR door 58 landbouwers is overschreden.
VI. BEOORDELING VAN DE MAATREGEL
VI.1. Aanwezigheid van een steunmaatregel in de zin van artikel 107, lid 1, van het VWEU
(28)
Overeenkomstig artikel 107, lid 1, van het VWEU zijn steunmaatregelen van de staten of in welke vorm ook met staatsmiddelen bekostigd, die de mededinging door begunstiging van bepaalde ondernemingen of bepaalde producties vervalsen of dreigen te vervalsen, onverenigbaar met de interne markt, voor zover deze steun het handelsverkeer tussen de lidstaten ongunstig beïnvloedt.
(29)
In het onderhavige geval is wat betreft de steun ten gunste van de eigenaren van landbouwbedrijven aan deze voorwaarden voldaan. De betrokken steunmaatregel wordt toegekend door de overheidsinstanties van het Waals Gewest en bevoordeelt eigenaren van landbouwbedrijven in het Waals Gewest, door vergoeding van de kosten van de verwijdering en vernietiging van dierenkadavers, die zij onder normale omstandigheden zelf hadden moeten dragen.
(30)
Volgens de rechtspraak van het Hof van Justitie van de Europese Unie wijst het loutere feit dat de concurrentiepositie van een onderneming wordt versterkt ten opzichte van andere, concurrerende ondernemingen, door deze onderneming een economisch voordeel te geven dat deze anders bij de normale bedrijfsuitoefening niet zou hebben gekregen, op een mogelijke verstoring van de mededinging (10).
(31)
Steunverlening aan een onderneming die actief is op een voor het handelsverkeer binnen de Europese Unie openstaande markt, kan het handelsverkeer tussen de lidstaten ongunstig beïnvloeden (11). In de betrokken sector is er aanzienlijk intracommunautair handelsverkeer. De onderhavige maatregel kan dus een ongunstige invloed op het handelsverkeer tussen de lidstaten hebben.
(32)
Rekening houdende met het voorgaande, is het duidelijk dat aan de voorwaarden van artikel 107, lid 1, van het VWEU is voldaan, behalve voor steunmaatregelen die onder het toepassingsgebied van de de-minimiswetgeving vallen.
VI.1.1. De-minimissteun
(33)
De Belgische autoriteiten hebben meermalen gesteld, dat zij de de-minimisregels voor de landbouwsector hebben toegepast. De verordeningen die tijdens de periode van de steun van toepassing waren, zijn Verordening (EG) nr. 1860/2004 en de nieuwe de-minimisverordening, Verordening (EG) nr. 1535/2007 van de Commissie van 20 december 2007 betreffende de toepassing van de artikelen 87 en 88 van het EG-Verdrag op de-minimissteun in de landbouwproductiesector (12), waarbij Verordening (EG) nr. 1860/2004 wordt ingetrokken.
(34)
Steunmaatregelen die voldoen aan de toepassingsvoorwaarden van Verordening (EG) nr. 1860/2004 of Verordening (EG) nr. 1535/2007 voldoen niet aan alle criteria van artikel 107, lid 1, van het VWEU.
(35)
Niettemin zij erop gewezen, dat overeenkomstig artikel 3, lid 7, van Verordening (EG) nr. 1535/2007 de-minimissteun niet mag worden gecumuleerd met staatssteun voor dezelfde in aanmerking komende uitgaven, indien deze cumulatie ertoe leidt dat de steunintensiteit hoger uitkomt dan de intensiteit die voor de specifieke omstandigheden van elke zaak bij de regelgeving van de Europese Unie is vastgesteld. Deze bepaling is in het onderhavige geval van toepassing: de de-minimissteun (die overeenkomt met de door de landbouwers te dragen 25 % van de kosten van de vernietiging van de kadavers) mag niet worden gecumuleerd met de overblijvende 75 %, die overeenkomstig de regelgeving van de Europese Unie (punt 133 van de richtsnoeren 2007-2013 in samenhang met artikel 16, lid 1, onder d), van Verordening (EG) nr. 1857/2006 van de Commissie van 15 december 2006 betreffende de toepassing van de artikelen 87 en 88 van het Verdrag op staatssteun voor kleine en middelgrote ondernemingen die landbouwproducten produceren, en tot wijziging van Verordening (EG) nr. 70/2001 (13) als verenigbaar met artikel 107, lid 3, onder c), van het VWEU kan worden beschouwd.
