NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1062/2010
ze dne 28. září 2010,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích televizních přijímačů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie a v normalizovaných informacích o výrobku (1), a zejména na článek 10 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2010/30/EU je Komise povinna přijmout akty v přenesené pravomoci týkající se uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie, které disponují významným potenciálem, co se úspor energie týče, a u nichž se při srovnatelné funkčnosti vyskytují velké rozdíly v úrovni výkonu.
(2)
Na elektřinu spotřebovanou televizními přijímači připadá významný podíl celkové poptávky domácností po elektřině v Unii a mezi televizními přijímači se srovnatelnou funkčností se vyskytují velké rozdíly v energetické účinnosti. Energetickou účinnost televizních přijímačů lze významně zlepšit. Televizní přijímače by proto měly podléhat požadavkům na uvádění spotřeby energie na energetických štítcích.
(3)
Měly by být stanoveny harmonizované předpisy pro uvádění energetické účinnosti televizních přijímačů a jejich spotřeby energie na energetických štítcích a v normalizovaných informacích o výrobku s cílem vytvořit pobídky pro výrobce ke zlepšování energetické účinnosti televizních přijímačů, povzbudit konečné uživatele k nákupu energeticky úsporných modelů, snížit spotřebu elektrické energie u těchto výrobků a přispět k fungování vnitřního trhu.
(4)
Předpokládá se, že kombinovaný účinek ustanovení tohoto nařízení a nařízení Komise (ES) č. 642/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign televizních přijímačů (2), by mohl vést do roku 2020 ve srovnání se situací bez přijetí zvláštních opatření k ročním úsporám elektrické energie ve výši 43 TWh.
(5)
Informace uvedené na energetickém štítku by měly být získány pomocí spolehlivých, přesných a opakovatelných postupů měření, které zohledňují uznávané nejmodernější metody měření včetně harmonizovaných norem přijatých evropskými normalizačními orgány uvedenými v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (3), jsou-li k dispozici.
(6)
Toto nařízení by mělo stanovit jednotné provedení a obsah energetických štítků televizních přijímačů.
(7)
Kromě toho by toto nařízení mělo stanovit požadavky na technickou dokumentaci a informační listy televizních přijímačů.
(8)
Dále by toto nařízení mělo stanovit požadavky na informace, které mají být poskytovány při jakékoli formě prodeje televizních přijímačů na dálku, v reklamách a propagačních materiálech technického charakteru.
(9)
Za účelem podpory výroby energeticky účinných televizních přijímačů by měli mít dodavatelé, kteří chtějí uvést na trh televizní přijímače, které mohou splnit požadavky na vyšší třídy energetické účinnosti, možnost používat energetické štítky s těmito třídami ještě před datem povinného uvádění těchto tříd.
(10)
Mělo by být přijato ustanovení o přezkumu tohoto nařízení s ohledem na technický pokrok,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví požadavky na označování televizních přijímačů energetickými štítky a poskytování doplňujících informací o výrobku, pokud jde o televizní přijímače.
Článek 2
Definice
Kromě definic uvedených v článku 2 směrnice 2010/30/EU se použijí tyto definice:
1)
„televizním přijímačem“ se rozumí televizor nebo televizní monitor;
2)
„televizorem“ se rozumí výrobek primárně určený k zobrazení a příjmu audiovizuálních signálů, jenž je uváděn na trh v rámci jednoho označení modelu nebo systému a jehož součástmi jsou:
a)
obrazovka;
b)
jeden či více tunerů/přijímačů a volitelné doplňkové funkce pro ukládání dat a/nebo jejich zobrazování, jako je např. digitální víceúčelový disk (DVD), jednotka pevného disku (HDD) nebo videorekordér (VCR), buď jako jediná jednotka kombinovaná s obrazovkou, nebo jako jedna či více samostatných jednotek;
3)
„televizním monitorem“ se rozumí výrobek navržený tak, aby na integrované obrazovce zobrazoval videosignál z různých zdrojů, včetně signálu televizního vysílání, jehož funkcí může být i ovládání a reprodukce audiosignálu z externího zdrojového zařízení, které je připojeno přes normalizovaná rozhraní pro přenos videosignálu, včetně rozhraní cinch (komponentního, kompozitního), SCART, HDMI a budoucích bezdrátových standardů (avšak mimo nenormalizovaná rozhraní pro přenos videosignálu jako DVI a SDI), ale nemůže přijímat a zpracovávat vysílané signály;
