NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 774/2010
ze dne 2. září 2010
o stanovení pokynů týkajících se vyrovnávacích plateb mezi provozovateli přenosových soustav a společného regulačního přístupu k poplatkům za přenos
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003 ze dne 26. června 2003 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1228/2003 stanoví vytvoření vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav. V souladu s tímto nařízením má Komise stanovit pokyny vymezující podrobnosti postupu a metodiku, která se má používat ve vyrovnávacím mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav, a příslušná pravidla, která povedou k postupné harmonizaci ve stanovení poplatků podle vnitrostátních tarifních systémů.
(2)
Od doby, kdy byla poprvé uznána potřeba vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav, zejména prostřednictvím dobrovolných mechanismů provozovatelů přenosových soustav, byly získány cenné zkušenosti. Provozovatelé přenosových soustav však považovali za mimořádně obtížné se na těchto dobrovolných mechanismech dohodnout.
(3)
Závazné pokyny, kterými se stanoví vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav, by měly poskytnout pevnou základnu pro vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav a zajistit přiměřené vyrovnání nákladů provozovatelů přenosových soustav na přenos přeshraničních toků elektřiny.
(4)
Provozovatelé přenosových soustav ze třetích zemí nebo území, kteří uzavřeli dohody s Unií, čímž přijali a používají právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, by měli mít právo účastnit se ve vyrovnávacím mechanismu mezi přenosovými soustavami za stejných podmínek jako provozovatelé přenosových soustav z členských států.
(5)
Je vhodné dovolit provozovatelům přenosových soustav ze třetích zemí, kteří neuzavřeli dohody s Unií, na jejichž základě by přijali a uplatňovali právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, uzavřít mnohostranné dohody s provozovateli přenosových soustav v členských státech, které umožní, aby všechny strany dostaly za přiměřených a stejných podmínek vyrovnání za náklady na přenos přeshraničních toků elektřiny.
(6)
Provozovatelé přenosových soustav by měli dostat vyrovnání za energetické ztráty vyplývající z přenosu přeshraničních toků elektřiny. Toto vyrovnání by mělo vycházet z odhadu, jaké ztráty by jim vznikly, pokud by přenos elektřiny neexistoval.
(7)
Měl by být vytvořen fond pro vyrovnávací platby za náklady provozovatelů přenosových soustav, kteří zpřístupňují infrastrukturu pro přenos přeshraničních toků elektřiny. Výše tohoto fondu by měla vycházet z podrobného posouzení dlouhodobých průměrných přírůstkových nákladů na zpřístupnění infrastruktury pro přenos přeshraničních toků elektřiny pro celou Unii.
(8)
Provozovatelé přenosových soustav ve třetích zemích by měli hradit stejné náklady za používání přenosové soustavy Unie jako provozovatelé přenosových soustav v členských státech.
(9)
Změny v poplatcích účtovaných výrobcům elektřiny za přístup k přenosové soustavě by neměly oslabit vnitřní trh. Z tohoto důvodu by se průměrné poplatky za přístup k síti v členských státech měly udržovat v rozmezí, které pomůže zajistit, že výhody z harmonizace budou využity.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 13 nařízení (ES) č. 1228/2003,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Provozovatelé přenosových soustav obdrží vyrovnávací platby za náklady vzniklé přenosem přeshraničních toků elektřiny po jejich sítích na základě pokynů stanovených v části A přílohy.
Článek 2
Poplatky účtované provozovateli sítí za přístup k přenosové soustavě jsou v souladu s pokyny stanovenými v části B přílohy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení pozbývá platnosti dne 2. března 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. září 2010.
VERORDENING (EU) Nr. 774/2010 VAN DE COMMISSIE
van 2 september 2010
betreffende de vaststelling van richtsnoeren met betrekking tot een vergoeding voor elektriciteitsstromen tussen transmissienetbeheerders en een gemeenschappelijke regelgevingsaanpak voor de transmissietarifering
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1228/2003 van het Europees Parlement en de Raad van 26 juni 2003 betreffende de voorwaarden voor toegang tot het net voor grensoverschrijdende handel in elektriciteit (1), en met name artikel 8, lid 1,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EG) nr. 1228/2003 voorziet in de instelling van een vergoedingsmechanisme voor elektriciteitsstromen tussen transmissiesysteembeheerders. Overeenkomstig die verordening dient de Commissie richtsnoeren vast te stellen met nadere regels voor de in verband met het vergoedingsmechanisme voor elektriciteitsstromen tussen transmissiesysteembeheerders te volgen procedure en methode en passende voorschriften die tot een geleidelijke harmonisatie van de tarifering in het kader van de nationale tariefstelsels leiden.
