NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 234/2010
ze dne 19. března 2010,
kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na články 170 a 187 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Pro některé produkty, které jsou předmětem společné organizace zemědělských trhů, musí být stanoveny vývozní náhrady, opravné částky a vývozní dávky jako zvláštní opatření v případě narušení trhu, jež jsou v souladu s některými kritérii umožňujícími pokrýt rozdíl mezi kurzy a cenami takových produktů v Unii a na světovém trhu.
(3)
Na základě nerovnosti cen, za něž jsou obiloviny na světovém trhu nabízeny různými vyvážejícími státy, by měla být pozornost věnována zejména rozdílným nákladům spojeným s umístěním na trh a náhrada by měla být stanovena s ohledem na rozdíl mezi reprezentativními cenami v Unii a nejvýhodnějšími kurzy a cenami na světovém trhu.
(4)
Aby bylo možné vyvážet mouku, krupici, krupičku a slad, patří mezi faktory, jež je nutno při stanovení náhrady zohlednit, ceny základních obilovin, jejich množství nezbytné pro výrobu dotčených produktů a hodnota vedlejších produktů na straně jedné a na straně druhé možnosti a podmínky, při nichž lze tyto produkty prodat na světovém trhu.
(5)
Režim opravných částek, které jsou uvedeny v čl. 164 odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, by měl umožnit rozlišování podle místa určení vyvážených produktů.
(6)
V zájmu efektivní správy fondů Unie a s ohledem na vývozní možnosti dotčených produktů by mělo být přijato ustanovení, na základě kterého by bylo možno prostřednictvím nabídkového řízení pro dané množství stanovit vývozní náhrady a dávky pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007.
(7)
Aby se zajistilo rovné zacházení pro všechny zájemce v rámci Unie, musí být nabídková řízení organizována na základě jednotných zásad. Proto musí být zveřejněno rozhodnutí o zahájení nabídkových řízení společně s oznámením o nabídkovém řízení v Úředním věstníku Evropské unie.
(8)
Nabídky musí obsahovat údaje potřebné pro jejich vyhodnocení a současně vyžadují i určité formální závazky.
(9)
Měla by být stanovena maximální vývozní náhrada nebo minimální vývozní dávka. Tento postup zajišťuje přidělení všech dotčených množství.
(10)
Na trhu může dojít k situacím, při nichž hospodářské aspekty zamýšlených vývozů způsobí, že namísto toho, aby byla stanovena vývozní náhrada nebo dávka, nebudou přijata žádná další opatření týkající se obdržených nabídek.
(11)
Nabídková jistota by měla zaručit, aby byla vyvážená množství vyvezena v souladu s licencí udělenou na základě nabídkového řízení. Tento závazek může být splněn pouze v případě, že jsou podané nabídky k řízení zachovány. V souladu s tím nabídková jistota v případě stažení nabídky k řízení propadne.
(12)
Musí být stanovena prováděcí pravidla, aby bylo zajištěno, že je účastníkům nabídkového řízení oznámen jeho výsledek a že jsou uděleny licence potřebné pro vývoz přidělených množství.
(13)
Za účelem stanovení vývozních náhrad pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007, a aby se zamezilo zavádění kontrol za účelem zjišťování sebemenších odchylek v množství použitých základních materiálů, jež výrazně neovlivňují jakost produktu, by měla být schválena standardní metoda hodnocení. Analýza obsahu popela zpracovaných produktů se ukázala jako nejefektivnější technický prostředek pro hodnocení množství základních obilovin. Tato analýza by měla být prováděna stejným postupem v rámci celé Unie.
(14)
Poskytování vývozních náhrad pro obiloviny dovážené ze třetích zemí a zpětně vyvážené do třetích zemí se nejeví jako odůvodněné. Proto by měly být náhrady poskytovány pouze pro produkty Unie.
(15)
Nařízení Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (4), vyžaduje, aby v případech rozlišení sazby náhrady podle místa určení byla platba náhrady podmíněna zejména předložením důkazu, že byl produkt v nezměněném stavu vyvezen do třetí země nebo do jedné ze třetích zemí, pro něž se náhrada uplatňuje. Pokud jde o obiloviny, jediná náhrada, která je nižší než náhrada použitelná pro vývozy do třetích zemí jako celku, je náhrada pro vývozy do Švýcarska a Lichtenštejnska. Aby většina vývozů z Unie nebyla zdržována požadováním důkazu o dosažení místa určení, je třeba najít jiné prostředky, jimiž se ověří, že produkty, pro které je vyplácena náhrada použitelná pro všechny třetí země, nebyly do výše uvedených zemí vyvezeny. Proto by mělo být upuštěno od nutnosti předložení důkazu o dosažení místa určení, pokud je vývoz uskutečněn po moři. Osvědčení vypracovaná příslušnými orgány členských států, která dokládají, že produkty opustily celní území Unie po naložení na plavidlo vhodné pro námořní dopravu, jsou považována za poskytnutí dostatečné záruky.
