PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 464/2011
ze dne 11. května 2011
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz zeolitu A ve formě prášku pocházejícího z Bosny a Hercegoviny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (EU) č. 1036/2010 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) Komise uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu zeolitu A ve formě prášku pocházejícího z Bosny a Hercegoviny.
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. ledna 2010 podaly společnosti Industrias Quimicas del Ebro SA, MAL Magyar Aluminium, PQ Silicas BV, Silkem d.o.o. a Zeolite Mira Srl Unipersonale (dále jen „žadatelé“) představující podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby zeolitu A ve formě prášku v Unii. Tento podnět obsahoval důkazy o dumpingu a podstatné újmě způsobené tímto dumpingem, které byly považovány za dostatečné pro zahájení řízení.
2. NÁSLEDNÝ POSTUP
(3)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních zjištění“), zúčastněným stranám se některé z nich k těmto zjištěním písemně vyjádřily. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(4)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním.
(5)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2005 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(6)
Všechny strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě Komise zamýšlela doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz zeolitu A ve formě prášku pocházejícího z Bosny a Hercegoviny a konečný výběr částek zajištěných formou prozatímního cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly vznést vůči tomuto oznámení námitku.
(7)
Byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny ústní a písemné připomínky zúčastněných stran.
3. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(8)
Jelikož k těmto záležitostem nebyly žádné připomínky, 12. až 15. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
(9)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti je s konečnou platností vyvozen závěr, že všechny výše definované typy zeolitu A ve formě prášku jsou obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
4. VÝBĚR VZORKŮ
(10)
Bosenská skupina vyvážejících výrobců („Birac“) se vrátila ke svému tvrzení z prozatímní fáze šetření, že výrobce v Unii, který nebyl zařazen do vzorku (společnost Silkem d.o.o. nebo „Silkem“), by měl být v úplnosti začleněn do odpovědi na dotazník od výrobce v Unii zařazeného do vzorku (společnost MAL Magyar Aluminium nebo „MAL“), jelikož tyto dvě společnosti jsou ve spojení. Tvrdilo se, že pokud by bylo přijato toto vynechání, znamenalo by to diskriminaci mezi výrobci a vývozci v Unii, protože v případech, kdy mají vyvážející výrobci ve spojení sídlo v zemích, kterých se týká antidumpingové šetření, požaduje se od všech těchto výrobců, aby předložili odpovědi na dotazníky. Birac dále tvrdil, že MAL i Silkem by měly být označeny za nespolupracující.
(11)
S uvedenými tvrzeními nelze souhlasit. Z důvodů objasněných v 19. bodě odůvodnění prozatímního nařízení společnosti MAL i Silkem plně spolupracovaly při šetření. Je třeba připomenout, že společnost Silkem v odpovědi na formulář pro výběr vzorku informace poskytla a že tato společnost byla brána v úvahu, pokud jde o ukazatele makroekonomických údajů. Nebyla však uvedena na seznamu společností zařazených do vzorku kvůli své malé velikosti. Společnost Silkem proto nemusela předkládat takzvaná mikrodata a tím spíše tyto údaje nebyly ověřovány. Navíc, jelikož prodej dotčeného výrobku společností Silkem ve srovnání se společností MAL je relativně malý, nic nenasvědčuje tomu, že by konsolidace údajů o společnosti Silkem do údajů o společnosti MAL měla nějaký význam.
(12)
Údajné rozlišování mezi vyvážejícími výrobci a výrobci v Unii je zcela jasně nepodložené, jelikož situace je jiná. Na jedné straně je šetření existence dumpingu obvykle prováděno na úrovni příslušné společnosti, pro kterou musí útvary Komise vypočítat konkrétní dumpingové rozpětí. Dále se musí na skupinu vyvážejících výrobců pohlížet jako na celek, protože jinak hrozí nebezpečí, že by vývoz byl prováděn prostřednictvím té části skupiny, která má nejnižší úroveň cla. Na druhou stranu, cílem šetření o újmě je zjistit, zda výrobní odvětví Unie jako celek utrpělo podstatnou újmu. V tomto případě se předpokládalo, že výrobci v Unii zařazení do vzorku v rámci tohoto šetření představují veškerou výrobu v Unii, pokud jde o určité ukazatele újmy (mikroekonomické ukazatele). Toto tvrzení se proto zamítá.
(13)
Birac rovněž tvrdil, že Bosenská těžební společnost, která je ve spojení se společností MAL a která dodává tomuto konkrétnímu výrobci v Unii prvotní surovinu (tj. bauxit), by měla rovněž na šetření spolupracovat. V tomto ohledu se připomíná, že tato těžební společnost byla uvedena v odpovědi na dotazník, kterou předložila společnost MAL. Rovněž náklady, spojené se získáváním bauxitu a jeho přeměnou na trihydrát oxidu hlinitého, byly v plném rozsahu oznámeny jako součást nákladů na výrobu, které společnost MAL uvedla. Skupina MAL tudíž zcela splnila požadavky na podání informací stanovené útvary Komise. Toto tvrzení se proto zamítá.
(14)
Jelikož k těmto otázkám nebyly vzneseny žádné další připomínky, s konečnou platností se potvrzuje 16. až 20. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. DUMPING
5.1 Běžná hodnota
(15)
Je třeba připomenout, že pokud není znám reprezentativní objem domácího prodeje, byla běžná hodnota početně zjištěna v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(16)
Za účelem početního zjištění běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení byly k vlastním průměrným výrobním nákladům v průběhu období šetření připočteny vynaložené prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk dosažený v období šetření každým spolupracujícím vyvážejícím výrobcem u domácího prodeje obdobného výrobku v běžném obchodním styku. Jelikož neexistují jednotlivé typy dotčeného výrobku nebo obdobného výrobku, použil se vážený průměrný zisk. V případě potřeby byly výrobní náklady a prodejní, správní a režijní náklady před posouzením běžného obchodního styku a při početním zjištění běžné hodnoty upraveny.
(17)
Po poskytnutí prozatímních zjištění Birac předložil připomínky týkající se určení ziskového rozpětí použitého pro početní zjištění běžné hodnoty. Podle názoru skupiny Birac použitá metodologie porušuje čl. 2 odst. 3 základního nařízení, protože v tomto konkrétním případě je výsledek použití ziskového rozpětí nereprezentativního domácího prodeje při početním zjištění běžné hodnoty stejný, jako kdyby byly použity ceny nereprezentativního domácího prodeje. Tvrdí, že takový nekoherentní přístup nemohl být zamýšlen kombinovaným zněním čl. 2 odst. 3 a čl. 2 odst. 6 základního nařízení. Má rovněž za to, že použité ziskové rozpětí není rozumné a proporcionální, zejména ve srovnání s cílovým ziskem, použitým k výpočtu prodeje pod cenou.