(2)
Sinds de noodzaak tot instelling van een vergoedingsmechanisme voor elektriciteitsstromen tussen transmissiesysteembeheerders voor het eerst is onderkend, is, vooral via vrijwillige mechanismen die door transmissiesysteembeheerders zijn georganiseerd, kostbare ervaring opgedaan. Transmissiesysteembeheerders komen evenwel steeds moeilijker tot overeenstemming over dergelijke vrijwillige mechanismen.
(3)
Door het vaststellen van bindende richtsnoeren waarbij een vergoedingsmechanisme voor elektriciteitsstromen tussen transmissiesysteembeheerders wordt ingesteld, moet een stabiele grondslag worden gelegd voor het beheer van het vergoedingsmechanisme voor elektriciteitsstromen tussen transmissiesysteembeheerders en de eerlijke vergoeding van transmissiesysteembeheerders voor de kosten van op hun net optredende grensoverschrijdende elektriciteitsstromen.
(4)
Transmissiesysteembeheerders uit derde landen of uit grondgebieden die met de Unie overeenkomsten hebben gesloten waarbij zij de wetgeving van de Unie op het gebied van elektriciteit hebben vastgesteld en toepassen, moeten het recht hebben op gelijke voet met transmissiesysteembeheerders uit de lidstaten aan het vergoedingsmechanisme voor elektriciteitsstromen tussen transmissiesysteembeheerders deel te nemen.
(5)
Transmissiesysteembeheerders in derde landen die met de Unie geen overeenkomsten hebben gesloten waarbij zij wetgeving van de Unie op het gebied van elektriciteit hebben vastgesteld en toepassen, moeten tot multilaterale overeenkomsten met de transmissiesysteembeheerders in de lidstaten worden toegelaten op grond waarvan alle partijen op eerlijke en billijke basis voor de kosten van op het net optredende grensoverschrijdende elektriciteitsstromen kunnen worden vergoed.
(6)
Transmissiesysteembeheerders moeten worden vergoed voor energieverliezen die voortvloeien uit het feit dat op hun net grensoverschrijdende elektriciteitsstromen optreden. Een dergelijke vergoeding moet steunen op een raming van de verliezen die zouden zijn geleden indien de doorvoerstromen niet zouden zijn opgetreden.
(7)
Er moet een fonds worden opgericht om transmissiesysteembeheerders te vergoeden voor de kosten van het beschikbaar stellen van infrastructuur voor op hun net optredende grensoverschrijdende elektriciteitsstromen. De waarde van dit fonds moet steunen op een uniewijde beoordeling van de gemiddelde incrementele langetermijnkosten van het beschikbaar stellen van infrastructuur voor op hun net optredende grensoverschrijdende elektriciteitsstromen.
(8)
Voor transmissiesysteembeheerders in derde landen moeten dezelfde kosten voor gebruik van het transmissiesysteem van de Unie gelden als voor transmissiesysteembeheerders in lidstaten.
(9)
De interne markt mag niet worden ondermijnd doordat voor producenten van elektriciteit verschillende tarieven voor de toegang tot het transmissiesysteem gelden. Om die reden moeten de gemiddelde tarieven voor toegang tot het netwerk in de lidstaten binnen een marge worden gehouden die mede waarborgt dat de voordelen van harmonisatie worden verwezenlijkt.
(10)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het bij artikel 13 van Verordening (EG) nr. 1228/2003 ingestelde comité,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Transmissiesysteembeheerders worden op basis van de in deel A van de bijlage vastgestelde richtsnoeren vergoed voor door op hun net optredende grensoverschrijdende elektriciteitsstromen veroorzaakte kosten.
Artikel 2
De door netwerkbeheerders toegepaste tarieven voor toegang tot het transmissiesysteem dienen in overeenstemming te zijn met de in deel B van de bijlage gegeven richtsnoeren.
Artikel 3
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening verstrijkt op 2 maart 2011.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 2 september 2010.