(16)
Podle článku 162 nařízení (ES) č. 1234/2007 produkty vyjmenované v uvedeném článku, vyvážené v nezměněném stavu či nikoliv, mohou být způsobilé pro vývozní náhrady, pokud splňují zvláštní podmínky uvedené v článku 167 uvedeného nařízení. Kromě toho čl. 167 odst. 7 nařízení (ES) č. 1234/2007 Komisi umožňuje stanovit další podmínky pro poskytování vývozních náhrad pro jeden nebo více produktů. Tyto podmínky byly stanoveny nařízeními Rady o společné organizaci trhů v odvětvích uvedených v čl. 162 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007. Protože byla tato nařízení zrušena, měla by být přijata horizontální ustanovení.
(17)
Horizontální ustanovení již existují v nařízení (ES) č. 612/2009. Je proto třeba uvedené nařízení upravit s cílem stanovit podmínky uvedené v čl. 167 odst. 7 nařízení (ES) č. 1234/2007 a zrušit tyto podmínky v tomto nařízení.
(18)
V článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 je uvedeno, že mohou být přijata nezbytná opatření v případech, kdy kurzy nebo ceny na světovém trhu s jedním nebo více produkty uvedenými v části I přílohy I uvedeného nařízení dosáhnou úrovně, která narušuje nebo může narušit dostupnost zásob na trhu Unie, a je pravděpodobné, že tato situace bude pokračovat nebo se zhoršovat. Proto musí být zajištěny dostatečné dodávky obilovin. Za tím účelem by se měly zejména vybírat vývozní dávky a udělování vývozních licencí by mělo být částečně nebo zcela zastaveno.
(19)
Nekomerční povaha opatření potravinové pomoci Unie a vnitrostátní potravinové pomoci podle mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i dalších opatření Unie spojených s bezplatným zásobováním, vylučuje vývozy za těmito účely z použití vývozní dávky použitelné pro obchodní vývozy v případě narušení trhu s obilovinami.
(20)
Protože situace uvedená v článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 může nastat poměrně rychle, musí být Komise schopna kdykoli zastavit udělování vývozních licencí.
(21)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, vývozní dávky uvedené v čl. 15 písm. a) tohoto nařízení a opravné částky uvedené v čl. 164 odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se stanoví v případě produktů uvedených v části I písmenech a), b) a c) přílohy I uvedeného nařízení zejména s ohledem na tyto skutečnosti:
a)
ceny účtované na reprezentativních trzích Unie, jejich vývoj a kurzy na trzích třetích zemí;
b)
marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na dopravu z reprezentativních trhů Unie do přístavu nebo do jiného místa vývozu a náklady spojené s umístěním na světový trh;
c)
v případě zpracovaných produktů množství obilí, jehož je třeba na jejich výrobu;
d)
možnosti a podmínky prodeje příslušných produktů na světovém trhu;
e)
nutnost zabránit narušení trhu Unie;
f)
hospodářské aspekty zamýšlených vývozů;
g)
množstevní a rozpočtová omezení, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 218 Smlouvy.
Článek 2
Ustanovení čl. 166 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 se použije, zcela nebo částečně, pro všechny produkty uvedené v části I písmenech c) a d) přílohy I uvedeného nařízení a pro produkty uvedené v části I přílohy I uvedeného nařízení, které jsou vyváženy ve formě zboží uvedeného v části I přílohy XX uvedeného nařízení.
Ustanovení čl. 164 odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se použije pro trh s obilovinami a pro produkty vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze XX uvedeného nařízení.
Článek 3
Opravné částky se mohou lišit podle místa určení.
Článek 4
1. Vývozní náhrady pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 a vývozní dávky uvedené v čl. 15 písm. a) tohoto nařízení mohou být stanoveny nabídkovým řízením.
Podmínky nabídkového řízení musí zaručovat rovnost přístupu pro všechny osoby usazené na území Unie.
Nabídková řízení se týkají vývozních náhrad nebo vývozních dávek.
2. Rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení se přijme postupem uvedeným v článku 195 nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. S rozhodnutím o zahájení nabídkového řízení musí být zveřejněno také oznámení o nabídkovém řízení vypracované Komisí, ve kterém jsou uvedeny zejména data, ke kterým mohou být podány soutěžní nabídky, a příslušné orgány členských států, jimž mají být tyto nabídky zasílány.
4. Rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení a oznámení musí být vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.
Mezi vyhlášením rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení a prvním datem pro předložení nabídek musí uplynout alespoň pět dní.
Článek 5
1. Zájemci předloží soutěžní nabídky písemně nebo jakýmkoliv písemným telekomunikačním prostředkem příslušnému orgánu dotčeného členského státu.
2. Nabídky do nabídkového řízení musí obsahovat
a)
odkaz na příslušné nabídkové řízení;
b)
název a adresu účastníka nabídkového řízení;
c)
druh a množství produktu, který má být vyvážen;
d)
vývozní náhradu za tunu nebo vývozní dávku za tunu, vyjádřené v eurech.
3. Nabídka je platná pouze tehdy, jestliže
a)
je před uplynutím termínu pro podání nabídek prokázáno, že účastník nabídkového řízení složil nabídkovou jistotu;
b)
je k ní připojen písemný závazek, že účastník podá pro přidělená množství do dvou dnů od obdržení oznámení o výběru nabídky podle čl. 7 odst. 3 žádost o vývozní licenci nebo případně žádost o vývozní licenci s předběžným stanovením vývozní dávky, jejíž výše odpovídá částce uvedené v předložené nabídce;
c)
neobsahuje žádné jiné podmínky než ty, které jsou uvedeny v oznámení o nabídkovém řízení.
4. Podanou nabídku nelze vzít zpět.
Článek 6
Posouzení došlých nabídek provádějí příslušné orgány členských států. Posouzení je neveřejné. Osoby, které se posouzení nabídek účastní, mají povinnost mlčenlivosti.
Nabídky jsou bez odkladu sděleny Komisi, aniž jsou uvedena jména účastníků nabídkového řízení.
Článek 7
1. Na základě sdělených nabídek Komise postupem uvedeným v článku 195 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví maximální vývozní náhradu nebo minimální vývozní dávku nebo rozhodne, že žádné kroky ohledně obdržených nabídek nepodnikne.
2. Pokud je stanovena maximální vývozní náhrada, budou vybráni účastníci, jejichž nabídky jsou stejné nebo nižší, než je maximální náhrada, a účastníci, jejichž nabídky se týkají vývozní dávky.
Pokud je stanovena minimální vývozní dávka, budou vybráni účastníci, jejichž nabídky jsou stejné nebo vyšší, než je minimální dávka.
3. Po rozhodnutí Komise příslušné orgány dotčených členských států písemně sdělí všem účastníkům řízení výsledky jejich účasti v nabídkovém řízení.
Článek 8
1. Vývozní licence budou úspěšným účastníkům nabídkového řízení vydávány s ohledem na množství zařazená do nabídkového řízení, poté co příslušné orgány členských států obdrží jejich žádosti o vývozní licence.
2. V příslušném políčku žádostí o licenci a licencí samotných musí být uvedeno místo určení specifikované v nařízení, jímž se nabídkové řízení zahajuje. Licence zavazuje k vývozu do tohoto místa určení.
Článek 9
Nabídková jistota se uvolní:
a)
pokud nejsou nabídky přijaty;
b)
pokud úspěšný účastník prokázal, že jistota uvedená v článku 12 nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 (5) byla složena.
Pokud není splněn závazek uvedený v čl. 5 odst. 3 písm. b) tohoto nařízení, nabídková jistota, s výjimkou případu vyšší moci, propadne.
Článek 10
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 se stanoví alespoň jednou měsíčně.
Článek 11
1. Vývozní náhrady pro pšeničnou mouku, mouku ze soureže, žitnou mouku, krupici a krupičku z pšenice a pro slad se stanoví s ohledem na množství základních obilovin, jehož je třeba pro výrobu 1 000 kg dotčeného produktu. Zpracovatelské koeficienty vyjadřující poměr mezi množstvím základního produktu a množstvím produktu obsaženého ve zpracovaném produktu jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
2. Obsah popela z mouky se stanoví analytickou metodou podle přílohy II.
Článek 12
Odchylně od článku 17 nařízení (ES) č. 612/2009 se nevyžaduje důkaz o splnění dovozních celních formalit, mají-li být vyplaceny náhrady stanovené v rámci nabídkového řízení pro náhrady pro vývozy do všech třetích zemí, pokud provozovatel poskytne důkaz o tom, že množství nejméně 1 500 tun produktu z obilovin opustilo celní prostor Unie na plavidle vhodném pro námořní dopravu.