4)
„zapnutým stavem“ se rozumí stav, při kterém je televizní přijímač připojen k síťovému zdroji a vydává zvuk a obraz;
5)
„domácím režimem“ se rozumí nastavení televizního přijímače, které je výrobcem doporučováno pro běžné domácí použití;
6)
„pohotovostním režimem (pohotovostními režimy)“ se rozumí stav, kdy je zařízení připojeno k síťovému zdroji, jeho řádné fungování závisí na energetickém vstupu ze síťového zdroje a poskytuje pouze tyto funkce, které mohou trvat neomezeně dlouho:
a)
funkci opětovné aktivace nebo funkci opětovné aktivace a pouze indikaci zapnuté funkce opětovné aktivace a/nebo
b)
zobrazování informací nebo indikaci stavu;
7)
„vypnutým stavem“ se rozumí stav, kdy je zařízení připojeno k síťovému zdroji a neposkytuje žádnou funkci; vypnutým stavem se rozumí rovněž:
a)
stavy, kdy je pouze zobrazována indikace vypnutého stavu;
b)
stavy, které zajišťují pouze funkce, které mají zabezpečit elektromagnetickou kompatibilitu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/108/ES (4);
8)
„funkcí opětovné aktivace“ se rozumí funkce, která umožňuje aktivaci dalších režimů včetně zapnutého stavu, a to pomocí dálkového spínače, včetně dálkového ovládání, vnitřního čidla a časového spínače, do stavu zajišťujícího další funkce včetně zapnutého stavu;
9)
„zobrazováním informací nebo indikací stavu“ se rozumí stálá funkce, která na displeji zobrazuje informace nebo indikuje stav zařízení, včetně hodin;
10)
„rychlou nabídkou“ se rozumí soubor nastavení televizního přijímače předdefinovaných výrobcem, z nichž si uživatel televizního přijímače musí zvolit konkrétní nastavení při prvním spuštění televizního přijímače;
11)
„poměrem nejvyšších stupňů jasu“ se rozumí poměr nejvyššího stupně jasu v domácím režimu, případně v zapnutém stavu televizního přijímače podle nastavení dodavatele a nejvyššího stupně jasu v nejjasnějším nastavení v zapnutém stavu;
12)
„místem prodeje“ se rozumí místo, kde jsou televizní přijímače vystaveny nebo nabízeny k prodeji, k pronájmu nebo ke koupi na splátky;
13)
„konečným uživatelem“ se rozumí spotřebitel, který televizní přijímač kupuje nebo u kterého se očekává, že jej koupí.
Článek 3
Povinnosti dodavatelů
1. Dodavatelé zajistí, aby:
a)
každý televizní přijímač byl dodán s tištěným štítkem majícím provedení a obsahujícím informace stanovené v příloze V;
b)
byl zpřístupněn informační list výrobku stanovený v příloze III;
c)
byla orgánům členských států a Komisi na vyžádání zpřístupněna technická dokumentace stanovená v příloze IV;
d)
každá reklama na konkrétní model televizního přijímače v případě, že jsou uváděny informace související se spotřebou energie nebo cenou, obsahovala odkaz na třídu energetické účinnosti výrobku;
e)
každý propagační materiál technického charakteru u televizních přijímačů, který popisuje konkrétní technické parametry výrobku, poskytoval nezbytné informace týkající se spotřeby energie nebo uváděl odkaz na třídu energetické účinnosti daného modelu.
2. Třídy energetické účinnosti se musí zakládat na indexu energetické účinnosti vypočítaném podle přílohy II.
3. Požadavky na provedení energetického štítku uvedené v příloze V platí podle tohoto harmonogramu:
a)
U televizních přijímačů uvedených na trh po dni 30. listopadu 2011 a patřících do třídy energetické účinnosti:
i)
A, B, C, D, E, F, G musí být energetický štítek v souladu s přílohou V bodem 1, případně s bodem 2, považují-li to výrobci za vhodné,
ii)
A+ musí být energetický štítek v souladu s přílohou V bodem 2,
iii)
A++ musí být energetický štítek v souladu s přílohou V bodem 3,
iv)
A+++ musí být energetický štítek v souladu s přílohou V bodem 4.
b)
U televizních přijímačů uvedených na trh po dni 1. ledna 2014 a patřících do třídy energetické účinnosti A+, A, B, C, D, E, F musí být energetický štítek v souladu s přílohou V bodem 2, případně bodem 3, považují-li to výrobci za vhodné.
c)
U televizních přijímačů uvedených na trh po dni 1. ledna 2017 a patřících do třídy energetické účinnosti A++, A+, A, B, C, D, E musí být energetický štítek v souladu s přílohou V bodem 3, případně bodem 4, považují-li to výrobci za vhodné.
d)
U televizních přijímačů uvedených na trh po dni 1. ledna 2020 a patřících do třídy energetické účinnosti A+++, A++, A+, A, B, C, D musí být energetický štítek v souladu s přílohou V bodem 4.