(18)
Birac dále tvrdí, že domácí prodej, vzhledem k jeho charakteru, by neměl být považován za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku, a proto by neměl být použit při stanovení běžné hodnoty.
(19)
Pokud jde o první tvrzení, připomíná se, že použitá metoda je v souladu s ustanoveními základního nařízení a judikaturou vycházející z rozhodnutí WTO, podle nichž se při početním zjištění běžné hodnoty musí použít zisk z prodeje v běžném obchodním styku na domácím trhu, i pokud by uvedený prodej nebyl reprezentativní. V tomto konkrétním případě je nutno připomenout, že jelikož byl veškerý domácí prodej ziskový, početní zjištění běžné hodnoty samozřejmě dospělo ke stejnému výsledku, jako kdyby byla běžná hodnota založena na cenách domácího prodeje. Nejdříve je třeba říci, že zisk a údaje o prodejních, správních a režijních nákladech byly založeny na vlastním domácím prodeji společnosti, považovaném za uskutečněný v běžném obchodním styku. Dále je třeba připomenout, že „rozumnost“ nelze posuzovat vůči cílovému zisku, použitému k výpočtu prodeje pod cenou, jelikož uvedený zisk odráží situaci na trhu EU při neexistenci dumpingového dovozu, a nemůže proto být správným měřítkem pro určení zisku, který se má použít v kontextu početního zjištění běžné hodnoty. Tvrzení by proto mělo být zamítnuto.
(20)
Pokud jde o tvrzení, že domácí prodej by neměl být považován za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku, šetření stanovilo, že údaje a důkazy poskytnuté skupinou Birac představují spolehlivý základ pro určení běžné hodnoty. Toto tvrzení tedy nebylo shledáno opodstatněným a bylo zamítnuto.
(21)
Vzhledem k tomu, že neexistují žádné další námitky týkající se určení běžné hodnoty, metodologie popsaná v 21. až 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
5.2 Vývozní cena
(22)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně vývozní ceny, 27. a 28. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
5.3 Srovnání
(23)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou, 29. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
5.4 Dumpingové rozpětí
(24)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně stanovení dumpingového rozpětí, které by změnily prozatímní zjištění, 30. až 32. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
6. ÚJMA
(25)
Od některých výrobců v Unii, dvou uživatelů v EU a jediného bosenského vyvážejícího výrobce byly obdrženy připomínky ke zjištěním týkajícím se újmy.
(26)
Protože už byly argumenty v úplnosti pojednány v prozatímním nařízení, nebudou již v tomto nařízení opakovány.
6.1 Obecné poznámky
(27)
Ze 45. a 68. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jasně vyplývá, že pojem „výrobní odvětví Unie“ v tomto šetření týká zahrnuje všechny výrobce v Unii. Navíc jsou faktory újmy, na jejichž základě se dospělo ke zjištění o újmě, zpravidla založeny na údajích vztahujících se k výrobnímu odvětví Unie. Pokud jsou použity údaje týkající se výrobního odvětví Unie jako celku, je tento fakt určen v oddílu 5.4 prozatímního nařízení tím, že se v něm odkazuje na „makrodata“. Pokud však nebyly k dispozici informace o výrobním odvětví Unie jako celku, byly použity údaje od reprezentativního vzorku výrobců v Unii. K těmto otázkám nebyly vzneseny žádné připomínky, a prozatímní zjištění se proto definitivně potvrzují.
(28)
V 34. bodě odůvodnění prozatímního nařízení však byl uveden chybný výrok. Správné znění tohoto bodu odůvodnění mělo být: „všichni výrobci v Unii představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a dále na ně bude odkazováno jako na „výrobní odvětví Unie““.
(29)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, zjištění uvedená v 52. až 56. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.2 Spotřeba v Unii
(30)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, zjištění uvedená v 35. až 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.3 Dovoz z dotčené země
(31)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, zjištění uvedená v 39. až 43. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.4 Situace výrobního odvětví Unie
6.4.1 Ukazatele újmy
(32)
V říjnu 2010 došlo k mimořádné události v jedné továrně jednoho výrobce v Unii, společnosti MAL. Čísla, která společnost předložila, však ukazují, že její dodávky dotčeného výrobku byly v lednu 2011 obnoveny. Z toho jasně vyplývalo, že uvedená mimořádná událost neměla závažný dopad na dodávku na trh EU.
(33)
Birac tvrdil, že výše zmíněná bosenská těžební společnost, která je ve spojení se společností MAL, měla v období šetření zisky, a že by měla Komise upravit výrobní náklady a zisky společnosti MAL při výpočtech hospodářských ukazatelů, protože zisková situace společnosti MAL byla údajně redukována kvůli vysokým ziskům, kterých dosáhla s ní spojená těžební společnost v Bosně a Hercegovině.
(34)
S ohledem na výše uvedené tvrzení se podotýká, že nákup bauxitu od společnosti ve spojení probíhal za běžných tržních podmínek. Tato otázka se řešila během ověření na místě. Jelikož společnost MAL během období šetření kupovala bauxit od společností ve spojení i od společností, které nejsou ve spojení, přibližně za stejné průměrné ceny, byla Komise spokojena se zjištěním, že byl bauxit kupován za běžné tržní ceny. Z toho důvodu nejsou nutné žádné úpravy vývoje ziskovosti společnosti MAL, který byl použit při výpočtu ziskovosti uvedeném v 52. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(35)
Birac rovněž tvrdil, že jelikož si společnost pořizovala některé suroviny přímo ze své výroby hliníku, měla zásadní konkurenční výhodu oproti většině výrobců v Unii a tato skutečnost by měla být zohledněna v rozpětí újmy. Tento argument nelze přijmout. Pokud má společnost konkurenční výhodu, mělo by to obvykle mít účinek na celkový výpočet jejího dumpingu vzhledem k nižším nákladům, a proto i nižší běžné hodnotě. Tento druh konkurenční výhody nemá koncepčně nic společného s rozpětím újmy. Rozpětí újmy zkoumá, zda by nižší clo než je dumpingové rozpětí postačovalo k odstranění újmy. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(36)
Uživatelé v Unii tvrdili, že prozatímní posouzení Komise ignorovalo kladný vývoj určitých faktorů újmy (ziskovost, peněžní toky a návratnost investic) a že by měly být analyzovány všechny faktory. Uvedený kladný vývoj však je v posouzení újmy kompletně analyzován. Tento vývoj byl zohledněn, nebyl však v tomto případě považován za rozhodující z důvodů, které jsou uvedeny v 52. až 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(37)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, zjištění uvedená v 44. až 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.5 Závěr ohledně újmy
(38)
V souladu s výše uvedenými skutečnostmi, a protože v tomto ohledu nebyly předloženy žádné další připomínky, závěry uvedené v 65. až 69. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
7. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
(39)
Jeden spolupracující uživatel tvrdil, že analýza příčin je nesprávná, jelikož Komise uvedla, že v období šetření (2009) bylo pozorováno dočasné zlepšení některých faktorů újmy. Tento uživatel nesouhlasil s hodnocením provedeným Komisí, že vyšší ziskovost dosažená v období šetření ve srovnání s rokem 2008 byla výsledkem krátkodobého dočasného vývoje, který se v roce 2010 nebude opakovat.
