NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1255/2011
ze dne 30. listopadu 2011
o zavedení programu na podporu dalšího rozvoje integrované námořní politiky
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2, čl. 91 odst. 1, čl. 100 odst. 2, čl. 173 odst. 3, článek 175, článek 188, čl. 192 odst. 1, čl. 194 odst. 2 a čl. 195 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se sdělením Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 10. října 2007 o integrované námořní politice pro Evropskou unii (dále jen „sdělení Komise“)je hlavním cílem integrované námořní politiky Unie rozvíjet a uplatňovat integrované, koordinované, soudržné, transparentní a udržitelné rozhodování ve vztahu k oceánům, mořím, pobřežním, ostrovním a nejvzdálenějším regionům a v rámci námořních odvětví.
(2)
Akční plán připojený ke sdělení Komise stanoví řadu akcí, které Komise navrhuje uskutečnit jakožto první krok při provádění nové integrované námořní politiky Unie.
(3)
Zpráva Komise o pokroku v oblasti integrované námořní politiky EU ze dne 15. října 2009 shrnuje hlavní dosavadní výsledky integrované námořní politiky dosažené do uvedeného data a vytyčuje směr pro další fázi jejího provádění.
(4)
Rada ve svých závěrech ze dne 16. listopadu 2009 o integrované námořní politice zdůraznila význam financování pro další rozvoj a provádění integrované námořní politiky tím, že vyzvala Komisi, aby představila nezbytné návrhy na financování opatření v rámci integrované námořní politiky v rámci stávajícího finančního výhledu tak, aby vstoupily v platnost do roku 2011.
(5)
Ve svém usnesení ze dne 21. října 2010 o integrované námořní politice EU - hodnocení dosaženého pokroku a nové výzvy Evropský parlament výslovně podpořil záměr Komise „vyčlenit na financování integrované námořní politiky v příštích dvou letech částku 50 milionů EUR, aby bylo možné navázat na předešlé projekty v oblastech, politiky, správy, udržitelnosti a dohledu“.
(6)
Finanční krytí, které je v tomto nařízení pro integrovanou námořní politiku stanoveno, zohledňuje jak současný hospodářský útlum, tak i skutečnost, že se jedná o první operační program specificky zaměřený na provádění integrované námořní politiky.
(7)
Trvalé financování ze strany Unie je nutné k tomu, aby Unie mohla provádět a dále rozvíjet integrovanou námořní politiku v souladu s usnesením Evropského parlamentu ze dne 20. května 2008 o integrované námořní politice (4) a realizovat její zastřešující cíle vymezené ve sdělení Komise a potvrzené ve zprávě o pokroku z října 2009 a podpořené v závěrech Rady ze dne 16. listopadu 2009.
(8)
Jelikož jiné stávající nástroje Unie, jako je Fond soudržnosti, Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský rybářský fond, sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace, nástroj předvstupní pomoci či evropský nástroj sousedství a partnerství, nepokrývají všechny priority a cíle integrované námořní politiky, je nezbytné zavést program na podporu jejího dalšího rozvoje (dále jen „program“).
(9)
Aniž jsou dotčena nadcházející jednání o víceletém finančním rámci na období po roce 2013, bude třeba mít k dispozici dostatečné zdroje na zajištění toho, aby bylo možné rozvíjet a dosáhnout cílů integrované námořní politiky, aniž by byly ohroženy zdroje vyčleněné pro jiné politiky, a současně aby došlo k posílení udržitelného rozvoje námořních regionů Unie, včetně ostrovů a nejvzdálenějších regionů. Považuje se proto za zásadní, aby byla integrovaná námořní politika zařazena do víceletého finančního rámce na období po roce 2013. Kromě toho by měl být v případě potřeby vypracován návrh na prodloužení platnosti programu i po roce 2013 spolu s návrhem stanovujícím odpovídající finanční krytí.
(10)
Rozvoj námořních záležitostí prostřednictvím finanční podpory opatření v rámci integrované námořní politiky bude mít významný dopad, pokud jde o ekonomickou, sociální a územní soudržnost.
(11)
Financování ze strany Unie by mělo být určeno na podporu přípravné práce týkající se akcí zaměřených na prosazování strategických cílů integrované námořní politiky, přičemž je třeba na základě ekosystémového přístupu věnovat náležitou pozornost jejich kumulativnímu dopadu, udržitelnému „modrému“ hospodářskému růstu, zaměstnanosti, inovacím a konkurenceschopnosti v pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech a podpoře mezinárodního rozměru integrované námořní politiky.
(12)
Mezi strategické cíle integrované námořní politiky patří integrovaná námořní správa na všech úrovních; další rozvoj a provádění integrovaných strategií pro mořské oblasti, přizpůsobených zvláštním potřebám různých evropských mořských oblastí; další rozvoj průřezových nástrojů pro tvorbu integrované politiky zaměřených na zlepšení součinnosti a koordinace stávajících politik a nástrojů, a to i sdílením údajů a poznatků týkajících se námořních záležitostí:, větší zapojení zúčastněných stran do systémů integrované námořní správy; ochrana a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů; a vymezení hranic pro udržitelnost lidských činností a ochrana mořského a pobřežního prostředí a biologické rozmanitosti v kontextu rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí (5), jež představuje environmentální pilíř integrované námořní politiky, jakož i v kontextu rámcové směrnice o vodě (6).
(13)
Je důležité, aby byl program provázán s dalšími politikami Unie, jež mohou zahrnovat námořní rozměr, zejména se strukturálními fondy, transevropskou dopravní sítí, společnou rybářskou politikou, politikou v oblasti cestovního ruchu, životního prostředí a změny klimatu, rámcovým programem pro výzkum a rozvoj a s energetickou politikou.
(14)
Za účelem zajištění soudržnosti jednotlivých aspektů programu je třeba stanovit jeho obecné cíle. U každého obecného cíle by měly být vymezeny podrobnější operativní cíle. Rozdělení finančních prostředků mezi obecné cíle na období let 2011 až 2013 je rámcově uvedeno v příloze. Toto rozdělení prostředků umožňuje flexibilně zvýšit/snížit finanční prostředky obecně přidělené pro jednotlivé cíle, aniž by došlo k překročení celkového finančního krytí.
(15)
Financování ze strany Unie by mělo umožňovat podporu rozvoje integrace dohledu nad mořským prostředím v souladu s usnesením Evropského parlamentu ze dne 21. října 2010 a se závěry Rady ze dne 17. listopadu 2009 o integrovaném námořním dohledu, a to při zohlednění plánu vytváření společného prostředí pro sdílení informací (CISE) v námořním prostoru EU. Vyčleněné finanční prostředky by se však měly omezovat na rozvoj decentralizovaného systému pro výměnu informací,totiž na opatření včetně softwaru,za účelem zdokonalení rozhraní mezi systémy dohledu. Program by měl zohlednit výsledky dalších projektů týkajících se decentralizovaného systému námořního dohledu.
(16)
Provádění programu ve třetích zemích by mělo přispět k plnění rozvojových cílů přijímajících zemí a být v souladu s ostatními nástroji spolupráce Unie, včetně cílů a priorit příslušných politik Unie a unijního acquis a příslušných mezinárodních úmluv.
(17)
Program by měl doplňovat stávající a budoucí finanční nástroje, které na podporu ochrany a udržitelného využívání oceánů, moří a pobřeží poskytuje Unie a členské státy na celostátní a nižší úrovni, měl by být s těmito nástroji v souladu a měl by napomáhat podpoře účinnější spolupráce mezi členskými státy a jejich pobřežními, ostrovními a nejvzdálenějšími regiony a zohledňovat priority a pokrok celostátních a místních projektů.