Tento důkaz se poskytne připojením jednoho z údajů uvedených v příloze III, ověřeného příslušným orgánem, na kontrolní kopii podle článku 8 nařízení (ES) č. 612/2009, na vývozním celním prohlášení uvedeném v článku 787 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (6) nebo na vnitrostátním dokladu potvrzujícím, že zboží opustilo celní území Unie.
Článek 13
Pokud provozovatel předloží důkaz o splnění celních formalit pro propuštění zboží ke spotřebě ve Švýcarsku nebo v Lichtenštejnsku, musí být výše vývozní náhrady poskytované pro vývoz do „všech třetích zemí“, která je stanovena na základě nabídkového řízení, snížena o rozdíl mezi výší této částky a výší vývozní náhrady, která je platná pro výše uvedená místa určení v den nabídkového řízení.
Článek 14
Jsou-li podmínky stanovené v článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 splněny s ohledem na jeden nebo více produktů, mohou být přijata následující opatření:
a)
lze použít vývozní dávku. Může být stanovena opravná částka. Takové dávky a opravné částky se mohou rozlišit podle místa určení;
b)
udělování vývozních licencí může být částečně nebo zcela pozastaveno;
c)
nevyřízené žádosti o vývozní licence jsou zcela nebo zčásti zamítnuty.
Vývozní dávka se však nepoužije při vývozech obilovin a produktů z obilovin za účelem provádění potravinové pomoci Unie nebo vnitrostátní potravinové pomoci podle mezinárodních dohod nebo doplňkových programů, jakož i dalších opatření Unie spojených s bezplatným zásobováním.
Článek 15
Pokud nedojde k nabídkovému řízení, je vybírána vývozní dávka platná v den, kdy byly splněny celní formality.
Na žádost příslušné strany, podanou současně se žádostí o licenci, se pro vývozy, které se mají uskutečnit v době platnosti licence, použije vývozní dávka platná v den podání žádosti o licenci.
Článek 16
Opatření uvedená v článku 15 se přijmou postupem uvedeným v článku 195 nařízení (ES) č. 1234/2007. V naléhavých případech však může tato opatření přijmout Komise.
Článek 17
Nařízení (EHS) č. 1501/95 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 18
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2010.
VERORDENING (EU) Nr. 234/2010 VAN DE COMMISSIE
van 19 maart 2010
tot vaststelling van enkele toepassingsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad wat de toekenning, in de graansector, van uitvoerrestituties en van bij verstoring van de graanmarkt te treffen maatregelen betreft
(gecodificeerde versie)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gelet op het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gelet op Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad van 22 oktober 2007 houdende een gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten en specifieke bepalingen voor een aantal landbouwproducten (integrale-GMO-verordening) (1), en met name op de artikelen 170 en 187, in combinatie met artikel 4,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EG) nr. 1501/95 van de Commissie van 29 juni 1995 tot vaststelling van enkele toepassingsbepalingen van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad voor wat de toekenning, in de graansector, van uitvoerrestituties en van bij verstoring van de graanmarkt te treffen maatregelen betreft (2) is herhaaldelijk en ingrijpend gewijzigd (3). Ter wille van de duidelijkheid en een rationele ordening van de tekst dient tot codificatie van deze verordening te worden overgegaan.
(2)
Voor sommige onder de gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten vallende producten moeten bij verstoring van de markt uitvoerrestituties, correctiebedragen en, als bijzondere maatregel, uitvoerbelastingen worden vastgesteld, met inachtneming van bepaalde criteria die worden vastgesteld om het verschil tussen de noteringen en prijzen van deze producten in de Unie en die op de wereldmarkt te kunnen overbruggen.
(3)
Wegens de uiteenlopende prijzen waartegen granen door de verschillende uitvoerlanden op de wereldmarkt worden aangeboden, dient met name rekening te worden gehouden met de verschillende aanvoerkosten en bij de vaststelling van de restitutie dient te worden uitgegaan van het verschil tussen de representatieve prijzen in de Unie en de gunstigste noteringen en prijzen op de wereldmarkt.