(40)
Pokud jde o výše uvedené podání, podotýká se, že argumenty uvedené strany jsou jednoduše výroky, které nejsou podložené žádnými novými důkazy. Stanovisko Komise je naopak podpořeno informacemi předloženými výrobci v Unii během šetření, a to jak během prozatímní, tak i během konečné fáze. Informace předložené v době předcházející inspekcím na místě tam byly později potvrzeny. Zhoršení ziskového rozpětí po období šetření předpokládané Komisí je rovněž potvrzeno údaji za celý rok 2010, které poskytli dva výrobci v Unii. Toto tvrzení se proto zamítá.
(41)
Birac napadl prozatímní zjištění týkající se dopadu dovozu ze třetích zemí. V analýze Komise v 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se však uvádí, že Birac byl jediným hlavním vývozcem na trh EU. Žádný dovoz z jiných zdrojů prakticky neexistoval. Birac v tomto ohledu nepředložil žádné nové důkazy, a jeho tvrzení se proto zamítá.
(42)
Jeden spolupracující uživatel napadl analýzu uvedenou v prozatímním nařízení, která se týkala poklesu spotřeby, a citoval antidumpingové šetření týkající se barevných televizních obrazovek jakožto precedens, pokud jde o pokles poptávky (3). Tvrdil, že v uvedeném šetření vedl pokles poptávky k uzavření řízení. Mezi případem týkajícím se barevných televizních obrazovek a stávajícím šetřením však není žádná paralela. Pokud jde o případ barevných televizních obrazovek, spotřeba dramaticky poklesla, protože byl dotčený výrobek nahrazen jinými výrobky. Ve stávajícím šetření je naopak pokles spotřeby velmi mírný (7 %, jak je uvedeno v 37. a 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení). V tomto ohledu se rovněž podotýká, že vývoj spotřeby byl dále důkladně probrán v 78. až 80. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a dotyčný spolupracující uživatel nebyl schopen poskytnout žádné důkazy, kterými by zjištění Komise vyvrátil. Tato tvrzení se proto zamítají.
(43)
Ve světle shora uvedených skutečností se zjištění uvedená v 70. až 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že podstatná újma výrobnímu odvětví Unie byla způsobena dumpingovým dovozem, potvrzují.
8. ZÁJEM UNIE
(44)
Jeden spolupracující uživatel tvrdil, že Komise ve 104. bodě odůvodnění prozatímního nařízení poskytla zavádějící informace týkající se významu nákladů na zeolit pro celkové náklady. Tento uživatel tvrdil zejména, že náklady na zeolit tvoří více než 5 % celkových nákladů, které jsou citovány v uvedeném bodě odůvodnění. V tomto ohledu se podotýká, že tato strana nepředložila žádné nové údaje na podporu svého tvrzení, zatímco zjištění Komise byla založena na ověřených informacích od spolupracujících uživatelů. Podotýká se, že pojem „celkové náklady“ použitý ve 104. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnuje veškeré náklady na výrobu plus prodejní, správní a režijní náklady. Zmíněných „5 % méně“ navíc představuje průměr, do kterého jsou společně zahrnuty prací prostředky i změkčovače vody. Nakonec je třeba rovněž vyjasnit, že náklady na zeolit ve změkčovačích vody jsou vyšší než v pracích prostředcích, jeho zdaleka nejdůležitější použití se však týká pracích prostředků. Pokud jde o tohoto určitého spolupracujícího uživatele, představovaly změkčovače vody skutečně pouze malou část obratu jeho navazujících výrobků používajících zeolit. Toto tvrzení se proto zamítá.
(45)
Jeden spolupracující uživatel napadl zjištění 102. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, že Čína představuje potenciální alternativní zdroj dodávek. S ohledem na uvedené komentáře Komise uznává, že ačkoliv někteří čínští obchodníci vstoupili během období šetření na trh EU, není pravděpodobné, že by se Čína v blízké budoucnosti stala hlavním dodavatelem (viz výše 41. bod odůvodnění). Vzhledem k využití kapacit dotčeného výrobku v Unii Komise i nadále zastává svůj názor, že pokud jde o dotčený výrobek, žádné problémy s dodávkami neexistují. Toto tvrzení se proto zamítá.
(46)
Jeden spolupracující uživatel tvrdil, že pokud by byla v důsledku tohoto šetření uložena cla, zvýšily by se náklady na zeolit do té míry, že by se rovněž zvýšila jeho cena ve výrobcích, jako jsou prací prášky a změkčovače vody, což by zvýšilo spotřebitelské ceny. Tento argument vychází z předpokladu, že uživatelé v důsledku antidumpingového cla přenesou zvýšení cen zeolitu dále. Zaprvé je Komise toho názoru, že výrobci v Unii budou mít díky uložení opatření prospěch z větších úspor z rozsahu a ne z toho, že zvýší ceny (viz 108. až 111. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Nakonec je třeba říci, jak již bylo výše uvedeno, že jen malá část nákladů v rámci celkových nákladů na výrobu navazujících výrobků souvisí se zeolitem, takže jakýkoli důsledek cla, jakkoli nepravděpodobný, by nezpochybnil prozatímní závěr, že proti uložení opatření neexistují žádné nadřazené důvody v zájmu Unie. Toto tvrzení se proto zamítá.