(18)
Akcemi stanovenými v programu by měly být doplněny další akce Unie, aby se zajistilo soudržné provádění právních aktů Unie týkajících se příslušných odvětvových politik a zároveň se zabránilo zdvojování činností.
(19)
Je také nutné stanovit pravidla upravující plánování opatření, způsobilost výdajů, úroveň finanční pomoci Unie, hlavní podmínky, za kterých by měla být poskytována, a celkový rozpočet programu.
(20)
Program by měl být prováděn v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (7) (dále jen „finanční nařízení“), a s nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8).
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí víceletého programu, které představuje pro rozpočtový orgán při ročním rozpočtovém procesu hlavní referenční hodnotou ve smyslu bodu 37 Interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 17. května 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (9).
(22)
Aby mohla Komise snadněji sledovat provádění tohoto nařízení, mělo by být možné financovat výdaje související se sledováním, kontrolami a hodnocením.
(23)
Roční pracovní programy sestavované pro provádění programu by měly být přijímány Komisí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (10).
(24)
V souvislosti s akcemi financovanými v rámci tohoto nařízení je nutné zajistit ochranu finančních zájmů Unie použitím nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (11), nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (12) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (13).
(25)
Pro zajištění účelnosti financování ze strany Unie by měly být akce financované v rámci tohoto nařízení pravidelně vyhodnocovány.
(26)
Žádná z akcí stanovených v rámci programu by neměla vyžadovat použití dalšího právního základu.
(27)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků akcí financovaných v rámci programu lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zavádí program na podporu opatření, která mají dále podporovat další rozvoj a provádění integrované námořní politiky Unie (dále jen „program“).
Integrovaná námořní politika Unie podporuje prostřednictvím soudržných politik v námořní oblasti a příslušné mezinárodní spolupráce koordinovaný a soudržný proces rozhodování s cílem maximalizovat udržitelný rozvoj, hospodářský růst a sociální soudržnost členských států, zejména s ohledem na pobřežní, ostrovní a nejvzdálenější regiony v Unii, jakož i nejrůznější námořní odvětví.
Program podporuje udržitelné využívání moří a oceánů a rozšiřování vědeckých poznatků.
Článek 2
Obecné cíle
Program má tyto obecné cíle:
a)
podporovat rozvoj a uplatňování integrované správy námořních a pobřežních záležitostí;
b)
přispívat k rozvoji meziodvětvových nástrojů, konkrétně územního plánování námořních prostor, společného prostředí pro sdílení informací a poznatků v námořní oblasti týkajících se oceánů, moří a pobřežních regionů v Unii a hraničících s Unií, s cílem rozvíjet součinnost a podporovat politiky týkající se moří nebo pobřeží, zejména v oblasti hospodářského rozvoje, zaměstnanosti, ochrany životního prostředí, výzkumu, námořní bezpečnosti a energetiky, a přispívat k rozvoji ekologicky šetrných námořních technologií, a to při zohlednění stávajících nástrojů a iniciativ a s jejich využitím;
c)
podporovat ochranu mořského prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti, a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů a dále vymezit hranice udržitelnosti lidských činností, jež mají dopad na mořské prostředí, a to zejména v kontextu směrnice 2008/56/ES (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí);
d)
podporovat rozvoj a uplatňování strategií pro oblasti jednotlivých moří;
e)
zdokonalovat a posilovat vnější spolupráci a koordinaci ve vztahu k cílům integrované námořní politiky, a to na základě pokračování diskusí na mezinárodních fórech; v tomto ohledu je třeba naléhat na třetí země, aby ratifikovaly a prováděly Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu (dále jen „úmluva UNCLOS“);
f)
podporovat udržitelný hospodářský růst, zaměstnanost, inovace a nové technologie v námořních odvětvích a pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech v Unii.
Článek 3
Operativní cíle
1. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. a) (integrovaná námořní správa) program:
a)
podporuje akce, které podněcují členské státy a regiony EU k rozvoji, zavedení nebo provádění integrované námořní správy;
b)
podporuje platformy a sítě pro meziodvětvovou spolupráci, zahrnující zástupce veřejných orgánů, místních a regionálních orgánů, průmyslu, zúčastněných stran v oblasti výzkumu, občanů, organizací občanské společnosti a sociálních partnerů;
c)
zvyšuje viditelnost integrovaného přístupu k námořním záležitostem a povědomí veřejných orgánů, soukromého sektoru a veřejnosti o tomto přístupu.
2. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. b) (meziodvětvové nástroje) program podporuje rozvoj:
a)
společného prostředí pro sdílení informací v námořní oblasti Unie, které podporuje meziodvětvovou a přeshraniční výměnu informací o dohledu propojením všech skupin uživatelů v souladu se zásadami o integrovaném dohledu nad mořským prostředím, aby se posílilo bezpečné, zabezpečené a udržitelné využívání námořního prostoru, přičemž se zohlední příslušný vývoj odvětvových politik týkajících se dohledu a případně se přispěje k jejich nezbytnému rozvoji;
b)
územního plánování námořního prostoru a integrovaného řízení pobřežních zón, což jsou dva důležité nástroje pro udržitelný rozvoj námořních a pobřežních oblastí, které přispívají k dosažení cílů řízení založeného na ekosystémovém přístupu a k rozvoji spojení mezi pevninou a mořem a usnadňují spolupráci členských států, například pokud jde o tvorbu experimentálních a jiných opatření kombinujících výrobu energie z obnovitelných zdrojů a chov ryb;
c)
komplexní, veřejně přístupné a vysoce kvalitní základny údajů a znalostí o mořích, která při využití stávajících údajů usnadňuje sdílení, opakované využívání a šíření těchto údajů a znalostí mezi různými skupinami uživatelů a zabraňuje zdvojování databází; za tímto účelem je třeba co nejlépe využít stávající programy Unie a členských států, včetně INSPIRE (14) a GMES (15).
3. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. c) (ochrana mořského prostředí) program:
a)
podporuje ochranu a zachování mořského a pobřežního prostředí a zabraňuje a omezuje znečišťování mořského prostředí, včetně odpadků v moři, s cílem postupně ukončit znečišťování;
b)
přispívá ke zdraví, biologické rozmanitosti a odolnosti mořských a pobřežních ekosystémů;
c)
usnadňuje koordinaci mezi členskými státy a dalšími aktéry při provádění ekosystémově založeného přístupu k řízení lidských činností a při uplatňování zásady předběžné opatrnosti;
d)
usnadňuje vývoj metod a standardů;
e)
podporuje akce zaměřené na zmírňování dopadů změny klimatu na mořské, pobřežní a ostrovní prostředí a na přizpůsobení se této změně, se zvláštním důrazem na oblasti, které jsou v tomto ohledu nejzranitelnější;
f)
podporuje rozvoj strategických přístupů k výzkumu za účelem posouzení současného stavu ekosystémů, a poskytuje tak základ pro ekosystémové řízení a plánování na regionální a celostátní úrovni.
4. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. d) (strategie pro mořské oblasti) program:
a)
podporuje rozvoj a provádění integrovaných strategií pro mořské oblasti, přičemž zohledňuje vyvážený přístup ve všech mořských oblastech, jakož i specifické rysy mořských a podmořských oblastí, a případně příslušných makroregionálních strategií, zejména těch, v jejichž rámci již probíhá výměna informací a zkušeností mezi jednotlivými zeměmi a již jsou zavedeny operační mezinárodní struktury;
b)
prosazuje a usnadňuje využívání součinnosti mezi vnitrostátní a regionální úrovní a úrovní Unie, sdílení informací, mimo jiné o metodách a standardech, a výměnu osvědčených postupů v oblasti námořní politiky, včetně správy této politiky a odvětvových politik, které mají dopad na regionální moře a pobřežní regiony.
5. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. e) (mezinárodní rozměr) program:
a)
podporuje pokračující úzkou spolupráci s členskými státy týkající se integrovaného přístupu uplatňovaného se třetími zeměmi a s aktéry ve třetích zemích, kteří sdílejí mořskou oblast s členskými státy Unie, jakož i činnost týkající se ratifikace a provádění úmluvy UNCLOS;
b)
podporuje dialog se třetími zeměmi s ohledem na úmluvu UNCLOS a na příslušné platné mezinárodní úmluvy, které jsou na úmluvu UNCLOS založené;
c)
podporuje výměnu osvědčených postupů, které doplňují stávající iniciativy, s ohledem na rozvoj regionálních strategií na subregionální úrovni.
Tento operativní cíl je prováděn v souladu s nástroji spolupráce Unie, přičemž se zohlední cíle vnitrostátních a regionálních rozvojových strategií.
6. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. f) (růst, zaměstnanost a inovace) program:
a)
podporuje iniciativy zaměřené na růst a zaměstnanost v námořních odvětvích a v pobřežních a ostrovních regionech;
b)
podporuje odbornou přípravu, vzdělávání a pracovní příležitosti v rámci námořních profesí;
c)
podporuje rozvoj ekologických technologií, energie z obnovitelných mořských zdrojů, ekologické námořní dopravy a námořní dopravy na krátké vzdálenosti;
d)
podporuje rozvoj pobřežního, námořního a ostrovního cestovního ruchu.
Článek 4
Způsobilé akce
V rámci programu může být v souladu s cíli uvedenými v článcích 2 a 3 poskytována finanční pomoc na následující typy akcí:
a)
projekty, včetně zkušebních projektů; studie; výzkumné a operační programy spolupráce, včetně programů vzdělávání, odborné přípravy a rekvalifikace;
b)
sdílení veřejných informací a osvědčených postupů, osvěta a související činnosti na poli komunikace a šíření informací, včetně propagačních kampaní, a akcí a tvorby a správy internetových stránek a relevantních sociálních sítí a databází;
c)
konference, semináře, pracovní setkání a fóra zúčastněných stran;
d)
sdílení, sledování a vizualizace významného množství údajů, osvědčených postupů a databází týkajících se regionálních projektů financovaných Unií a zajištění veřejného přístupu k nim, případně též prostřednictvím sekretariátu zřízeného za jedním nebo několika z uvedených účelů, což usnadní přijímání společných jednotných standardů, pokud jde o sběr a zpracovávání údajů;
e)
akce související s průřezovými nástroji, včetně zkušebních projektů.
Článek 5
Druh finančního zásahu
1. Finanční pomoc Unie může mít tyto právní formy:
a)
granty, u nichž maximální míra spolufinancování jednotlivých akcí ze strany Unie činí 80 %;
b)
smlouvy na veřejné zakázky;
c)
správní ujednání se Společným výzkumným střediskem.
2. V rámci programu mohou být poskytovány jak granty na akce, tak provozní granty. Není-li ve finančním nařízení stanoveno jinak, vyberou se příjemci grantů nebo úspěšní uchazeči o veřejné zakázky na základě výzvy k předkládání návrhů nebo nabídkového řízení.
Článek 6
Příjemci
1. Finanční pomoc v rámci programu lze prioritně poskytnout fyzickým nebo právnickým osobám, které se řídí soukromým či veřejným právem některého z členských států nebo právem Unie.
2. Příjemci programu mohou být i třetí země, zúčastněné strany v třetích zemích sdílející mořskou oblast s členskými státy Unie a mezinárodní organizace nebo subjekty, které sledují jeden nebo více obecných a operativních cílů uvedených v článcích 2 a 3. Do opatření musí být vždy zapojeni účastníci z Unie.
3. Podmínky způsobilosti k účasti v řízení se stanoví v rámci příslušné výzvy k předkládání návrhů nebo nabídkového řízení.
Článek 7
Zásady provádění
1. Akce financované v rámci programu nejsou způsobilé pro získání pomoci z jiných finančních nástrojů Unie. Usiluje se o součinnost a doplňkovost s dalšími nástroji Unie. Akce v rámci programu doplňují provádění příslušných odvětvových politik.
2. Komise zajistí, aby jí žadatelé o finanční pomoc v rámci programu a příjemci této pomoci poskytovali souhrnné informace o financování akcí. Finanční pomoc z programu bude poskytována pouze tehdy, pokud nebudou k dispozici jiné možnosti financování z Unie.
3. Činnosti podporované z programu musí odpovídat cílům a politikám Unie do roku 2020 a 2050. Využívat program mohou všechny členské státy, námořní odvětví a pobřežní, ostrovní a nejvzdálenější regiony a vytváří se skutečná evropská přidaná hodnota. Ve vztahu k financování akcí v jednotlivých oblastech moří je třeba usilovat o odpovídající regionální vyváženost.
4. Akce podporované v rámci programu musí podněcovat a posilovat dialog, spolupráci a koordinaci s členskými státy, regiony EU, zúčastněnými stranami, občany, organizacemi občanské společnosti a sociálními partnery a mezi nimi a současně zajišťovat naprostou transparentnost.
5. Akce podporované v rámci programu musí usnadňovat využívání součinnosti, sdílení informací a výměnu metod, standardů a osvědčených postupů.
6. Při provádění programu se uplatňují principy řádné správy a transparentnosti rozhodovacích procesů a program se snaží přispět k transparentnosti a řádné správě ve všech souvisejících odvětvových politikách na úrovni Unie a na vnitrostátní a regionální úrovni.
Článek 8
Prováděcí postupy
1. Komise provádí program v souladu s finančním nařízením.
2. Pro účely provádění programu v souladu s cíli uvedenými v článcích 2 a 3 přijímá Komise roční pracovní programy postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 9
Rozpočtové zdroje
1. Finanční krytí pro provádění programu v období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2013 se stanoví na 40 000 000 EUR.
2. Rozpočtové zdroje přidělované na program se zaznamenávají do ročních rozpočtových prostředků souhrnného rozpočtu Unie. Roční rozpočtové položky schvaluje rozpočtový orgán v mezích finančního rámce.
3. Rámcové rozdělení finančních prostředků mezi obecné cíle uvedené v článku 2 je uvedeno v příloze.
Článek 10
Technická pomoc
1. Až 1 % finančního krytí stanoveného v článku 9 může být použito také na úhradu nutných výdajů souvisejících s jakoukoli přípravnou akcí, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, které jsou přímo nezbytné pro účelné a účinné provádění způsobilých akcí podle tohoto nařízení a pro dosažení cílů, které jsou v něm stanoveny.
2. Činnosti uvedené v odstavci 1 mohou zahrnovat zejména studie, setkání odborníků, výdaje na nástroje, systémy a sítě v oblasti informatiky a jakoukoli další technickou, vědeckou a administrativní pomoc a odborné znalosti, které bude Komise potřebovat k provádění tohoto nařízení.
Článek 11
Sledování
1. Každý příjemce finanční pomoci Komisi předkládá technické a finanční zprávy o pokroku prací financovaných programem. Do tří měsíců od dokončení každého projektu se předloží rovněž závěrečná zpráva.
2. Aniž jsou dotčeny kontroly prováděné Účetním dvorem v součinnosti s příslušnými vnitrostátními orgány kontroly účetnictví nebo s příslušnými vnitrostátními místy podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy o fungování EU“) nebo jakékoli inspekce prováděné podle čl. 322 odst. 1 písm. b) Smlouvy o fungování EU, provádějí úředníci a další zaměstnanci Komise u projektů a dalších opatření financovaných v rámci programu kontroly na místě včetně namátkových kontrol, zejména za účelem ověření souladu s cíli programu a způsobilosti akcí podle článků 2, 3 a 4 tohoto nařízení.