(36)
Volgens de bij Verordening (EG) nr. 1860/2004 vastgestelde regeling zou de cumulering van de-minimissteun met de bedragen die overeenstemmen met 75 % van de kosten voor de vernietiging van de kadavers echter niet uitgesloten zijn. Dit kan worden afgeleid uit overweging 7 van Verordening (EG) nr. 1860/2004: „De de-minimisregel laat de mogelijkheid onverlet, dat ondernemingen voor hetzelfde project ook staatssteun ontvangen die door de Commissie is goedgekeurd of die binnen het toepassingsgebied van een groepsvrijstellingsverordening valt.”. Uiteraard moeten de toepassingsvoorwaarden van de verordening en met name de maximale steundrempel van 3 000 euro worden nageleefd, zodat elke vorm van steun die 3 000 euro overschrijdt, niet van Verordening (EG) nr. 1860/2004 kan profiteren en dit voor het volledige steunbedrag. Overeenkomstig artikel 6, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1535/2007 is cumulatie mogelijk tot zes maanden na de inwerkingtreding van die verordening, namelijk tot en met 30 juni 2008. Na die datum gelden de bepalingen van Verordening (EG) nr. 1535/2007.
VI.2. Wettigheid van de steun
(37)
De door de Commissie onder dossiernummer NN 48/03 goedgekeurde steunmaatregel is aangemeld en goedgekeurd voor de periode van 31 januari 2003 tot en met 31 januari 2007. De Commissie stelt echter vast dat, hoewel België de steunregeling na 1 februari 2007 bleef toepassen, het heeft nagelaten de Commissie daarvan overeenkomstig artikel 108, lid 3, van het VWEU in kennis te stellen. Bijgevolg is de steunregeling vanaf 1 februari 2007 een onwettige staatssteunmaatregel geworden.
VI.3. Verenigbaarheid van de steun
(38)
Overeenkomstig artikel 107, lid 3, onder c), van het VWEU kunnen steunmaatregelen om de ontwikkeling van bepaalde vormen van economische bedrijvigheid of van bepaalde regionale economieën te vergemakkelijken, mits de voorwaarden waaronder het handelsverkeer plaatsvindt daardoor niet zodanig worden veranderd dat het gemeenschappelijke belang wordt geschaad, als verenigbaar met de interne markt worden beschouwd.
(39)
De betrokken regelingheeft betrekking op de verlening van steun, in de vorm van gesubsidieerde diensten, die alle kosten dekt van diensten die zijn verbonden aan het verwijderen, vervoeren, verwerken en vernietigen van dierenkadavers afkomstig van landbouwbedrijven in het Waals Gewest.
(40)
Met betrekking tot de periode tussen 31 januari 2002 en 31 december 2003 kon de regeling volgens de beschikking van de Commissie betreffende steunmaatregel NN 48/2003 in aanmerking komen voor de in artikel 107, lid 3, onder c), van het VWEU bedoelde afwijking. Zoals hiervoor uiteengezet, hebben de Belgische autoriteiten zich ertoe verbonden voor de periode vanaf 1 januari 2004 de regeling in dier voege aan te passen, dat deze strookt met de vanaf 1 januari 2004 geldende TSE-richtsnoeren. De Belgische autoriteiten zouden zich met name ertoe verbinden, de steun te beperken tot 75 % van de kosten voor de vernietiging van de kadavers en uiterlijk medio december 2003 bewijsstukken aan de Commissie over te leggen, waaruit blijkt dat de nodige wijzigingen in de steunregeling waren aangebracht.
(41)
Dit vereiste is vervat in de TSE-richtsnoeren, die destijds de geldende wettelijke regeling was. Punt 29 van de TSE-richtsnoeren luidt als volgt:
„29.
Met ingang van 1 januari 2004 mogen de lidstaten staatssteun verlenen tot 100 % van de kosten voor het afvoeren van gestorven dieren die moeten worden verwijderd, en tot 75 % van de kosten voor het vernietigen van dergelijke kadavers; […]”.
(42)
In de punten 30 en 31 van de TSE-richtsnoeren zijn uitzonderingen vastgesteld op de regel dat steun maximaal 75 % van de kosten van het vernietigen van kadavers mag dekken:
„30.