(4)
Om de uitvoer van meel, gries en griesmeel, alsmede van mout mogelijk te maken, dient bij de vaststelling van de restitutie enerzijds van de prijzen van de basisgranen en van de hoeveelheden daarvan die voor de vervaardiging van de betrokken producten nodig zijn, alsmede van de waarde van de bijproducten te worden uitgegaan en anderzijds van de afzetmogelijkheden en -voorwaarden voor deze producten op de wereldmarkt.
(5)
Het is voor de toepassing van de in artikel 164, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde correctiebedragen nodig dat deze naargelang van de bestemming van de uit te voeren producten kunnen worden gedifferentieerd.
(6)
Met het oog op een doeltreffend beheer van de financiën van de Unie en op de uitvoermogelijkheden voor de producten dient te worden bepaald dat de restitutie en de belastingen bij uitvoer voor de in bijlage I, deel I, onder a), b) en c), bij Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde producten kunnen worden vastgesteld via een inschrijvingsprocedure voor een bepaalde hoeveelheid.
(7)
Om alle gegadigden in de Unie een gelijke behandeling te garanderen, dienen de openbare inschrijvingen volgens uniforme regels te worden gehouden. Daartoe dient in het Publicatieblad van de Europese Unie samen met het besluit tot het houden van de inschrijving een bericht van inschrijving te worden bekendgemaakt.
(8)
De offertes dienen de nodige gegevens te bevatten om deze te kunnen beoordelen, en moeten van bepaalde formele verbintenissen vergezeld gaan.
(9)
Het is dienstig een maximumuitvoerrestitutie of een minimumuitvoerbelasting vast te stellen. Door deze werkwijze kunnen alle hoeveelheden waarvoor een dergelijke vaststelling geldt, worden toegewezen.
(10)
Er kunnen zich marktomstandigheden voordoen waarbij de economische aspecten van de voorgenomen uitvoer niet tot de vaststelling van een uitvoerrestitutie of uitvoerbelasting leiden, maar meebrengen dat niet wordt toegewezen.
(11)
Met een inschrijvingszekerheid dient te worden gegarandeerd dat de hoeveelheden worden uitgevoerd met het in het kader van de inschrijving afgegeven certificaat. Deze verbintenis kan slechts worden nagekomen, wanneer de offerte wordt gehandhaafd. De zekerheid wordt derhalve verbeurd, wanneer de offerte wordt ingetrokken.
(12)
Er dient te worden bepaald hoe de resultaten van de inschrijving aan de gegadigden worden meegedeeld en het uitvoercertificaat voor de toegewezen hoeveelheden wordt afgegeven.
(13)
Voor de vaststelling van de uitvoerrestitutie voor de in bijlage I, deel I, onder a), b) en c), bij Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde producten en om te voorkomen dat controles moeten worden ingesteld om in de gebruikte hoeveelheden basisproduct geringe afwijkingen op te sporen die de kwaliteit van het product niet noemenswaardig kunnen beïnvloeden, is het dienstig een forfaitaire schattingsmethode vast te stellen. De bepaling van het asgehalte van de verwerkte producten is het doeltreffendste middel gebleken om de hoeveelheid basisgraan te kunnen berekenen. Dezelfde analysemethode dient in de gehele Unie te worden gevolgd.
(14)
De toekenning van een uitvoerrestitutie voor uit derde landen ingevoerd graan dat naar een derde land wordt wederuitgevoerd, is niet verantwoord. De restitutie dient derhalve alleen voor producten uit de Unie te worden verleend.
(15)
Op grond van Verordening (EG) nr. 612/2009 van de Commissie van 7 juli 2009 houdende gemeenschappelijke uitvoeringsbepalingen van het stelsel van restituties bij uitvoer voor landbouwproducten (4) wordt bij differentiëring van de restitutie naar bestemming, de restitutie eerst betaald na overlegging van het bewijs dat het product in het derde land of in een van de derde landen waarvoor de restitutie is vastgesteld, in ongewijzigde staat is ingevoerd. In de graansector is alleen voor Zwitserland en Liechtenstein een lagere uitvoerrestitutie vastgesteld dan voor de overige derde landen. Om het grootste deel van de uitvoer van de Unie niet te hinderen door een bewijs van aankomst per bestemming te eisen, dient met andere middelen te worden gewaarborgd dat producten waarvoor de restitutie „alle derde landen” is verleend, ook naar die landen worden uitgevoerd. Daartoe dient van de overlegging van een bewijs van aankomst te worden afgezien telkens wanneer de uitvoer over zee geschiedt. Een verklaring van de bevoegde autoriteiten van de lidstaten dat de producten, na in een zeewaardig schip te zijn geladen, het douanegebied van de Unie hebben verlaten, kan worden aangemerkt als de nodige garantie ter zake te bieden.