3. Smlouvy a dohody uzavřené na při provádění tohoto nařízení obsahují zejména ustanovení o dohledu a finanční kontrole ze strany Komise nebo jakéhokoli Komisí pověřeného zástupce a o kontrolách Účetního dvora, v případě potřeby prováděných na místě.
4. Každý příjemce finanční pomoci uchovává veškeré podklady k výdajům na daný projekt po dobu pěti let od uskutečnění poslední platby týkající se každého projektu tak, aby byly k dispozici Komisi.
5. V případě potřeby Komise na základě výsledků zpráv a namátkových kontrol uvedených v odstavcích 1 a 2 upraví rozsah nebo podmínky přidělení původně schválené finanční pomoci, jakož i časový rozvrh plateb.
6. Komise ověří, zda jsou akce financované programem prováděny řádně, zda odpovídají opatřením v rámci jiných odvětvových politik a nástrojů a zda jsou v souladu s tímto nařízením a finančním nařízením.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby při provádění akcí financovaných programem byly chráněny finanční zájmy Unie prostřednictvím:
a)
uplatňování preventivních opatření proti podvodům, korupci a jakémukoli jinému protiprávnímu jednání;
b)
účinných kontrol;
c)
zpětného získávání neoprávněně vyplacených částek a
d)
uplatňování účinných, přiměřených a odrazujících sankcí v případě zjištění nesrovnalostí.
2. Pro účely odstavce 1 postupuje Komise v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 2988/95, nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízením (ES) č. 1073/1999.
3. Komise sníží, pozastaví nebo získá zpět částku finanční pomoci poskytnutou na akci, jestliže shledá nesrovnalosti, včetně nesouladu s tímto nařízením nebo s jednotlivým rozhodnutím nebo smlouvou či dohodou, na jejichž základě byla finanční pomoc poskytnuta, nebo pokud vyjde najevo, že akce doznala změny, která je v rozporu s její povahou nebo podmínkami pro provádění, aniž by byla Komise předem požádána o schválení.
4. Pokud nebyly dodrženy lhůty nebo pokud pokrok dosažený při provádění akce opodstatňuje pouze část přidělené finanční pomoci, požádá Komise příjemce pomoci, aby ve stanovené lhůtě předložil své vyjádření. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vrátí Komisi. K částkám, které nejsou vráceny včas a v souladu s podmínkami stanovenými ve finančním nařízení, se přičte úrok.
6. Pro účely tohoto článku se „nesrovnalostí“ rozumí jakékoli porušení právního předpisu Unie nebo nedodržení smluvního závazku, které vyplývá z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu a v jehož důsledku je nebo by mohl být formou neoprávněného výdaje poškozen souhrnný rozpočet Unie nebo rozpočty Unií spravované.
Článek 13
Podávání zpráv, hodnocení a prodloužení
1. Komise o své práci pravidelně a bez prodlení informuje Evropský parlament a Radu.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
nejpozději 31. prosince 2012 zprávu o pokroku; tato zpráva o pokroku obsahuje hodnocení dopadu programu na další politiky Unie;
b)
nejpozději 31. prosince 2014 zprávu o hodnocení ex post.
3. Komise případně předloží legislativní návrh na prodloužení programu na období po roce 2013 spolu s odpovídajícím finančním krytím.
Článek 14
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. listopadu 2011.
VERORDENING (EU) Nr. 1255/2011 VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 30 november 2011
tot vaststelling van een programma ter ondersteuning van de verdere ontwikkeling van een geïntegreerd maritiem beleid
(Voor de EER relevante tekst)
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 43, lid 2, artikel 91, lid 1, artikel 100, lid 2, artikel 173, lid 3, de artikelen 175 en 188, artikel 192, lid 1, artikel 194, lid 2, en artikel 195, lid 2,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Gezien het advies van het Comité van de Regio’s (2),
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure (3),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In overeenstemming met de Mededeling van de Commissie aan het Europees Parlement, de Raad, het Europees Economisch en Sociaal Comité en het Comité van de Regio’s van 10 oktober 2007 over een geïntegreerd maritiem beleid voor de Europese Unie („de mededeling van de Commissie”) is de hoofddoelstelling van het geïntegreerd maritiem beleid van de Unie („GMB”) om een geïntegreerde, gecoördineerde, samenhangende, transparante en houdbare besluitvorming te ontwikkelen en uit te voeren met betrekking tot oceanen, zeeën, kustgebieden, eilandgebieden en ultraperifere regio’s en in de maritieme sectoren.
(2)
In het actieplan ter begeleiding van de mededeling van de Commissie stelt de Commissie een aantal acties voor als eerste stappen naar de uitvoering van een nieuw GMB voor de Unie.
(3)
In het voortgangsverslag van de Commissie van 15 oktober 2009 over het geïntegreerd maritiem beleid van de EU wordt een inventaris opgemaakt van de voornaamste tot dan toe behaalde resultaten van het GMB, en wordt de koers uitgezet voor de volgende uitvoeringsfase.
(4)
De Raad heeft in zijn conclusies van 16 november 2009 over het geïntegreerd maritiem beleid het belang benadrukt van financiering voor de verdere ontwikkeling en uitvoering van het GMB, door de Commissie te verzoeken om de voorstellen die noodzakelijk zijn voor de financiering van de maatregelen op het gebied van geïntegreerd maritiem beleid, in te dienen binnen de huidige financiële vooruitzichten, zodat ze in 2011 in werking kunnen treden.
(5)
Het Europees Parlement heeft in zijn Resolutie van 21 oktober 2010 over het geïntegreerd maritiem beleid (GMB) - Evaluatie van de geboekte vooruitgang en nieuwe uitdagingen, zijn uitdrukkelijke steun uitgesproken voor het door de Commissie vastgestelde voornemen om „50 miljoen EUR uit te trekken over de komende twee jaar voor de financiering van het GMB, teneinde voort te bouwen op voorgaande projecten op het gebied van beleid, beheer, duurzaamheid en toezicht”.
(6)
Voor de financiële middelen voor het GMB die in deze verordening zijn vastgesteld, is zowel rekening gehouden met de huidige economische neergang als met het feit dat dit het eerste operationele programma is, dat specifiek bestemd is voor de uitvoering van het GMB.
(7)
Voortzetting van de financiering door de Unie is nodig om de Unie in staat te stellen om het GMB uit te voeren en verder te ontwikkelen in lijn met de resolutie van het Europees Parlement van 20 mei 2008 over een geïntegreerd maritiem beleid voor de Europese Unie (4), en ook om de overkoepelende doelstellingen na te streven, die in de mededeling van de Commissie uiteen zijn gezet, en die in het voortgangsverslag van oktober 2009 zijn bevestigd en die door de Raad in zijn conclusies van 16 november 2009 zijn bekrachtigd.
(8)
Aangezien niet alle prioriteiten en doelstellingen van het GMB worden gedekt door bestaande instrumenten van de Unie, zoals het Cohesiefonds, het Europees Fonds voor regionale ontwikkeling, het Europees Visserijfonds, het zevende kaderprogramma voor onderzoek, technologische ontwikkeling en demonstratie, het instrument voor pretoetredingssteun en het Europees nabuurschaps- en partnerschapsinstrument, moet een programma worden vastgesteld ter ondersteuning van de verdere ontwikkeling van het GMB (hierna „het programma”).