Bij wijze van alternatief mogen de lidstaten staatssteun verlenen tot 100 % van de kosten voor het afvoeren en vernietigen van kadavers, wanneer de steun wordt gefinancierd uit heffingen of verplichte bijdragen voor de financiering van de vernietiging van dergelijke kadavers, mits die heffingen of bijdragen beperkt blijven tot en rechtstreeks opgelegd worden aan de vleessector.
31.
De lidstaten mogen staatssteun verlenen tot 100 % van de kosten voor het afvoeren en vernietigen van gestorven dieren wanneer verplicht TSE-tests moeten worden uitgevoerd op de betrokken gestorven dieren.”.
(43)
Er zij op gewezen, dat de Belgische autoriteiten in het kader van het onderzoek van steunmaatregel NN 48/03 nooit hebben aangevoerd dat een van deze uitzonderingen gold.
(44)
De TSE-richtsnoeren zijn met ingang van 1 januari 2007 ingetrokken, zoals bepaald in punt 194, onder c), van de richtsnoeren 2007-2013. In punt 134 van de richtsnoeren 2007-2013 is bepaald, dat staatssteun met betrekking tot TSE-tests en gestorven dieren door de Commissie als verenigbaar met artikel 108, lid 3, onder c), van het VWEU wordt aangemerkt, indien hij voldoet aan alle voorwaarden die zijn vastgesteld in artikel 16 van Verordening (EG) nr. 1857/2006.
(45)
Artikel 16 van Verordening (EG) nr. 1857/2006 laat de beoordeling van de steunverlening voor het afvoeren en vernietigen van kadavers inhoudelijk ongewijzigd. Evenals de TSE-richtsnoeren bepaalt artikel 16, lid 1, onder d), van Verordening (EG) nr. 1857/2006, dat steun tot 100 % van de kosten van het afvoeren van gestorven dieren en steun tot 75 % van de kosten van de vernietiging van dergelijke kadavers als verenigbaar met de interne markt wordt beschouwd. Artikel 16, lid 1, onder e) en f), herhaalt de uitzondering op het plafond van 75 %, aangezien het bepaalt dat de steun kan worden verhoogd tot 100 %, indien: i) de steun wordt gefinancierd uit heffingen of verplichte bijdragen voor de financiering van de vernietiging van dergelijke kadavers, mits die heffingen of bijdragen beperkt blijven tot en rechtstreeks worden opgelegd aan de vleessector; ofii) TSE-tests op de betrokken dieren moeten worden uitgevoerd.
(46)
Daar de nieuwe regelgeving (de richtsnoeren 2007-2013 en Verordening (EG) nr. 1857/2006) inhoudelijk niet is gewijzigd ten opzichte van de oude (de TSE-richtsnoeren), gelden bij de beoordeling van de onderhavige maatregel dezelfde voorschriften van de Europese Unie voor de gehele betrokken periode (1 januari 2004 - heden).
(47)
Zoals reeds uiteengezet, hebben de Belgische autoriteiten zich ertoe verbonden in het kader van het onderzoek naar steunmaatregel NN 48/03 hun steunregeling in dier voege aan te passen, dat vanaf 1 januari 2004 de voor de kosten van het vernietigen van de kadavers bestemde steun nog slechts 75 % van die kosten dekt. In de loop van het onderzoek van de onderhavige zaak hebben de Belgische autoriteiten evenwel niet ontkend, dat de door hen toegezegde aanpassingen van de steunregeling niet zijn doorgevoerd.
(48)
Bovendien hebben de Belgische autoriteiten in deze zaak herhaaldelijk betoogd (bijvoorbeeld bij brief van 27 november 2008), dat de tweede van de in overweging 42 genoemde uitzonderingen wel degelijk kan worden toegepast en dat de steun tot 100 % van de kosten van de vernietiging van de kadavers mag dekken. De reden die de Belgische autoriteiten hiervoor gaven, was dat er verplicht TSE-tests op de betrokken gestorven dieren moesten worden uitgevoerd (punt 31 van de TSE-richtsnoeren en artikel 16, lid 1, onder f), van Verordening (EG) nr. 1857/2006). De Belgische autoriteiten hebben echter geen bewijzen ter staving van deze bewering overgelegd.