Článek 4
Povinnosti obchodníků
Obchodníci zajistí, aby:
a)
každý televizní přijímač byl v místě prodeje zřetelně viditelným způsobem označen energetickým štítkem poskytnutým dodavatelem podle čl. 3 odst. 1, umístěným na přední straně televizního přijímače;
b)
televizní přijímače nabízené k prodeji, k pronájmu nebo ke koupi na splátky způsobem, u něhož nelze předpokládat, že si konečný uživatel prohlédne vystavený výrobek, byly uváděny na trh s informacemi poskytnutými dodavateli v souladu s přílohou VI;
c)
každá reklama na konkrétní model televizního přijímače v případě, že jsou uváděny informace související se spotřebou energie nebo cenou, obsahovala odkaz na třídu energetické účinnosti výrobku;
d)
každý propagační materiál technického charakteru u televizních přijímačů, který popisuje konkrétní technické parametry výrobku, poskytoval nezbytné informace týkající se spotřeby energie nebo uváděl odkaz na třídu energetické účinnosti daného modelu.
Článek 5
Metody měření
Informace, které mají být poskytnuty podle článků 3 a 4, se získají pomocí spolehlivých, přesných a opakovatelných měřicích postupů, které zohledňují uznávané nejmodernější metody měření, jak je stanoveno v příloze VII.
Článek 6
Postup ověřování pro účely dohledu nad trhem
Členské státy posoudí shodu deklarované třídy energetické účinnosti postupem stanoveným v příloze VIII.
Článek 7
Revize
Komise přezkoumá toto nařízení nejpozději do pěti let od jeho vstupu v platnost s ohledem na technický pokrok.
Článek 8
Přechodná ustanovení
Čl. 3 odst. 1 písm. d) a e) a čl. 4 písm. b), c) a d) se nepoužijí na tištěnou inzerci a tištěné technické propagační materiály vydané před dnem 30. března 2012.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 30. listopadu 2011. Čl. 3 odst. 1 písm. d) a e) a čl. 4 písm. b), c) a d) se však použijí ode dne 30. března 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. září 2010.
GEDELEGEERDE VERORDENING (EU) Nr. 1062/2010 VAN DE COMMISSIE
van 28 september 2010
houdende aanvulling van Richtlijn 2010/30/EU van het Europees Parlement en de Raad met betrekking tot de energie-etikettering van televisies
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 2010/30/EU van het Europees Parlement en de Raad van 19 mei 2010 betreffende de vermelding van het energieverbruik en het verbruik van andere hulpbronnen op de etikettering en in de standaardproductinformatie van energiegerelateerde producten (1), en met name artikel 10,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Richtlijn 2010/30/EU biedt een kader voor goedkeuring door de Commissie van gedelegeerde handelingen met betrekking tot de etikettering van energiegerelateerde producten die een aanzienlijk energiebesparingspotentieel bieden en bij een gelijkwaardige functionaliteit sterk verschillen wat de prestatieniveaus betreft.
(2)
Het elektriciteitsverbruik van televisies vormt een groot aandeel van het totale elektriciteitsverbruik van huishoudens in de Unie en televisies met een gelijkwaardige functionaliteit verschillen sterk wat de energie-efficiëntie betreft. De energie-efficiëntie van televisies kan aanzienlijk worden verbeterd. Televisies moeten daarom vallen onder de eisen inzake energie-etikettering.
(3)
Er dienen geharmoniseerde bepalingen te worden opgesteld voor de vermelding van de energie-efficiëntie en het energieverbruik van televisies door etikettering en standaard-productinformatie met als doel fabrikanten te stimuleren de energie-efficiëntie van televisies te verbeteren, eindgebruikers aan te moedigen energiezuinige modellen aan te schaffen, het elektriciteitsverbruik van deze producten terug te dringen en bij te dragen aan het goed functioneren van de interne markt.
(4)
De bepalingen in deze verordening en in Verordening (EG) nr. 642/2009 van de Commissie van 22 juli 2009 tot uitvoering van Richtlijn 2005/32/EG van het Europees Parlement en de Raad betreffende eisen inzake ecologisch ontwerp voor televisies (2), kunnen tezamen leiden tot een jaarlijkse elektriciteitsbesparing van 43 TWh tegen 2020, in vergelijking met de situatie waarbij geen maatregelen worden getroffen.