(9)
Zonder vooruit te lopen op de onderhandelingen over het meerjarig financieel kader na 2013, moeten er voldoende middelen beschikbaar zijn om de doelstellingen van het GMB te ontwikkelen en te realiseren, zonder te korten op de middelen die voor andere beleidsterreinen zijn geoormerkt, terwijl ook de duurzame ontwikkeling van de maritieme regio’s van de Unie, inclusief eilanden, en van de ultraperifere regio’s, wordt gestimuleerd. Daarom wordt het van essentieel belang geacht om het GMB op te nemen in het meerjarig financieel kader na 2013. Bovendien is het wenselijk dat in voorkomend geval een voorstel wordt ingediend tot verlenging van het programma na 2013, gekoppeld aan een voorstel voor passende financiële middelen.
(10)
De ontwikkeling van maritieme zaken door middel van financiële ondersteuning voor maatregelen onder het GMB zal een aanzienlijk effect hebben op de economische, sociale en territoriale cohesie.
(11)
Financiering door de Unie moet zodanig worden ingericht dat het voorbereidende werkzaamheden ten behoeve van acties ter bevordering van de strategische doelstellingen van het GMB ondersteunt, waarbij naar behoren aandacht dient te worden besteed aan het cumulatieve effect van dergelijke activiteiten, op basis van de ecosysteembenadering, aan duurzame „blauwe” economische groei, werkgelegenheid, innovatie en concurrentievermogen in kust- en eilandgebieden en ultraperifere regio’s, alsmede aan de bevordering van de internationale dimensie van het GMB.
(12)
De strategische doelstellingen van het GMB omvatten: geïntegreerd maritiem bestuur op alle niveaus; de verdere ontwikkeling en tenuitvoerlegging van geïntegreerde strategieën voor zeegebieden, die zijn toegesneden op de specifieke behoeften van verschillende zeegebieden van Europa; de verdere ontwikkeling van sectoroverschrijdende instrumenten voor geïntegreerde beleidsvorming om de synergie en de coördinatie tussen bestaand beleid en instrumenten te verbeteren, onder meer door mariene gegevens en kennis uit te wisselen; de nauwere betrokkenheid van de belanghebbende partijen bij de geïntegreerde maritieme bestuursregelingen; de bescherming en het duurzame gebruik van de mariene en de kustrijkdommen; en het bepalen van de grenzen van de duurzaamheid van menselijke activiteiten en de bescherming van het mariene en het kustmilieu en van de biodiversiteit in de context van de kaderrichtlijn mariene strategie (5), die de milieupijler van het GMB vormt, en van de kaderrichtlijn water (6).
(13)
Het is belangrijk dat het programma goed wordt afgestemd op ander beleid van de Unie dat een maritieme dimensie kan hebben, zoals met name de structuurfondsen, de trans-Europese vervoersnetwerken, het gemeenschappelijk visserijbeleid, toerisme, milieu en klimaatverandering, het kaderprogramma voor onderzoek en ontwikkeling en het energiebeleid.
(14)
Om de samenhang tussen de verschillende aspecten van het programma te waarborgen, dienen de algemene doelstellingen ervan te worden geformuleerd. Voor iedere algemene doelstelling moeten meer gedetailleerde operationele doelstellingen worden vastgesteld. De verdeling van de middelen over de algemene doelstellingen voor de periode 2011-2013 is aangegeven in de bijlage. Bij die verdeling wordt de nodige flexibiliteit ingebouwd om de algemene financiële middelen per doelstelling te verhogen/verlagen zonder de totale financiële middelen te overschrijden.
(15)
Met de financiering van de Unie moet de integratie van maritieme bewaking verder kunnen worden ontwikkeld, in overeenstemming met de resolutie van het Europees Parlement van 21 oktober 2010 en de conclusies van de Raad van 17 november 2009 aangaande de integratie van maritiem toezicht, rekening houdend met de routekaart voor het creëren van de gemeenschappelijke structuur voor de uitwisseling van gegevens over maritieme aangelegenheden in de EU (Common Information Sharing Environment, CISE). Deze geoormerkte financiering mag dus alleen bestemd zijn voor de ontwikkeling van een gedecentraliseerd systeem voor gegevensuitwisseling, namelijk maatregelen, met inbegrip van programmatuur, die de interface tussen bewakingssystemen versterkt. Het programma moet rekening houden met de resultaten van andere projecten betreffende gedecentraliseerde maritieme bewakingssystemen.
(16)
De tenuitvoerlegging van het programma in derde landen moet bijdragen tot de ontwikkelingsdoelstellingen van het begunstigde land en moet plaatsvinden in overeenstemming met andere samenwerkingsinstrumenten van de Unie, met inbegrip van de doelstellingen en prioriteiten van het betrokken beleid van de Unie en het acquis van de Unie, en met de toepasselijke internationale verdragen.
(17)
Het programma moet een aanvulling vormen op en aansluiten bij bestaande en toekomstige financiële instrumenten die de Unie en de lidstaten op nationaal en subnationaal niveau ter beschikking stellen ter bevordering van de bescherming en het duurzame gebruik van oceanen, zeeën en kusten, en ter stimulering van meer effectieve samenwerking tussen de lidstaten en hun kust- en eilandgebieden en ultraperifere regio’s, met inachtneming van de prioriteiten en de vooruitgang van nationale en plaatselijke projecten.
(18)
De acties van het programma moeten een aanvulling vormen op andere acties van de Unie, teneinde de coherente uitvoering van de wetgevingshandelingen van de Unie op de betrokken sectorale beleidsgebieden te verzekeren, waarbij doublures worden vermeden.
(19)
Tevens dienen voorschriften te worden vastgesteld op het gebied van de programmering van de maatregelen, de subsidiabiliteit van de uitgaven, het niveau van de financiële steun van de Unie, de belangrijkste voorwaarden voor het ter beschikking stellen van die steun, en de algemene begroting voor het programma.
(20)
Het programma moet worden uitgevoerd overeenkomstig Verordening (EG, Euratom) nr. 1605/2002 van de Raad van 25 juni 2002 houdende het Financieel Reglement van toepassing op de algemene begroting van de Europese Gemeenschappen (7) („het Financieel Reglement”), en Verordening (EG, Euratom) nr. 2342/2002 van de Commissie van 23 december 2002 tot vaststelling van uitvoeringsvoorschriften van Verordening (EG, Euratom) nr. 1605/2002 van de Raad houdende het Financieel Reglement van toepassing op de algemene begroting van de Europese Gemeenschappen (8).
(21)
Bij deze verordening wordt het meerjarenprogramma voor de financiële middelen vast-gesteld, dat voor de begrotingsautoriteit het voornaamste referentiepunt in de loop van de jaarlijkse begrotingsprocedure vormt in de zin van punt 37 van het Interinstitutioneel Akkoord van 17 mei 2006 tussen het Europees Parlement, de Raad en de Commissie betreffende de begrotingsdiscipline en een goed financieel beheer (9).
(22)
Om de Commissie te helpen bij het toezicht op de uitvoering van deze verordening, dient te worden voorzien in de mogelijkheid om uitgaven op het gebied van toezicht, controles en evaluatie te financieren.
(23)
De jaarlijkse werkprogramma’s voor de uitvoering van het programma moeten door de Commissie worden vastgesteld overeenkomstig Verordening (EU) nr. 182/2011 van het Europees Parlement en de Raad van 16 februari 2011 tot vaststelling van de algemene voorschriften en beginselen die van toepassing zijn op de wijze waarop de lidstaten de uitoefening van de uitvoeringsbevoegdheden door de Commissie controleren (10).
(24)
Wat de krachtens de onderhavige verordening gefinancierde acties betreft, dienen de financiële belangen van de Europese Unie te worden beschermd overeenkomstig Verordening (EG, Euratom) nr. 2988/95 van de Raad van 18 december 1995 betreffende de bescherming van de financiële belangen van de Europese Gemeenschappen (11), Verordening (Euratom, EG) nr. 2185/96 van de Raad van 11 november 1996 betreffende de controles en verificaties ter plaatse die door de Commissie worden uitgevoerd ter bescherming van de financiële belangen van de Europese Gemeenschappen tegen fraudes en andere onregelmatigheden (12) en Verordening (EG) nr. 1073/1999 van het Europees Parlement en de Raad van 25 mei 1999 betreffende onderzoeken door het Europees Bureau voor fraudebestrijding (OLAF) (13).