(16)
Overeenkomstig artikel 162 van Verordening (EG) nr. 1234/2007 kunnen in dat artikel genoemde producten die met of zonder verdere verwerking worden uitgevoerd, in aanmerking komen voor uitvoerrestituties indien zij voldoen aan de in artikel 167 van die verordening vastgestelde specifieke voorwaarden. Krachtens artikel 167, lid 7, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 kan de Commissie bovendien verdere voorwaarden voor de toekenning van uitvoerrestituties voor één of meer producten vaststellen. Deze voorwaarden waren vastgelegd in de verordeningen van de Raad houdende een gemeenschappelijke ordening van de markt in de in artikel 162, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 genoemde sectoren. Aangezien deze verordeningen zijn ingetrokken, dienen horizontale bepalingen te worden.
(17)
Verordening (EG) nr. 612/2009 bevat reeds horizontale bepalingen. Het is derhalve dienstig die verordening aan te passen om de in artikel 167, lid 7, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde voorwaarden vast te stellen en die voorwaarden in de onderhavige verordening te schrappen.
(18)
Krachtens artikel 187 van Verordening (EG) nr. 1234/2007 kunnen de nodige maatregelen worden genomen wanneer de noteringen of de prijzen op de wereldmarkt voor een of meer van de in bijlage I, deel I, bij die verordening genoemde producten een niveau bereiken waarbij de voorziening van de markt van de Unie wordt verstoord of dreigt te worden verstoord, en als die situatie waarschijnlijk zal voortduren of verergeren. Het is daartoe dienstig voor een toereikend graanaanbod zorg te dragen. Het is daartoe aangewezen om over te gaan tot de inning van de uitvoerbelastingen en tot de gehele of gedeeltelijke schorsing van uitvoercertificaten.
(19)
Gezien het niet-commerciële karakter van de voedselhulpacties van de Unie en de nationale voedselhulpacties in het kader van internationale overeenkomsten of andere aanvullende programma’s en van andere acties van de Unie waarbij producten gratis worden geleverd, vallen uitvoertransacties in dat verband buiten het toepassingsgebied van de uitvoerbelasting die op commerciële uitvoertransacties wordt toegepast in geval van verstoring in de graansector.
(20)
Daar de in artikel 187 van Verordening (EG) nr. 1234/2007 beschreven situatie zich vrij snel kan voordoen, is het voor de Commissie onontbeerlijk om de afgifte van uitvoercertificaten te allen tijde te kunnen schorsen.
(21)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Beheerscomité voor de gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Voor de in bijlage I, deel I, onder a), b) en c), bij Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde producten worden de uitvoerrestituties en de in artikel 15, onder a), van de onderhavige verordening bedoelde belastingen bij uitvoer, alsmede de in artikel 164, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde correctiebedragen met inachtneming van, met name, de volgende elementen vastgesteld:
a)
de prijzen en prijsontwikkelingen op de representatieve markten van de Unie en de prijsnoteringen op de markten van de derde landen;
b)
de gunstigste afzetkosten en laagste vervoerkosten, berekend vanaf de representatieve markten van de Unie tot de havens of andere plaatsen van uitvoer, alsmede de kosten voor aanvoer op de wereldmarkt;
c)
de voor de vervaardiging van verwerkte producten benodigde hoeveelheid graan;
d)
de afzetmogelijkheden en verkoopvoorwaarden voor de betrokken producten op de wereldmarkt;
e)
het belang van maatregelen om verstoring van de markt van de Unie te voorkomen;
f)
het economische aspect van de voorgenomen uitvoer;
g)
de kwantitatieve en budgettaire beperkingen die voortvloeien uit de overeenkomstig artikel 218 van het Verdrag gesloten akkoorden.
Artikel 2
Het bepaalde in artikel 166, eerste alinea, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 geldt in zijn geheel of ten dele voor alle in bijlage I, deel I, onder c) en d), bij die verordening bedoelde producten, alsmede voor de in bijlage I, deel I, bij die verordening bedoelde producten die in de vorm van in bijlage XX, deel I, bij die verordening genoemde goederen worden uitgevoerd.
Het bepaalde in artikel 164, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 geldt voor de sector granen en kan ook worden toegepast op producten die worden uitgevoerd in de vorm van in bijlage XX bij die verordening genoemde goederen.
Artikel 3
De correctiebedragen kunnen naar bestemming worden gedifferentieerd.