(47)
Jeden spolupracující uživatel tvrdil, že by mohl při výrobě svých pracích prášků přejít na recept nevyužívající zeolit, což by negativně ovlivnilo výrobce zeolitu v Unii. Výrobci v Unii jsou si vědomi na základě informací ze spisu „k nahlédnutí zúčastněným stranám“, že toto riziko pro jejich podnikání existuje. Neexistují však žádné konkrétní důkazy, na jejichž základě by bylo možné zhodnotit údajný dopad tohoto hypotetického přechodu na jiný recept na výrobní odvětví Unie. Toto tvrzení se proto zamítá.
(48)
Výše zmíněné body byly zohledněny v konečné fázi šetření, jeho hlavní závěry však nezměnily. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, zjištění uvedená v 93. až 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují. Je tudíž učiněn závěr, že nebyly vzneseny žádné argumenty naznačující, že není v zájmu Unie uložit opatření na základě tohoto šetření.
9. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
9.1 Úroveň pro odstranění újmy
(49)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, zjištění uvedená v 114. až 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
9.2 Konečná opatření
(50)
S ohledem na závěry, jichž bylo dosaženo v souvislosti s dumpingem, újmou, příčinnými souvislostmi a zájmem Unie, a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení, by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na úrovni nejnižší zjištěné hodnoty rozpětí dumpingu a újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěného dumpingu. Byla vypočtena ve výši 28,1 %.
(51)
Na základě výše uvedených skutečností činí sazba konečného antidumpingového cla pro Bosnu a Hercegovinu 28,1 %.
10. KONEČNÝ VÝBĚR PROZATÍMNÍHO CLA
(52)
Vzhledem k rozsahu zjištěného dumpingového rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu cla, které bylo s konečnou platností uloženo tímto nařízením.
11. PODOBA OPATŘENÍ
(53)
Během šetření nabídl bosenský vyvážející výrobce, společnost Alumina d.o.o. Zvornik, spolu s jeho společností ve spojení v Unii, Kauno Tiekimas AB se sídlem v Kaunasu (Litvě), cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Podotýká se, že v nedávné době se Fabrica glinice „Birac“ stala holdingovou společností a Alumina d.o.o., se sídlem ve Zvorniku, zůstala jediným vyvážejícím výrobcem této skupiny.
(54)
Komise nabídku zvážila. Dotčený výrobek je komoditním výrobkem, který se vyskytuje pouze v jednom druhu a v jedné specifikaci, což vylučuje možné riziko cenové kompenzace různými druhy výrobků. Šetření prokázalo, že veškerý vývoz do Unie byl fakturován prostřednictvím společnosti ve spojení v Unii (tj. společnosti Kauno Tiekimas AB v Kaunasu, Litvě). Tato společnost ve spojení prodává rovněž další výrobky vyráběné skupinou Birac. Trh se zeolitem A ve formě prášku je však jasně určen a odběratelé nakupující zeolit A ve formě prášku by přirozeně nekupovali jiné výrobky vyráběné skupinou Birac. Proto byl učiněn závěr, že riziko křížové kompenzace (kupř. prodáváním jiných výrobků stejným zákazníkům) bylo velmi nízké.
(55)
Rozhodnutím 2011/279/EU (4) Komise přijala nabídku cenového závazku od společnosti Alumina d.o.o. Zvornik a její společnosti ve spojení Kauno Tiekimas. Rada uznává, že nabídka cenového závazku odstraňuje účinky dumpingu působícího újmu a v dostatečné míře omezuje riziko obcházení.
(56)
K tomu, aby mohla Komise a celní orgány nadále účinně sledovat, zda společnost Alumina d.o.o. Zvornik a její společnost ve spojení dodržují závazek, jakmile je příslušnému celnímu orgánu předložen požadavek na propuštění zboží do volného oběhu, je osvobození od antidumpingového cla podmíněno i) předložením závazkové faktury, což je obchodní faktura obsahující přinejmenším prvky uvedené v příloze a prohlášení, stanovené v této příloze, ii) tím, že dovážené zboží je vyráběno, dodáváno a fakturováno buď přímo společností Alumina d.o.o. Zvornik prvnímu nezávislému odběrateli v Unii, nebo přímo fakturováno společností Kauno Tiekimas prvnímu odběrateli v Unii, který není ve spojení, a iii) tím, že zboží deklarované a prezentované celním orgánům přesně odpovídá popisu na závazkové faktuře. Pokud nejsou tyto podmínky splněny, bude k okamžiku přijetí prohlášení k propuštění zboží do volného oběhu uloženo příslušné antidumpingové clo.
(57)
Jakmile Komise podle čl. 8 odst. 9 základního nařízení zruší přijetí závazku následkem jeho porušení s odkazem na konkrétní transakce a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné, vzniká k okamžiku přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu celní dluh.
(58)
Dovozci by si měli být vědomi, že jako běžné obchodní riziko může k okamžiku přijetí prohlášení k propuštění zboží do volného oběhu vzniknout celní dluh, jak je popsáno v 56. a 57. bodě odůvodnění, a to i pokud byl závazek nabídnutý výrobcem, od kterého přímo nebo nepřímo nakupovali, Komisí přijat.
(59)
Podle čl. 14 odst. 7 základního nařízení by celní orgány měly bezodkladně uvědomit Komisi, kdykoli zjistí jakékoli skutečnosti poukazující na porušení závazku.
(60)
Z výše uvedených důvodů považuje Komise závazek nabídnutý společností Alumina d.o.o. Zvornik a společností Kauno Tiekimas za přijatelný. Dotčeným společnostem byly sděleny podstatné skutečnosti, úvahy a povinnosti, na nichž je přijetí závazku založeno.