(25)
Om de doeltreffendheid van de financiering door de Unie te verzekeren, moeten de in het kader van deze verordening gefinancierde acties regelmatig worden geëvalueerd.
(26)
Voor geen enkele actie in het kader van het programma is een aanvullende rechtsgrondslag nodig.
(27)
Aangezien de doelstellingen van deze verordening niet voldoende door de lidstaten alleen kunnen worden verwezenlijkt en derhalve vanwege de omvang en de gevolgen van in het kader van het programma te financieren acties, beter kunnen worden verwezenlijkt op het niveau van de Unie, kan de Unie maatregelen aannemen overeenkomstig het subsidiariteitsbeginsel zoals uiteengezet in artikel 5 van het Verdrag betreffende de Europese Unie. Overeenkomstig het in hetzelfde artikel neergelegde evenredigheidsbeginsel gaat deze verordening niet verder dan nodig is om deze doelstellingen te verwezenlijken,
HEBBEN DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp
Bij deze verordening wordt een programma ter ondersteuning van maatregelen voor de verdere ontwikkeling en uitvoering van het geïntegreerd maritiem beleid van de Unie vastgesteld („het programma”).
Het geïntegreerd maritiem beleid van de Unie („GMB”) bevordert een gecoördineerde en samenhangende besluitvorming om de duurzame ontwikkeling, de economische groei en de sociale samenhang van de lidstaten te maximaliseren, in het bijzonder voor wat betreft de kust- en eilandgebieden en de ultraperifere regio’s in de Unie en ook de maritieme sectoren, door middel van een samenhangend maritiem beleid en internationale samenwerking op dat vlak.
In het kader van het programma worden het duurzame gebruik van zeeën en oceanen en de uitbreiding van wetenschappelijke kennis ondersteund.
Artikel 2
Algemene doelstellingen
Het programma heeft de volgende algemene doelstellingen:
a)
het bevorderen van de ontwikkeling en implementatie van een geïntegreerd bestuur van maritieme en kustaangelegenheden;
b)
het bijdragen aan de ontwikkeling van sectoroverschrijdende instrumenten, namelijk maritieme ruimtelijke ordening, de gemeenschappelijke structuur voor gegevensuitwisseling (Common Informaton Sharing Environment, CISE) en maritieme kennis over oceanen, zeeën en kustgebieden die in de Unie liggen of eraan grenzen, ten einde synergie te creëren en ter ondersteuning van het zee- en kustbeleid, met name wat betreft economische ontwikkeling, werkgelegenheid, bescherming van het milieu, onderzoek, maritieme veiligheid, energie en ontwikkeling van groene maritieme technologieën, waarbij rekening wordt gehouden met, en voortgebouwd wordt op, bestaande instrumenten en initiatieven;
c)
het bevorderen van de bescherming van het mariene milieu, met name van de biodiversiteit, en ook het duurzame gebruik van de mariene en de kustrijkdommen, en het verder preciseren van de grenzen aan de duurzaamheid van menselijke activiteiten die een impact hebben op het mariene milieu, met name binnen het kader van Richtlijn 2008/56/EG (de kaderrichtlijn mariene strategie);
d)
het ondersteunen van de ontwikkeling en uitvoering van zeegebiedstrategieën;
e)
het verbeteren en het versterken van de externe samenwerking en coördinatie betreffende de doelstellingen van het GMB door het debat in internationale fora aan te zwengelen; in dit verband zullen derde landen worden aangespoord om het Verdrag van de Verenigde Naties inzake het recht van de zee (United Nations Convention on the Law of the Sea, UNCLOS) te ratificeren en ten uitvoer te leggen;
f)
het ondersteunen van duurzame economische groei, werkgelegenheid, innovatie en nieuwe technologieën in de maritieme sectoren, de kust- en eilandgebieden en de ultraperifere regio’s in de Unie.
Artikel 3
Operationele doelstellingen
1. In het kader van de in artikel 2, onder a), genoemde doelstelling (geïntegreerd maritiem bestuur), dient het programma:
a)
acties te bevorderen, die lidstaten en regio’s van de Unie ertoe aanzetten om een geïntegreerd maritiem bestuur te ontwikkelen, in te voeren of ten uitvoer te leggen;
b)
sectoroverschrijdende samenwerkingsplatforms en -netwerken te bevorderen, waaronder vertegenwoordigers van overheidsinstanties, lokale en regionale overheden, de sector, onderzoekers, burgers, maatschappelijke organisaties en de sociale partners;
c)
de zichtbaarheid van een geïntegreerde aanpak van maritieme aangelegenheden te vergroten en overheidsinstanties, de particuliere sector en het algemene publiek daarvan bewust te maken.
2. In het kader van de in artikel 2, onder b), opgenomen doelstelling (sectoroverschrijdende instrumenten) bevordert het programma:
a)
de gemeenschappelijke gegevensuitwisselingstructuur voor het maritieme gebied van de Unie, die sector- en grensoverschrijdende uitwisseling van informatie bevordert, daarbij alle gebruikersgemeenschappen met elkaar verbindend, in overeenstemming met de beginselen van het geïntegreerd maritiem toezicht, zodat het veilige, beveiligde en duurzame gebruik van de maritieme ruimte wordt versterkt, waarbij rekening wordt gehouden met de relevante ontwikkelingen van het sectorale beleid op het vlak van toezicht en wordt bijgedragen, waar nodig, aan de vereiste evolutie daarvan;
b)
de maritieme ruimtelijke ordening en het geïntegreerd beheer van kustgebieden, die beide belangrijke instrumenten zijn voor de duurzame ontwikkeling van mariene en kustgebieden en die beide bijdragen aan de doelstellingen van een op het ecosysteem gebaseerd beheer en de ontwikkeling van verbindingen tussen zee en land, en die ook de samenwerking tussen lidstaten vergemakkelijken, bijvoorbeeld wat betreft het ontwikkelen van experimentele en andere maatregelen waarbij de productie van hernieuwbare energie en het kweken van vis worden gecombineerd;
c)
een uitgebreide, publiek toegankelijke en kwalitatief hoogwaardige mariene data- en kennisbank die het uitwisselen, het hergebruiken en het verspreiden van deze gegevens en van deze kennis tussen de verschillende gebruikersgroepen vergemakkelijkt, waarbij gebruik wordt gemaakt van bestaande gegevens en zodoende dubbele gegevensbestanden worden vermeden; daartoe dient zo goed mogelijk gebruik te worden gemaakt van bestaande programma’s van de Unie en de lidstaten, zoals Inspire (14) en GMES (15).
3. In het kader van de in artikel 2, onder c), genoemde doelstelling (bescherming van het mariene milieu), dient het programma:
a)
de bescherming en het behoud van het mariene en kustmilieu te ondersteunen en lozingen in het mariene milieu te voorkomen en terug te dringen, met inbegrip van zwerfvuil op zee, teneinde vervuiling geleidelijk te elimineren;
b)
bij te dragen aan de gezondheid, de biodiversiteit en het herstellingsvermogen van de mariene en de kustecosystemen;
c)
de coördinatie tussen de lidstaten en andere actoren te vergemakkelijken bij het ten uitvoer leggen van de op het ecosysteem gebaseerde benadering voor het beheer van menselijke activiteiten en van het voorzorgsbeginsel;
d)
de ontwikkeling van methoden en normen te vergemakkelijken;
e)
maatregelen te bevorderen ten behoeve van het verminderen van, en de overeenkomstige aanpassing aan, de gevolgen van de klimaatverandering op het mariene, kust- en eilandmilieu, waarbij in het bijzonder aandacht moet worden besteed aan de gebieden die wat dit betreft het meest gevoelig zijn;
f)
de ontwikkeling te ondersteunen van strategische benaderingen voor onderzoek naar de huidige staat van de ecosystemen om te kunnen beschikken over een basis voor het op het ecosysteem gebaseerd beheer en de planning op regionaal en nationaal niveau.