Artikel 4
1. De uitvoerrestitutie voor de in bijlage I, deel I, onder a), b) en c), bij Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde producten en de in artikel 15, onder a), van de onderhavige verordening bedoelde uitvoerbelasting kunnen via inschrijving worden vastgesteld.
De voorwaarden voor de inschrijving moeten een voor alle in de Unie gevestigde personen gelijke toegang waarborgen.
De inschrijving heeft betrekking op het bedrag van de uitvoerrestitutie respectievelijk -belasting.
2. Tot het houden van een inschrijving wordt volgens de in artikel 195 van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde procedure besloten.
3. Het besluit tot het houden van een inschrijving gaat samen met de bekendmaking van een door de Commissie opgesteld bericht van openbare inschrijving waarin met name de verschillende data zijn vermeld waarop offertes kunnen worden ingediend, en de bevoegde diensten van de lidstaten waaraan de offertes moeten worden toegezonden.
4. Het besluit tot het houden van een inschrijving en het bericht van inschrijving worden bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Tussen de bekendmaking van het bericht van inschrijving en de eerste termijn voor de indiening van de offertes moeten minstens vijf dagen verlopen.
Artikel 5
1. De gegadigden nemen aan de inschrijving deel door afgifte van de schriftelijke offerte bij de bevoegde dienst van de lidstaat of door toezending van hun offerte aan die dienst met gebruikmaking van alle middelen van schriftelijke telecommunicatie.
2. In de offerte wordt vermeld:
a)
de referentie van de inschrijving;
b)
naam en adres van de inschrijver;
c)
aard en hoeveelheid van het uit te voeren product;
d)
het bedrag, per ton, van de voorgestelde uitvoerrestitutie of, in voorkomend geval, het bedrag, per ton, van de voorgestelde uitvoerbelasting, waarbij de bedragen in euro’s dienen te luiden.
3. De offerte is slechts geldig, indien
a)
vóór het verstrijken van de termijn voor de indiening van de offertes het bewijs wordt geleverd dat de inschrijver de inschrijvingszekerheid heeft gesteld;
b)
zij vergezeld gaat van een schriftelijke verbintenis tot indiening, binnen twee dagen na ontvangst van het in artikel 7, lid 3, bedoelde bericht van toewijzing, van een uitvoercertificaataanvraag of een aanvraag voor een uitvoercertificaat met vaststelling vooraf van een uitvoerbelasting die gelijk is aan het bedrag van de offerte;
c)
zij geen andere voorwaarden bevat dan die welke in het bericht van inschrijving zijn vermeld.
4. Een ingediende offerte mag niet worden ingetrokken.
Artikel 6
De offertes worden door de bevoegde diensten van de lidstaten geopend, hetgeen niet in het openbaar geschiedt. De bij het onderzoek betrokken personen zijn tot geheimhouding verplicht.
De offertes worden onverwijld, zonder naamsvermelding, aan de Commissie meegedeeld.
Artikel 7
1. Op grond van de meegedeelde offertes besluit de Commissie volgens de in artikel 195 van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde procedure om een maximumuitvoerrestitutie of, in voorkomend geval, een minimumbelasting bij uitvoer vast te stellen en/of om eventueel niet tot toewijzing over te gaan.
2. Wanneer een maximumuitvoerrestitutie wordt vastgesteld, wordt toegewezen aan die inschrijvers wier offerte gelijk is aan of lager is dan die maximumrestitutie, en aan de inschrijver(s) wiens (wier) offerte betrekking heeft op een uitvoerbelasting.
Wanneer een minimumuitvoerbelasting wordt vastgesteld, wordt toegewezen aan die inschrijvers wier offerte gelijk is aan of hoger is dan die minimumbelasting.
3. Zodra de Commissie bovengenoemd besluit heeft genomen, deelt de bevoegde dienst van de betrokken lidstaat alle inschrijvers het resultaat van hun deelname aan de inschrijving mee.
Artikel 8
1. Nadat de bevoegde dienst van de lidstaat de aanvraag om het uitvoercertificaat heeft ontvangen, wordt dit certificaat aan de opdrachtnemer voor de hem toegewezen hoeveelheden afgegeven.
2. In het daartoe bestemde vak van de certificaataanvraag en van het certificaat worden de bestemmingen vermeld die in de inschrijvingsverordening zijn aangegeven. Het certificaat verplicht tot uitvoer naar deze bestemmingen.