(61)
V případě porušení nebo odvolání závazků nebo v případě, že Komise zruší přijetí závazků, se podle čl. 8 odst. 9 základního nařízení automaticky uplatní antidumpingové clo, které uložila Rada v souladu s čl. 9 odst. 4,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz zeolitu A ve formě prášku, nazývaného rovněž zeolit NaA ve formě prášku nebo zeolit 4 A ve formě prášku, v současnosti kódu KN ex 2842 10 00 (kód TARIC 2842100030), pocházejícího z Bosny a Hercegoviny.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, se pro výrobky popsané v odstavci 1 stanoví na 28,1 %.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Dovoz, u něhož bylo předloženo prohlášení o propuštění zboží do volného oběhu, a na nějž jsou vystaveny faktury společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v rozhodnutí 2011/279/EU, je osvobozen od antidumpingového cla uloženého podle článku 1 za podmínky, že:
a)
zboží je vyráběno, dodáváno a buď fakturováno přímo společností Alumina d.o.o., se sídlem Zvornik, Bosna a Hercegovina, prvnímu nezávislému odběrateli v Unii, nebo je fakturováno přímo společností Kauno Tiekimas AB, se sídlem Kaunas, Litva, prvnímu nezávislému odběrateli v Unii;
b)
k dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň prvky a prohlášení uvedené v příloze tohoto nařízení; a
c)
zboží deklarované a prezentované celním orgánům přesně odpovídá popisu na závazkové faktuře.
2. K okamžiku přijetí prohlášení o propuštění zboží do volného oběhu vzniká celní dluh:
-
pokud se ve vztahu k dovozu popsanému v odstavci 1 zjistí, že nebyla splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci, nebo
-
pokud Komise podle čl. 8 odst. 9 základního nařízení zruší přijetí závazku nařízením nebo rozhodnutím, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 3
S konečnou platností se vybírají částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1036/2010 uloženého na dovoz zeolitu A ve formě prášku, v současnosti kódu KN ex 2842 10 00 (kód TARIC 2842100030), pocházejícího z Bosny a Hercegoviny.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. května 2011.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 464/2011 VAN DE RAAD
van 11 mei 2011
tot instelling van een definitief antidumpingrecht en tot definitieve inning van het voorlopige recht op zeoliet A-poeder van oorsprong uit Bosnië en Herzegovina
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name artikel 9,
Gezien het voorstel dat de Commissie („de Commissie”) na overleg in het Raadgevend Comité heeft ingediend,
Overwegende hetgeen volgt:
1. VOORLOPIGE MAATREGELEN
(1)
De Commissie heeft bij Verordening (EU) nr. 1036/2010 (2) („de voorlopige verordening”) een voorlopig antidumpingrecht op zeoliet A-poeder van oorsprong uit Bosnië en Herzegovina („BiH”) ingesteld.
(2)
De procedure werd ingeleid als gevolg van een klacht die op 4 januari 2010 werd ingediend door Industrias Quimicas del Ebro SA, MAL Magyar Aluminium, PQ Silicas BV, Silkem d.o.o. en Zeolite Mira Srl Unipersonale (de „klagers”), die goed zijn voor een groot deel, in dit geval meer dan 25 %, van de totale productie van zeoliet A-poeder in de Unie. Het bij de klacht gevoegde bewijsmateriaal inzake dumping en de aanmerkelijke schade als gevolg daarvan werd voldoende geacht om tot inleiding van een procedure over te gaan.
2. VERVOLG VAN DE PROCEDURE
(3)
Na de mededeling van de belangrijkste feiten en overwegingen op grond waarvan was besloten voorlopige antidumpingmaatregelen in te stellen („mededeling van de voorlopige bevindingen”) hebben verscheidene belanghebbenden schriftelijke opmerkingen over de voorlopige bevindingen gemaakt. De partijen die verzochten te worden gehoord, zagen hun verzoek ingewilligd.
(4)
De Commissie is doorgegaan met het verzamelen en controleren van alle informatie die zij voor haar definitieve bevindingen noodzakelijk achtte.
(5)
Het onderzoek naar de dumping en de schade had betrekking op de periode van 1 januari 2009 tot en met 31 december 2009 („onderzoektijdvak” of „OT”). Het onderzoek naar de ontwikkelingen die relevant zijn voor de schadebeoordeling had betrekking op de periode van 1 januari 2005 tot het einde van het onderzoektijdvak („beoordelingsperiode”).
(6)
De Commissie heeft alle partijen in kennis gesteld van de belangrijkste feiten en overwegingen op basis waarvan de Commissie voornemens was de aanbeveling te doen om een definitief antidumpingrecht op zeoliet A-poeder van oorsprong uit BiH in te stellen en de bedragen waarvoor uit hoofde van het voorlopige recht zekerheid was gesteld, definitief te innen. De partijen konden hierover binnen een bepaalde termijn opmerkingen maken.
(7)
Met de mondelinge en schriftelijke opmerkingen van de belanghebbenden werd waar nodig rekening gehouden.
3. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJK PRODUCT
(8)
Aangezien geen opmerkingen over deze kwesties werden ontvangen, worden de overwegingen 12 tot en met 15 van de voorlopige verordening bevestigd.
(9)
Gezien het bovenstaande wordt definitief geconcludeerd dat alle hierboven gedefinieerde soorten zeoliet A-poeder moeten worden beschouwd als soortgelijk product in de zin van artikel 1, lid 4, van de basisverordening.
4. STEEKPROEF
(10)
De Bosnische producent-exporteurgroep („Birac”) heeft haar in het voorlopige stadium van het onderzoek aangevoerde argument herhaald dat een niet in de steekproef opgenomen producent in de Unie (Silkem d.o.o. of „Silkem”) volledig had moeten worden geconsolideerd in het antwoord op de vragenlijst van een tot de steekproef behorende producent in de Unie (MAL Magyar Aluminium of „MAL”), omdat beide ondernemingen verbonden zijn. Birac stelde dat, indien deze nalatigheid werd aanvaard, dit zou neerkomen op een discriminatie tussen producenten en exporteurs in de Unie, aangezien zij allen verplicht zijn om op de vragenlijst te antwoorden in gevallen waarin in landen die aan een antidumpingonderzoek onderworpen zijn, verbonden producenten-exporteurs bestaan. Verder voerde Birac aan dat zowel MAL als Silkem als niet-medewerkend moesten worden verklaard.
(11)
Deze argumenten kunnen niet worden aanvaard. Om de in overweging 19 van de voorlopige verordening uiteengezette redenen hebben MAL en Silkem volledig aan het onderzoek meegewerkt. Er zij op gewezen dat Silkem in het antwoord op het steekproefformulier informatie heeft verstrekt en dat rekening is gehouden met Silkem in de macrogegevensindicatoren. De onderneming was echter wegens haar geringe grootte niet in de lijst van de tot de steekproef behorende ondernemingen opgenomen. Daarom hoefde Silkem de zogenaamde microgegevens niet te verstrekken en deze zijn a fortiori niet gecontroleerd. Aangezien de verkoop van het betrokken product in vergelijking met die van MAL relatief klein is, is er geen aanwijzing dat de consolidatie van de gegevens van Silkem in die van MAL enig verschil had uitgemaakt.