4. In het kader van de in artikel 2, onder d), genoemde doelstelling (zeegebiedstrategieën), dient het programma:
a)
de ontwikkeling en de uitvoering te ondersteunen van geïntegreerde zeegebiedstrategieën, rekening houdend met een evenwichtige aanpak in alle zeegebieden als ook met de bijzonderheden van de zeegebieden en onderzeegebieden, en, in voorkomend geval, met de desbetreffende macroregionale strategieën, en met name deze strategieën waarbinnen de diverse landen reeds gegevens en ervaringen uitwisselen en waarvoor reeds operationele multinationale structuren bestaan;
b)
het benutten van synergie tussen het nationale, het regionale en het uniale niveau te bevorderen en te vergemakkelijken, als ook het delen van informatie, waaronder aangaande methoden en normen, en het uitwisselen van beste praktijken op het gebied van maritiem beleid, met inbegrip van het goed beheer daarvan en sectoraal beleid dat een impact heeft op regionale zeeën en kustgebieden.
5. In het kader van de in artikel 2, onder e), omschreven doelstelling (internationale dimensie) dient het programma:
a)
de voortzetting aan te moedigen van het werken aan, in nauwe samenwerking met de lidstaten, een geïntegreerd beleid met derde landen en actoren in derde landen die grenzen aan een zeegebied van de lidstaten van de Unie, onder meer wat betreft de ratificatie en uitvoering van UNCLOS;
b)
dialoog met derde landen aan te moedigen, met inachtneming van UNCLOS en de desbetreffende van kracht zijnde verdragen die op UNCLOS gebaseerd zijn;
c)
de uitwisseling van beste praktijken aan te moedigen, ter aanvulling op bestaande initiatieven, waarbij rekening wordt gehouden met de ontwikkeling van regionale strategieën op subregionaal niveau.
Deze operationele doelstellingen worden nagestreefd in samenhang met de instrumenten van de Unie voor ontwikkelingsamenwerking, waarbij de doelstellingen van de nationale en regionale ontwikkelingsstrategieën in acht worden genomen.
6. In het kader van de in artikel 2, onder f), genoemde doelstelling (groei, werkgelegenheid en innovatie), dient het programma:
a)
initiatieven voor groei en werkgelegenheid in de maritieme sectoren en in kust- en eilandgebieden te bevorderen;
b)
opleiding, onderwijs en carrièremogelijkheden in het kader van maritieme beroepen te bevorderen;
c)
de ontwikkeling van groene technologie, hernieuwbare mariene energiebronnen, groene scheepvaarttechnologie en kustvaart te bevorderen;
d)
de ontwikkeling van kust-, maritiem en eilandtoerisme te bevorderen.
Artikel 4
In aanmerking komende acties
In het kader van het programma kan steun worden verleend voor de volgende soorten acties in overeenstemming met de doelstellingen als omschreven in de artikelen 2 en 3:
a)
projecten, met inbegrip van proefprojecten; studies; onderzoek en operationele samenwerkingsprogramma’s, met inbegrip van programma’s voor onderwijs, beroepsopleiding en bijscholing;
b)
openbare informatie en het uitwisselen van beste praktijen, bewustmaking en daaraan gerelateerde communicatie- en verspreidingsactiviteiten, met inbegrip van publiciteitscampagnes en evenementen, en de ontwikkeling en het onderhoud van websites en desbetreffende sociale netwerken en gegevensbanken;
c)
conferenties, seminars, workshops en fora van belanghebbenden;
d)
het samenbrengen, controleren, visualiseren, en het openbaar toegankelijk maken van een aanzienlijk corpus van data, beste praktijken en databanken over door de Unie gefinancierde regionale projecten, waar nodig via een voor één of meer van deze doelstellingen opgericht secretariaat, hetgeen het vaststellen van gemeenschappelijke en eenvormige normen voor gegevensverzameling en -verwerking zal vereenvoudigen;
e)
acties betreffende horizontale instrumenten, met inbegrip van proefprojecten.
Artikel 5
Aard van de financiële interventie
1. De financiële steun van de Unie kan de volgende juridische vormen aannemen:
a)
subsidies, waarvoor per actie een maximumpercentage co-financiering door de Unie van 80 % geldt;
b)
overeenkomsten voor overheidsopdrachten;
c)
administratieve regelingen met het Gemeenschappelijk Centrum voor onderzoek.
2. In het kader van het programma mogen zowel subsidies voor acties als exploitatiesubsidies worden toegekend. Tenzij in het Financieel Reglement anders is bepaald, worden de begunstigden van de subsidies of van de overeenkomsten voor overheidsopdrachten geselecteerd naar aanleiding van een uitnodiging tot het indienen van voorstellen of een aankondiging van een overheidsopdracht.
Artikel 6
Begunstigden
1. De financiële steun uit hoofde van het programma kan bij voorrang worden verleend aan natuurlijke personen of rechtspersonen die onder het privaat- of publiekrecht van één van de lidstaten of het recht van de Unie vallen.
2. Ook derde landen die een zeegebied met de lidstaten van de Unie delen en belanghebbende partijen in deze derde landen, alsmede internationale organisaties of instanties die één of meer van de algemene en operationele doelstellingen van de artikelen 2 en 3 nastreven, komen voor steun in het kader van het programma in aanmerking. Bij elke maatregel moeten deelnemers uit de Unie betrokken zijn.
3. Het recht om aan een procedure deel te nemen, wordt nader omschreven in de desbetreffende uitnodiging tot het indienen van voorstellen of de aankondiging voor een overheidsopdracht.
Artikel 7
Uitvoeringsbeginselen
1. Voor de op grond van het programma gefinancierde acties kan geen steun worden ontvangen uit andere financieringsinstrumenten van de Unie. Er dient te worden gestreefd naar synergie en complementariteit met andere instrumenten van de Unie. Acties in het kader van het programma dienen de uitvoering van desbetreffend sectoraal beleid aan te vullen.
2. De Commissie zorgt ervoor dat aanvragers voor financiële steun uit het programma en begunstigen van die steun haar gedetailleerde gegevens over de financiering van de acties verstrekken. Financiële steun uit hoofde van het programma wordt enkel toegekend voor zover er geen andere financiering van de Unie beschikbaar is.
3. De in het kader van het programma gesteunde acties komen overeen met de doelen en het beleid van de Unie voor 2020 en 2050. Alle lidstaten, maritieme sectoren en kustgebieden, eilandgebieden en ultraperifere regio’s moeten in aanmerking kunnen komen van het programma en er dient een echte Europese toegevoegde waarde te worden gecreëerd. In relatie tot het verstrekken van steun aan acties in de verschillende zeegebieden, dient te worden gestreefd naar een adequaat regionaal evenwicht.
4. De door het programma gesteunde acties bevorderen en versterken de dialoog, de samenwerking en de coördinatie met en tussen lidstaten, EU-regio’s, belanghebbende partijen, burgers, maatschappelijke organisaties en de sociale partners, en zorgen daarbij voor volledige transparantie.
5. De door het programma gesteunde acties faciliteren de optimale benutting van synergie, alsmede de uitwisseling van informatie en van methoden, normen en beste praktijken.