(5)
De informatie op het etiket moet worden verkregen volgens betrouwbare, nauwkeurige en reproduceerbare meetprocedures waarbij rekening wordt gehouden met de algemeen erkende meest recente meetmethoden waaronder, indien beschikbaar, geharmoniseerde normen die zijn vastgesteld door de Europese normalisatie- instellingen die worden genoemd in bijlage I bij Richtlijn 98/34/EG van het Europees Parlement en de Raad van 22 juni 1998 betreffende een informatieprocedure op het gebied van normen en technische voorschriften en regels betreffende de diensten van de informatiemaatschappij (3).
(6)
In deze verordening dienen een uniform ontwerp en een uniforme inhoud voor het etiket voor televisies te worden vastgelegd.
(7)
Voorts moeten in deze verordening vereisten worden vastgelegd voor de technische documentatie en de productkaart voor televisies.
(8)
Daarnaast moeten in deze verordening vereisten worden vastgelegd voor de informatie die dient te worden verstrekt voor vormen van afstandsverkoop van en advertenties en technisch reclamemateriaal voor televisies.
(9)
Om de productie van energie-efficiënte televisies te stimuleren, moet leveranciers die televisies in de handel wensen te brengen die aan de eisen voor hogere energie-efficiëntieklassen kunnen voldoen vóór de datum waarop de etikettering van deze klassen verplicht wordt, de mogelijkheid worden geboden etiketten te gebruiken waarop deze klassen worden vermeld.
(10)
Er moet worden voorzien in een evaluatie van deze verordening in het licht van de technologische ontwikkelingen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Doel
In deze verordening worden eisen vastgesteld inzake de etikettering van televisies en de verstrekking van aanvullende productinformatie voor televisies.
Artikel 2
Definities
Naast de definities in artikel 2 van Richtlijn 2010/30/EU wordt verstaan onder:
1. „televisie”: een televisietoestel of beeldmonitor;
2. „televisietoestel”: een product dat primair is ontworpen voor de weergave en ontvangst van audiovisuele signalen, dat in de handel wordt gebracht onder één model- of systeemaanduiding en dat bestaat uit:
3. „beeldmonitor”: een product dat is ontworpen voor de weergave op een geïntegreerd scherm van videosignalen die afkomstig kunnen zijn uit verschillende bronnen, waaronder televisie-uitzendingen, waarmee optioneel audiosignalen uit een externe bron worden bestuurd en gereproduceerd en dat met die bronnen is verbonden via gestandaardiseerde videosignaalpaden, daaronder begrepen cinch (component, composiet), scart, HDMI en toekomstige draadloze standaarden (maar uitgezonderd niet-gestandaardiseerde videosignaalpaden zoals DVI en SDI), maar dat geen ethersignalen kan ontvangen en verwerken;
4. „gebruiksstand”: de toestand waarin de televisie is aangesloten op de netvoedingsbron en beeld en geluid voortbrengt;
5. „thuisstand”: de televisie-instelling die door de fabrikant wordt aanbevolen voor normaal thuisgebruik;
6. „slaapstand”: toestand waarbij de apparatuur is aangesloten op het elektriciteitsnet, afhankelijk is van de energietoevoer van het elektriciteitsnet om naar behoren te functioneren en uitsluitend de volgende functies biedt, die voor onbepaalde tijd kunnen voortduren:
7. „uitstand”: toestand waarbij de apparatuur is aangesloten op het elektriciteitsnet en geen enkele functie biedt; de uitstand omvat ook:
8. „reactiveringsfunctie”: functie die de activering van andere standen, waaronder de gebruiksstand, mogelijk maakt, door middel van een schakelaar op afstand, waaronder afstandsbediening, een interne sensor of een timer die aanvullende functies, waaronder de gebruiksstand, inschakelt;
9. „informatie- of statusweergave”: doorlopende functie die zorgt voor de weergave van informatie of van de toestand van de apparatuur op een scherm, waaronder de tijdsaanduiding;
10. „verplicht menu”: een reeks televisie-instellingen die vooraf door de fabrikant zijn bepaald, waaruit de gebruiker van de televisie een keuze voor een bepaalde instelling moet maken wanneer de televisie voor het eerst wordt ingeschakeld;
11. „piekluminantieverhouding”: de verhouding tussen de piekluminantie van hetzij de toestand in de thuisstand, hetzij de toestand in de gebruiksstand van de televisie zoals die door de leverancier is ingesteld, en de piekluminantie van de helderste toestand in de gebruiksstand;
12. „verkooppunt”: een locatie waar televisies worden tentoongesteld of te koop, te huur of in huurkoop worden aangeboden;
13. „eindgebruiker”: een consument die een televisie koopt of naar verwachting zal kopen.