(12)
Verder is de bewering van het bestaan van discriminatie tussen producenten-exporteurs en producenten in de Unie duidelijk ongegrond, omdat de situaties verschillend zijn. Enerzijds is het onderzoek naar het bestaan van dumping het onderzoek dat normaliter wordt uitgevoerd op het niveau van de onderneming en waarvoor de diensten van de Commissie een ondernemingspecifieke dumpingmarge moeten berekenen. Verder moet een groep producenten-exporteurs in haar geheel worden bekeken, aangezien er anders een risico bestaat dat de uitvoer wordt gekanaliseerd via het deel van de groep met het laagste recht. Anderzijds heeft het schadeonderzoek tot doel na te gaan of de bedrijfstak van de Unie in zijn geheel aanmerkelijke schade lijdt. In dit geval werden de in het kader van dit onderzoek in de steekproef opgenomen producenten in de Unie geacht de gehele productie van de Unie ten aanzien van bepaalde schade-indicatoren te vertegenwoordigen (micro-indicatoren). Dit argument wordt daarom afgewezen.
(13)
Birac voerde ook aan dat een Bosnische mijnbouwonderneming, verbonden met MAL, die aan deze bijzondere producent in de Unie een pregrondstof (namelijk bauxiet) levert, ook aan het onderzoek moest hebben meegewerkt. In dit verband zij erop gewezen dat de mijnbouwonderneming in het antwoord van MAL op de vragenlijst was vermeld. De kosten in verband met de aankoop van bauxiet en de verwerking daarvan tot aluminiumtrihydraat waren volledig opgevoerd in de productiekosten van MAL. Daarom voldeed de MAL-groep volledig aan de rapportagevereisten van de diensten van de Commissie. Dit argument wordt daarom afgewezen.
(14)
Aangezien geen andere opmerkingen hierover werden ontvangen, worden de overwegingen 16 tot en met 20 van de voorlopige verordening definitief bevestigd.
5. DUMPING
5.1. Normale waarde
(15)
Er zij aan herinnerd dat bij ontstentenis van representatieve binnenlandse verkoop de normale waarde werd berekend overeenkomstig artikel 2, lid 3, van de basisverordening.
(16)
Om de normale waarde overeenkomstig artikel 2, lid 3, van de basisverordening te berekenen, werden de verkoopkosten, algemene kosten en administratiekosten (VAA-kosten) die elk van de medewerkende producenten-exporteurs gedurende het onderzoektijdvak in het kader van normale handelstransacties in verband met de binnenlandse verkoop van het soortgelijke product had gemaakt en de gewogen gemiddelde winst die zij daarbij hadden behaald, opgeteld bij hun eigen gemiddelde productiekosten gedurende het onderzoektijdvak. Aangezien er geen afzonderlijke soorten van het betrokken product of het soortgelijke product bestaan, werd gebruikgemaakt van een gewogen gemiddelde winst. Waar nodig werden de productiekosten en VAA-kosten gecorrigeerd voordat zij werden gebruikt om vast te stellen of de verkoop in het kader van normale handelstransacties had plaatsgevonden en om de normale waarde te berekenen.
(17)
Na de mededeling van de voorlopige bevindingen diende Birac opmerkingen in over de bepaling van de voor de berekening van de normale waarde gebruikte winstmarge. Volgens Birac is de toegepaste methodologie in strijd met artikel 2, lid 3, van de basisverordening omdat in dit geval het resultaat van het gebruik van de winstmarge van de niet-representatieve binnenlandse verkoop voor de berekening van de normale waarde precies hetzelfde is als wanneer de prijzen van de niet-representatieve binnenlandse verkoop waren gebruikt. Zij voerde aan dat een dergelijke incoherente aanpak niet de bedoeling kon zijn geweest van een gecombineerde lezing van de leden 3 en 6 van artikel 2 van de basisverordening. Zij was ook van mening dat de gebruikte winstmarge onredelijk en onevenredig is, met name in vergelijking met de streefwinst die wordt gebruikt voor de berekeningen van de prijsonderbieding.
(18)
Verder stelde Birac dat de binnenlandse verkoop, wegens de bijzondere aard daarvan, niet mocht worden beschouwd als verkoop in het kader van normale handelstransacties en bijgevolg niet mocht worden gebruikt voor de vaststelling van de normale waarde.
(19)
Wat het eerste argument betreft, zij erop gewezen dat de toegepaste methode in lijn is met de bepalingen van de basisverordening en de jurisprudentie op grond van de WTO-uitspraken, volgens welke de winst van de binnenlandse verkoop in het kader van normale handelstransacties bij de berekening van de normale waarde moet worden gebruikt, ook al is deze verkoop niet representatief. In dit specifieke geval zij erop gewezen dat, aangezien de gehele binnenlandse verkoop winstgevend was, de berekening van de normale waarde inderdaad hetzelfde resultaat opleverde als wanneer de normale waarde gebaseerd was op de binnenlandse verkoopprijzen. Er zij in de eerste plaats op gewezen dat de winst- en de VAA-gegevens waren gebaseerd op de eigen binnenlandse verkoop van de onderneming die geacht werd te hebben plaatsgevonden in het kader van normale handelstransacties. Er zij verder op gewezen dat „redelijkheid” niet kan worden afgemeten aan de voor de berekening van de prijsonderbieding gebruikte streefwinst, aangezien die winst de situatie op de markt van de Unie bij ontstentenis van invoer met dumping weerspiegelt en daarom geen goede benchmark kan vormen voor de bepaling van de winst die in de context van de berekening van de normale waarde moet worden gebruikt. Het argument wordt daarom afgewezen.
(20)
Wat het argument betreft dat er niet mag van worden uitgegaan dat de binnenlandse verkoop in het kader van normale handelstransacties heeft plaatsgevonden, is uit het onderzoek gebleken dat de door Birac verstrekte gegevens en bewijzen een betrouwbare basis voor de bepaling van de normale waarde vormden. Daarom werd deze klacht ongegrond geacht en werd zij afgewezen.
(21)
Aangezien geen andere opmerkingen over de vaststelling van de normale waarde werden ontvangen, wordt de in de overwegingen 21 tot en met 26 van de voorlopige verordening beschreven methode bevestigd.
5.2. Uitvoerprijs
(22)
Aangezien geen opmerkingen over de uitvoerprijs werden ontvangen, worden de overwegingen 27 en 28 van de voorlopige verordening bevestigd.