6. De beginselen van goed bestuur en transparantie van de besluitvormingsprocessen zijn van toepassing op de uitvoering van het programma, en het programma heeft tot doel bij te dragen tot transparantie en goed bestuur in alle gerelateerde sectorale beleidsgebieden op het niveau van de Unie en op nationaal en regionaal niveau.
Artikel 8
Uitvoeringsprocedures
1. De Commissie voert het programma uit in overeenstemming met het Financieel Reglement.
2. Met het oog op de uitvoering van het programma overeenkomstig de in de artikelen 2 en 3 omschreven doelstellingen, stelt de Commissie jaarlijkse werkprogramma’s vast volgens de in artikel 14, lid 2, bedoelde procedure.
Artikel 9
Begrotingsmiddelen
1. De financiële middelen voor de uitvoering van het programma bedragen 40 000 000 EUR voor de periode van 1 januari 2011 tot en met 31 december 2013.
2. De voor het programma toegewezen begrotingsmiddelen worden opgevoerd in de jaarlijkse kredieten van de algemene begroting van de Unie. De jaarlijkse kredieten worden door de begrotingsautoriteit toegekend binnen de grenzen van het financiële kader.
3. De verdeling van de middelen over de in artikel 2 omschreven algemene doelstellingen is aangegeven in de bijlage.
Artikel 10
Technische bijstand
1. Maximaal 1 % van de in artikel 9 vastgestelde financiële middelen kan ook worden gebruikt ter dekking van de noodzakelijke uitgaven voor voorbereidende activiteiten en werkzaamheden voor toezicht, controle, audit- of evaluatie die rechtstreeks noodzakelijk zijn voor de effectieve en efficiënte uitvoering van acties die op basis van deze verordening in aanmerking komen en voor de verwezenlijking van de in deze verordening vastgestelde doelstellingen.
2. De in lid 1 bedoelde activiteiten kunnen in het bijzonder betrekking hebben op studies, deskundigenvergaderingen, uitgaven voor informatica-instrumenten, -systemen en -netwerken, en andere technische, wetenschappelijke en administratieve ondersteuning en expertise die de Commissie voor de uitvoering van deze verordening nodig heeft.
Artikel 11
Toezicht
1. Elke ontvanger van financiële steun dient bij de Commissie technische en financiële verslagen in over de voortgang van de uit hoofde van het programma gefinancierde werkzaamheden. Tevens wordt binnen drie maanden na het afsluiten van elk project een eindverslag ingediend.
2. Onverminderd de financiële controles die door de Rekenkamer overeenkomstig artikel 287 van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie („VWEU”) worden uitgevoerd in overleg met de bevoegde nationale controle-instanties of -diensten, en onverminderd eventuele op grond van artikel 322, lid 1, onder b), VWEU uitgevoerde controles, voeren ambtenaren en andere personeelsleden van de Commissie controles ter plaatse uit, met inbegrip van steekproefsgewijze controles op projecten en andere maatregelen die onder het programma zijn gefinancierd, in het bijzonder om na te gaan of is voldaan aan de doelstellingen van het programma en aan de selectiecriteria, zoals omschreven in de artikelen 2, 3 en 4 van deze verordening.
3. De contracten en overeenkomsten die voortkomen uit de uitvoering van deze verordening, voorzien in het bijzonder in het toezicht en de financiële controle door de Commissie, of door een door haar gemachtigde vertegenwoordiger, en in financiële controles door de Rekenkamer, voor zover nodig uit te voeren ter plaatste.
4. Elke ontvanger van financiële steun houdt alle bewijsstukken met betrekking tot de uitgaven voor een project ter beschikking van de Commissie gedurende een periode van vijf jaar, te rekenen vanaf de laatste betaling ten behoeve van dat project.
5. De Commissie past op basis van de resultaten van de in de leden 1 en 2 bedoelde verslagen en steekproefsgewijze controles zo nodig de hoogte van of de toekenningsvoorwaarden voor de oorspronkelijk toegekende financiële steun alsmede het betaalschema aan.
6. De Commissie verifieert of de uit hoofde van het programma gefinancierde acties correct zijn uitgevoerd, of zij stroken met maatregelen die in het kader van ander sectoraal beleid en instrumenten zijn genomen en of zij in overeenstemming zijn met deze verordening en met het Financieel Reglement.
Artikel 12
Bescherming van de financiële belangen van de Unie
1. De Commissie ziet er bij de uitvoering van uit hoofde van het programma gefinancierde acties op toe dat de financiële belangen van de Unie worden beschermd aan de hand van:
a)
de toepassing van maatregelen ter voorkoming van fraude, corruptie en andere illegale activiteiten,
b)
doeltreffende controles,
c)
de terugvordering van ten onrechte betaalde bedragen, en
d)
de toepassing van doeltreffende, evenredige en afschrikkende sancties, wanneer onregelmatigheden worden geconstateerd.
2. De Commissie voert het bepaalde in lid 1 uit in overeenstemming met Verordening (EG, Euratom) nr. 2988/95, Verordening (Euratom, EG) nr. 2185/96 en Verordening (EG) nr. 1073/1999.
3. De Commissie vermindert de voor een actie toegekende financiering, schorst de uitbetaling ervan of vordert deze terug indien zij onregelmatigheden vaststelt, met inbegrip van de niet-naleving van deze verordening of van het individuele besluit of van het contract of van de overeenkomst waarbij de financiering werd toegekend, of indien aan het licht komt dat, zonder dat de Commissie daarvoor om toestemming werd verzocht, de actie werd gewijzigd op een manier die in strijd is met de aard of de uitvoeringsvoorwaarden ervan.
4. Indien de termijnen niet in acht zijn genomen of indien de stand van uitvoering van een actie slechts een gedeelte van de toegekende steun rechtvaardigt, verzoekt de Commissie de begunstigde haar binnen een bepaalde termijn zijn opmerkingen mede te delen. Indien de begunstigde geen geldige verantwoording verstrekt, kan de Commissie de rest van de financiële steun schrappen en de terugbetaling van de reeds betaalde bedragen eisen.
5. Elk ten onrechte betaalde bedrag moet aan de Commissie worden terugbetaald. Bedragen die niet tijdig worden terugbetaald, worden verhoogd met vertragingsrente, volgens de in het Financieel Reglement vastgestelde voorwaarden.
6. Voor de toepassing van dit artikel wordt onder „onregelmatigheid” verstaan: elke inbreuk op het EU-recht of elke schending van een contractuele verplichting in de vorm van een handelen of nalaten van een deelnemer aan het economische verkeer, dat, vanwege de daaruit voortvloeiende onverschuldigde uitgaven, de algemene begroting van de Unie of de door de Unie beheerde begrotingen benadeelt of kan benadelen.
Artikel 13
Rapportage, evaluatie en verlenging
1. De Commissie brengt het Europees Parlement en de Raad regelmatig en stipt op de hoogte van haar werkzaamheden.
2. De Commissie dient bij het Europees Parlement en de Raad de volgende documenten in:
a)
uiterlijk op 31 december 2012, een voortgangsverslag; het voortgangsverslag omvat een evaluatie van de impact van het programma op andere beleidsgebieden van de Unie;
b)
uiterlijk op 31 december 2014, een verslag houdende een ex post evaluatie.
3. De Commissie dient zo nodig een wetgevingsvoorstel in tot verlenging van het programma na 2013, tezamen met passende financiële middelen.
Artikel 14
Comitéprocedure
1. De Commissie wordt bijgestaan door een comité. Dat comité is een comité in de zin van Verordening (EU) nr. 182/2011.
2. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, is artikel 5 van Verordening (EU) nr. 182/2011 van toepassing.
Artikel 15
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 30 november 2011.