(49)
Het voornaamste argument dat de Belgische autoriteiten tot staving van hun bewering aanvoeren, is dat zij verplicht zijn dergelijke tests uit te voeren ingevolge Verordening (EG) nr. 999/2001 van het Europees Parlement en de Raad van 22 mei 2001 houdende vaststelling van voorschriften inzake preventie, bestrijding en uitroeiing van bepaalde overdraagbare spongiforme encefalopathieën (14). Dit argument kan echter niet worden aanvaard. Op grond van deze verordening zijn de Waalse autoriteiten namelijk verplicht om gestorven dieren als volgt op TSE te testen:
-
tussen 1 juli 2001 en 31 december 2008, alle runderen ouder dan 24 maanden die op het landbouwbedrijf zijn gestorven, en
-
vanaf 1 januari 2009, alle runderen ouder dan 48 maanden die op het landbouwbedrijf zijn gestorven. Het staat een lidstaat evenwel vrij door te gaan met het testen van dieren in de leeftijdsgroep van 24-48 maanden.
(50)
Bijgevolg geldt de verplichting om tests uit te voeren enkel voor dieren boven een bepaalde leeftijd (24 maanden voor de periode 1 juli 2001-31 december 2008 en 48 maanden vanaf 1 januari 2009). Bovendien geldt de verplichting enkel voor runderen. Op een landbouwbedrijf gestorven dieren van andere soorten (varkens, paarden, pluimvee enz.) behoeven niet verplicht op TSE te worden getest. Uit de informatie die de Belgische autoriteiten hebben verstrekt (bij brief van 27 november 2008), blijkt dat het aantal kadavers dat mogelijk in aanmerking komt voor deze vrijstelling op grond van Verordening (EG) nr. 999/2001, minder dan 20 % - 25 % bedraagt van de totale kosten van de verwerking van gestorven dieren in het kader van de opdracht voor dienstverlening. Voortaan zal alleen steun betreffende kosten die strikt verband houden met de verplichting de TSE-tests uit te voeren zoals bepaald bij Verordening (EG) nr. 999/2001, verenigbaar worden verklaard, op voorwaarde dat het mogelijk is die kosten nauwkeurig te kwantificeren.
(51)
De Commissie stelt ook vast, dat de eerste uitzondering, waarbij de kosten voor het afvoeren en vernietigen van kadavers tot 100 % kunnen worden gedekt door de heffingen en verplichte bijdragen in de vleessector, in dit geval niet van toepassing is. De Belgische autoriteiten hebben deze uitzondering nooit ingeroepen, noch enig element met betrekking daartoe aangevoerd.
(52)
Op grond van het voorgaande concludeert de Commissie, dat de maatregelen in het kader van de betrokken steunregeling die zijn bedoeld ter dekking van meer dan 75 % van de kosten van de vernietiging van kadavers, op grond van de TSE-richtsnoeren en van de richtsnoeren 2007-2013 niet verenigbaar zijn met de interne markt, met uitzondering van de kosten die rechtstreeks verband houden met de behandeling van kadavers waarvoor een verplichting bestaat TSE-tests uit te voeren.
(53)
Gelet op het feit dat de Commissie de tot en met 31 januari 2007 geldende steunregeling heeft goedgekeurd op grond van de verbintenissen van de Belgische autoriteiten om de regeling aan te passen met het oog op de naleving vanaf 1 januari 2004 van de TSE-richtsnoeren en op het feit dat de Belgische autoriteiten deze verbintenissen niet gestand hebben gedaan, concludeert de Commissie dat de steun ter dekking van meer dan 75 % van de kosten van de vernietiging van de kadavers ten onrechte is toegekend, ten minste wat betreft steunmaatregelen die niet zijn bedoeld ter vergoeding van de verplichting om TSE-tests uit te voeren.
(54)
Wanneer onrechtmatig verleende staatssteun onverenigbaar met de gemeenschappelijke markt blijkt te zijn, moet deze steun op grond van artikel 14, lid 1, van Verordening (EG) nr. 659/1999 worden teruggevorderd van de begunstigden. Dat doel is bereikt zodra de betrokken steun, eventueel vermeerderd met vertragingsrente, door de begunstigde is terugbetaald dat wil zeggen door de ondernemingen die deze daadwerkelijk hebben genoten.