5.3. Vergelijking
(23)
Aangezien geen opmerkingen over de vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs werden ontvangen, wordt overweging 29 van de voorlopige verordening bevestigd.
5.4. Dumpingmarge
(24)
Aangezien geen andere opmerkingen over de bepaling van de dumpingmarge werden ontvangen die de voorlopige bevindingen konden veranderen, worden de overwegingen 30 tot en met 32 van de voorlopige verordening bevestigd.
6. SCHADE
(25)
Er werden opmerkingen over de bevindingen betreffende schade ontvangen van bepaalde producenten in de Unie, twee gebruikers in de Unie en van de enige Bosnische producent-exporteur.
(26)
Voor zover de argumenten reeds uitvoerig in de voorlopige verordening zijn behandeld, worden zij niet in deze verordening herhaald.
6.1. Algemene opmerkingen
(27)
In de overwegingen 45 en 68 van de voorlopige verordening wordt duidelijk gesteld dat de bedrijfstak van de Unie bij dit onderzoek alle producenten in de Europese Unie omvat. Bovendien worden de schadefactoren op basis waarvan de bevinding van de schade werd vastgesteld, in de regel gebaseerd op gegevens in verband met de bedrijfstak van de Unie. Wanneer gegevens in verband met de bedrijfstak van de Unie worden gebruikt, wordt dit in punt 5.4 van de voorlopige verordening aangegeven door een verwijzing naar „macrogegevens”. Wanneer geen informatie voor de gehele bedrijfstak van de Unie beschikbaar was, werden echter de gegevens van de representatieve steekproef van de producenten in de Unie gebruikt. Er werden geen opmerkingen over deze kwesties ontvangen en de voorlopige bevindingen worden definitief bevestigd.
(28)
In overweging 34 van de voorlopige verordening is echter een fout geslopen. Deze overweging moet luiden: „Alle producenten in de Unie vormen de bedrijfstak van de Unie in de zin van artikel 4, lid 1, en artikel 5, lid 4, van de basisverordening en zullen hierna als „de bedrijfstak van de Unie” worden aangeduid.”.
(29)
Aangezien geen andere opmerkingen werden ontvangen, worden de bevindingen van de overwegingen 52 tot en met 56 van de voorlopige verordening bevestigd.
6.2. Verbruik in de Unie
(30)
Aangezien geen andere opmerkingen werden ontvangen, worden de bevindingen van de overwegingen 35 tot en met 38 van de voorlopige verordening bevestigd.
6.3. Invoer uit het betrokken land
(31)
Aangezien geen andere opmerkingen werden ontvangen, worden de bevindingen van de overwegingen 39 tot en met 43 van de voorlopige verordening bevestigd.
6.4. Situatie van de bedrijfstak van de Unie
6.4.1. Schade-indicatoren
(32)
In oktober 2010 vond een industrieel voorval plaats op het terrein van een van de producenten in de Unie, namelijk MAL. Uit de door de onderneming verstrekte cijfers blijkt echter dat de leveringen van het betrokken product in januari 2011 waren hervat. Het was daarom duidelijk dat dit voorval geen ernstige leveringsproblemen op de markt van de Unie had veroorzaakt.
(33)
Birac stelde dat, aangezien de hierboven genoemde Bosnische mijnbouwonderneming, die met MAL is verbonden, in het OT winst had gemaakt, de Commissie de productiekosten en de winst van MAL bij de berekening van de economische indicatoren moest corrigeren, omdat de winstsituatie van MAL klaarblijkelijk was verslechterd als gevolg van de hoge winsten die door de met haar verbonden mijnbouwonderneming in BiH waren gemaakt.
(34)
Ten aanzien van bovengenoemd argument zij erop gewezen dat de aankoop van bauxiet bij de verbonden onderneming marktconform was. Deze kwestie werd onderzocht tijdens de controle ter plekke. Omdat MAL tijdens het OT bauxiet van zowel verbonden als niet-verbonden ondernemingen tegen ruwweg dezelfde gemiddelde prijzen aankocht, ging de Commissie ervan uit dat de aankoop van bauxiet tegen marktconforme prijzen plaatsvond en daarom zijn geen correcties nodig van de ontwikkeling van de winstgevendheid van MAL, die werd gebruikt bij de berekening van de ontwikkeling in overweging 52 van de voorlopige verordening. Dit argument werd daarom afgewezen.
(35)
Birac voerde ook aan dat, aangezien zij bepaalde grondstoffen rechtsteeks van haar productie van aluminium verkreeg, zij significante concurrentievoordelen ten opzichte van de meeste producenten van Unie had en dat dit in de schademarges moest worden weerspiegeld. Dit argument kan niet worden aanvaard. Als een onderneming een concurrentievoordeel heeft, moet dit normaliter een effect hebben op de algemene berekening van de dumping in termen van lagere kosten en bijgevolg ook een lagere normale waarde opleveren. Dit soort concurrentievoordeel heeft conceptueel niets te maken met de schademarge. Uit de schademarge blijkt of een recht dat lager is dan de dumpingmarge voldoende is om de schade op te heffen. Dit argument werd daarom afgewezen.
(36)
Gebruikers in de Unie voerden aan dat de positieve ontwikkeling van bepaalde schadefactoren werd genegeerd in de voorlopige beoordeling van de Commissie (winstgevendheid, kasstroom en rendement op investeringen), waarin staat dat alle factoren moeten worden geanalyseerd. In de schadebeoordeling worden deze positieve ontwikkelingen echter volledig geanalyseerd. Zij werden in beschouwing genomen maar zij werden in dit geval niet als doorslaggevend beschouwd om de in de overwegingen 52 tot en met 60 van de voorlopige verordening aangegeven redenen. Dit argument werd daarom afgewezen.
(37)
Aangezien geen andere opmerkingen werden ontvangen, worden de bevindingen van de overwegingen 44 tot en met 64 van de voorlopige verordening bevestigd.
6.5. Conclusie inzake schade
(38)
Gezien het bovenstaande en aangezien geen andere opmerkingen hierover werden ontvangen, worden de conclusies in de overwegingen 65 tot en met 69 van de voorlopige verordening bevestigd.