Artikel 9
De inschrijvingszekerheid wordt vrijgegeven wanneer:
a)
de offerte niet in aanmerking is genomen;
b)
de opdrachtnemer het bewijs levert dat de in artikel 12 van Verordening (EG) nr. 1342/2003 van de Commissie (5) bedoelde zekerheid is gesteld.
Wanneer de in artikel 5, lid 3, onder b), bedoelde verbintenis niet is nagekomen, wordt, behoudens overmacht, de inschrijvingszekerheid verbeurd.
Artikel 10
De uitvoerrestituties voor de in bijlage I, deel I, onder a), b) en c), bij Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde producten worden ten minste eenmaal per maand vastgesteld.
Artikel 11
1. Bij de vaststelling van de uitvoerrestitutie voor meel van tarwe, mengkoren of rogge, en voor tarwegries en -griesmeel, alsmede voor mout wordt rekening gehouden met de hoeveelheid basisgraan die voor de vervaardiging van 1 000 kg van het betrokken product nodig is. De verwerkingscoëfficiënten die de verhouding aangeven tussen de hoeveelheid basisproduct en de hoeveelheid verwerkt product, zijn vermeld in bijlage I.
2. Het asgehalte van meel wordt bepaald volgens de in bijlage II beschreven analysemethode.
Artikel 12
In afwijking van artikel 17 van Verordening (EG) nr. 612/2009 is het bewijs dat de douaneformaliteiten bij invoer zijn vervuld, niet vereist voor de betaling van de restitutie die is vastgesteld in het kader van een inschrijving voor de vaststelling van een restitutie bij uitvoer naar alle derde landen, wanneer de handelaar het bewijs levert dat een hoeveelheid van ten minste 1 500 ton graanproducten het douanegebied van de Unie in een zeewaardig vaartuig heeft verlaten.
Dit bewijs wordt geleverd door op het in artikel 8 van Verordening (EG) nr. 612/2009 bedoelde controle-exemplaar, de in artikel 787 van Verordening (EEG) nr. 2454/93 van de Commissie (6) bedoelde aangifte ten uitvoer of het nationale document waaruit blijkt dat het product het douanegebied van de Unie heeft verlaten, een van de in bijlage III opgenomen, door de bevoegde autoriteit gewaarmerkte vermeldingen aan te brengen.
Artikel 13
Wanneer de handelaar het bewijs levert dat de douaneformaliteiten met het oog op de invoer ten verbruik in Zwitserland of Liechtenstein zijn vervuld, wordt de in het kader van een inschrijving vastgestelde restitutie „alle derde landen” verlaagd met het verschil tussen dat restitutiebedrag en de op de dag van de toewijzing voor de bovenbestaande bestemmingen geldende uitvoerrestitutie.
Artikel 14
Wanneer voor een of meer producten de in artikel 187 van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde voorwaarden zijn vervuld, kunnen de volgende maatregelen worden getroffen:
a)
toepassing van een uitvoerbelasting, waarbij een correctiebedrag kan worden vastgesteld. De belasting en het correctiebedrag kunnen naar bestemming worden gedifferentieerd;
b)
gehele of gedeeltelijke schorsing van de afgifte van uitvoercertificaten;
c)
gehele of gedeeltelijke afwijzing van de nog niet afgehandelde aanvragen om uitvoercertificaten.
Er wordt echter geen belasting geheven op uitvoer van graan of graanproducten die bij wijze van voedselhulp van de Unie of nationale voedselhulp worden geleverd in het kader van internationale overeenkomsten of andere aanvullende programma’s, of die in het kader van andere acties van de Unie gratis worden geleverd.
Artikel 15
Als geen inschrijving wordt gehouden, is de toe te passen uitvoerbelasting die welke geldt op de dag waarop de douaneformaliteiten worden vervuld.
Op verzoek van de belanghebbende, bij de indiening van de certificaataanvraag, wordt evenwel voor uitvoer die tijdens de geldigheidsduur van het certificaat moet geschieden, de op de dag van de certificaataanvraag geldende uitvoerbelasting toegepast.
Artikel 16
De in artikel 15 genoemde maatregelen worden genomen volgens de in artikel 195 van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde procedure. In dringende gevallen kunnen deze maatregelen echter door de Commissie worden genomen.
Artikel 17
Verordening (EG) nr. 1501/95 wordt ingetrokken.
Verwijzingen naar de ingetrokken verordening gelden als verwijzingen naar de onderhavige verordening en worden gelezen volgens de concordantietabel in bijlage V.
Artikel 18
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 19 maart 2010.