(55)
Dit besluit heeft betrekking op de onderzochte steunmaatregelen en moet onverwijld ten uitvoer worden gelegd, met name wat de terugvordering van alle in het kader van deze steunregeling toegekende individuele steun betreft, met uitzondering van de steun voor specifieke projecten die, op het moment van de toekenning van de steun, aan alle voorwaarden voldeden van de de-minimisverordening of vrijstellingsverordening die van toepassing was krachtens de artikelen 1 en 2 van Verordening (EG) nr. 994/98 van de Raad van 7 mei 1998 houdende de toepassing van de artikelen 92 en 93 van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap op bepaalde soorten van horizontale steunregelingen (15) of van een door de Commissie goedgekeurde steunregeling.
VII. CONCLUSIES
(56)
De Commissie stelt vast, dat België in strijd met artikel 108, lid 3, van het VWEU de betrokken staatssteun op onwettige wijze ten uitvoer heeft gelegd. Daar de steun gedeeltelijk onverenigbaar is met de gemeenschappelijke markt, dient België deze beëindigen en de onwettig toegekende bedragen van de begunstigden terug te vorderen,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
1. De door België ten uitvoergelegde steunregeling ten gunste van landbouwers in het Waals Gewest ter dekking van de kosten verbonden aan de verwijdering en vernietiging van dierenkadavers afkomstig van landbouwbedrijven in het Waals Gewest is gedeeltelijk onverenigbaar met de interne markt.
2. Alleen het deel van de steun dat uitsluitend bedoeld is ter vergoeding van de verplichting voor de landbouwers om TSE-tests uit te voeren overeenkomstig Verordening (EG) nr. 999/2001, is verenigbaar met de interne markt, op voorwaarde dat de kosten nauwkeurig kunnen worden gekwantificeerd.
Artikel 2
België dient de in artikel 1 bedoelde steunregeling in te trekken.
Artikel 3
De individuele steun die is toegekend op grond van de in artikel 1 van dit besluit bedoelde steunregeling is geen steun in de zin van het Verdrag, indien deze steun op het moment van de toekenning ervan aan de voorwaarden voldeed die zijn vastgelegd in een verordening die is vastgesteld op grond van artikel 2 van Verordening (EG) nr. 994/98, en die op dat moment van toepassing was.
Artikel 4
De individuele steun die is toegekend op grond van de in artikel 1 van dit besluit bedoelde regeling en die op het moment waarop hij werd toegekend, aan de voorwaarden voldeed die zijn vastgelegd in een op grond van artikel 1 van Verordening (EG) nr. 994/98 vastgestelde verordening of in een andere goedgekeurde steunregeling, is verenigbaar met de gemeenschappelijke markt tot de maximaal toegestane steunintensiteit die voor deze soort steun geldt.
Artikel 5
1. Onder voorbehoud van artikel 1, lid 2 en de artikelen 3 en 4 neemt België alle nodige maatregelen om de in artikel 1 bedoelde en reed onwettig toegekende steun van de begunstigden terug te vorderen.
2. De terugvordering geschiedt onverwijld volgens de procedures van nationaal recht, mits deze procedures de onmiddellijke en doeltreffende uitvoering van dit besluit niet in de weg staan. De terug te vorderen steun omvat rente vanaf de datum waarop de steun de begunstigden ter beschikking is gesteld tot de datum van de daadwerkelijke terugbetaling ervan. De rente wordt berekend op grond van het referentiepercentage dat wordt gebruikt voor de berekening van het subsidie-equivalent bij regionale steun.
Artikel 6
België deelt de Commissie binnen twee maanden vanaf de kennisgeving van dit besluit mee welke maatregelen het heeft genomen om hieraan te voldoen.
België houdt de Commissie op de hoogte van de stand van uitvoering van de nationale maatregelen die het heeft genomen om dit besluit ten uitvoer te leggen, en dit tot de in artikel 1 bedoelde steun volledig is terugbetaald. Het verstrekt, op eenvoudig verzoek van de Commissie, onverwijld alle inlichtingen over de reeds genomen en de voorgenomen maatregelen om aan dit besluit te voldoen, evenals nadere inlichtingen over de reeds door de begunstigden terugbetaalde steunbedragen en rente.
Artikel 7
Dit besluit is gericht tot het Koninkrijk België.
Gedaan te Brussel, 17 november 2010.