Artikel 3
Verantwoordelijkheden van leveranciers
1. De leveranciers zien erop toe dat:
a)
elke televisie wordt voorzien van een gedrukt etiket in het formaat en met de informatie zoals beschreven in bijlage V;
b)
een productkaart, zoals beschreven in bijlage III, beschikbaar wordt gesteld;
c)
de in bijlage IV vermelde technische documentatie op verzoek ter beschikking van de autoriteiten van de lidstaten en van de Commissie wordt gesteld;
d)
in elke advertentie voor een specifiek model televisie de energie-efficiëntieklasse wordt vermeld, indien de advertentie energiegerelateerde of prijsinformatie bevat;
e)
in al het technisch promotiemateriaal over een specifiek model televisie waarin specifieke technische parameters zijn opgenomen, de energie-efficiëntieklasse van dat model wordt vermeld.
2. De energie-efficiëntieklassen zijn gebaseerd op de energie-efficiëntie-index, die wordt berekend overeenkomstig bijlage II.
3. De opmaak van het in bijlage V vermelde etiket wordt volgens het volgende tijdschema van toepassing:
a)
voor televisies die na 30 november 2011 in de handel worden gebracht, komen de etiketten voor televisies met de energie-efficiëntieklassen:
i)
A, B, C, D, E, F en G overeen met punt 1 van bijlage V of, wanneer de leveranciers dat dienstig achten, punt 2 van bijlage V;
ii)
A+ komt overeen met punt 2 van bijlage V;
iii)
A++ komt overeen met punt 3 van bijlage V;
iv)
A+++ komt overeen met punt 4 van bijlage V.
b)
Voor televisies die na 1 januari 2014 op de markt worden gebracht, komen de etiketten voor televisies met de energie-efficiëntieklassen A+, A, B, C, D, E en F overeen met punt 2 van bijlage V of, wanneer de leveranciers dat dienstig achten, punt 3 van die bijlage.
c)
Voor televisies die na 1 januari 2017 op de markt worden gebracht, komen de etiketten voor televisies met de energie-efficiëntieklassen A++, A+, A, B, C, D en E overeen met punt 3 van bijlage V of, wanneer de leveranciers dat dienstig achten, punt 4 van die bijlage.
d)
Voor televisies die na 1 januari 2020 op de markt worden gebracht, komen de etiketten voor televisies met de energie-efficiëntieklassen A+++, A++, A+, A, B, C en D overeen met punt 4 van bijlage V.
Artikel 4
Verantwoordelijkheden van handelaars
De handelaars zien erop toe dat:
a)
in het verkooppunt het overeenkomstig artikel 3, lid 1, door de leverancier verstrekte etiket op de voorzijde van elke televisie is aangebracht, zodat het duidelijk zichtbaar is;
b)
televisies die te koop, te huur of in huurkoop worden aangeboden op een wijze die inhoudt dat de eindgebruiker de televisie waarschijnlijk niet uitgestald ziet, in de handel worden gebracht met de overeenkomstig bijlage VI door de leverancier te verstrekken informatie;
c)
in elke advertentie voor een specifiek model televisie de energie-efficiëntieklasse wordt vermeld, indien de advertentie energiegerelateerde of prijsinformatie bevat;
d)
in al het technisch promotiemateriaal over een bepaald model televisie waarin specifieke technische parameters zijn opgenomen, de energie-efficiëntieklasse van dat model wordt vermeld.
Artikel 5
Meetmethoden
De op grond van de artikelen 3 en 4 te verstrekken informatie wordt verkregen volgens betrouwbare, nauwkeurige en reproduceerbare meetprocedures waarbij gebruik wordt gemaakt van erkende meetmethoden die beantwoorden aan de stand van de techniek zoals uiteengezet in bijlage VII.
Artikel 6
Controleprocedure met het oog op markttoezicht
De lidstaten passen de in bijlage VIII vastgelegde procedure toe als zij een beoordeling maken van de conformiteit van de opgegeven energie-efficiëntieklasse.
Artikel 7
Herziening
De Commissie herziet deze verordening uiterlijk vijf jaar na de inwerkingtreding ervan in het licht van de technologische vooruitgang.
Artikel 8
Overgangsbepaling
Artikel 3, lid 1, onder d) en e), en artikel 4, onder b), c) en d), zijn niet van toepassing op drukwerk voor reclamedoeleinden en gedrukt technisch promotiemateriaal, gepubliceerd voor 30 maart 2012.
Artikel 9
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is van toepassing met ingang van 30 november 2011. Artikel 3, lid 1, onder d) en e), en artikel 4, onder b), c) en d), zijn echter van toepassing per 30 maart 2012.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 28 september 2010.