7. OORZAKELIJK VERBAND
(39)
Een medewerkende gebruiker voerde aan dat de analyse van het oorzakelijke verband mank loopt omdat de Commissie aangeeft dat in het OT (2009) een tijdelijke verbetering van bepaalde schadefactoren werd geconstateerd. Deze partij was het niet eens met het oordeel van de Commissie dat de hogere winstgevendheid in 2009 in vergelijking met 2008 het resultaat was van kortstondige tijdelijke ontwikkelingen die zich in 2010 niet zouden herhalen.
(40)
Ten aanzien van bovengenoemde opmerking zij erop gewezen dat de argumenten van de partij slechts beweringen zijn die niet door nieuw bewijsmateriaal worden gestaafd. Het standpunt van de Commissie wordt daarentegen ondersteund door informatie die door de producenten in de Unie tijdens zowel de voorlopige als de definitieve fase van het onderzoek is verstrekt. De bij de voorbereiding van de controlebezoeken ingediende informatie is ook ter plekke gecontroleerd. De door de Commissie voorspelde verslechtering van de winstmarges na het OT wordt ook bevestigd door de door twee producenten in de Unie verstrekte gegevens voor het gehele jaar 2010. Dit argument wordt daarom afgewezen.
(41)
Birac betwistte de voorlopige bevinding betreffende het effect van de invoer uit derde landen. De analyse van de Commissie in overweging 77 van de voorlopige verordening was echter dat Birac de enige belangrijke exporteur naar de EU-markt was. Er was praktisch geen invoer uit andere bronnen. Birac verstrekt in dit verband geen nieuw bewijsmateriaal en haar argument wordt daarom afgewezen.
(42)
Een medewerkende gebruiker betwistte de analyse in de voorlopige verordening betreffende de daling van het verbruik en haalde het antidumpingonderzoek naar kathodestraalbuizen voor kleurentelevisietoestellen aan als precedent betreffende een inkrimping van de vraag (3). Hij voerde aan dat in het bovengenoemde onderzoek een inkrimping van de vraag tot het sluiten van de procedure heeft geleid. Er bestaat echter geen parallel tussen het geval van de kathodestraalbuizen voor kleurentelevisietoestellen en het huidige onderzoek. In het eerstgenoemde geval viel het verbruik dramatisch terug omdat het betrokken product door andere producten werd vervangen. Daarentegen is de daling van het verbruik in het huidige onderzoek zeer gering (7 % - zoals aangegeven in de overwegingen 37 en 38 van de voorlopige verordening). In dit verband zij erop gewezen dat de ontwikkeling van het verbruik nader is behandeld in de overwegingen 78, 79 en 80 van de voorlopige verordening, maar voornoemde medewerkende gebruiker was niet in staat om bewijsmateriaal te verstrekken om de bevindingen van de Commissie te weerleggen. Deze argumenten worden daarom afgewezen.
(43)
In het licht van het voorgaande worden de bevindingen in de overwegingen 70 tot en met 92 van de voorlopige verordening, namelijk dat de aanmerkelijke schade voor de bedrijfstak van de Unie werd veroorzaakt door de invoer met dumping, bevestigd.
8. BELANG VAN DE UNIE
(44)
Een medewerkende gebruiker voerde aan dat de Commissie misleidende informatie over het belang van de kosten van zeoliet in zijn totale kosten in overweging 104 van de voorlopige verordening heeft verstrekt. Met name stelde hij dat de kosten van zeoliet meer bedragen dan de 5 % van de totale kosten, zoals wordt aangegeven in overweging 104. In dit verband zij erop gewezen dat deze partij geen nieuwe gegevens ter staving van haar argument heeft verstrekt, terwijl de bevindingen van de Commissie waren gebaseerd op gecontroleerde informatie van de medewerkende gebruikers. Ten aanzien van de term „totale kosten” die in overweging 104 van de voorlopige verordening wordt gebruikt, zij erop gewezen dat deze alle productiekosten plus de verkoop- en algemene administratiekosten omvat. Bovendien is de opgave „minder dan 5 %” een gemiddelde dat betrekking heeft op wasmiddelen en waterverzachters tezamen. Ten slotte moet duidelijk worden gemaakt dat de zeolietkosten in waterverzachters hoger zijn dan die in wasmiddelen, maar veruit het belangrijkste gebruik van zeoliet betreft wasmiddelen. Wat deze bijzondere medewerkende gebruiker betreft, vormden de waterverzachters slechts een klein deel van de omzet aan zijn downstreamproducten waarbij gebruik wordt gemaakt van zeoliet. Dit argument wordt daarom afgewezen.
(45)
Een medewerkende gebruiker plaatste vraagtekens bij de bevinding van overweging 102 van de voorlopige verordening dat China een potentiële alternatieve leveringsbron is. Rekening houdend met de gemaakte opmerkingen aanvaardt de Commissie dat, hoewel sommige Chinese producten in het OT op de EU-markt zijn gebracht, het onwaarschijnlijk is dat China in de nabije toekomst een grote leverancier zal worden (zie overweging 41). Gezien de capaciteitsbenutting in de Europese Unie voor het betrokken product, houdt de Commissie vast aan haar standpunt dat er voor het betrokken product geen leveringsproblemen zijn. Dit argument wordt daarom afgewezen.
(46)
Een medewerkende gebruiker voerde aan dat, als ten gevolge van dit onderzoek rechten worden ingesteld, de zeolietkosten zodanig zullen stijgen dat ook de prijzen voor wasmiddelen en waterverzachters zullen toenemen, wat zal leiden tot hogere prijzen voor de consumenten. Dit argument berust op de veronderstelling dat de gebruikers de prijsstijging van zeoliet als gevolg van het antidumpingrecht zullen doorgeven. In de eerste plaats is de Commissie van mening dat de producenten in de Unie eerder baat zullen vinden bij de maatregelen door grotere schaalvoordelen dan door de verhoging van de prijzen (zie de overwegingen 108 en 111 van de voorlopige verordening). Ten slotte is, zoals hierboven aangegeven, het aandeel van de kosten van zeoliet in de totale productiekosten van downstreamproducten gering, zodat de eventuele gevolgen van het recht, hoe onwaarschijnlijk die ook zijn, niet de voorlopige conclusie ter discussie stellen dat er geen zwaarwegende redenen in verband met het belang van de Unie tegen de instelling van maatregelen zijn. Dit argument wordt daarom afgewezen.
(47)
Een medewerkende gebruiker stelde dat hij zou kunnen overschakelen op niet-zeolietformules in zijn wasmiddelen, wat negatieve gevolgen zou hebben voor de EU-producenten van zeoliet. De EU-producenten weten uit informatie over het dossier „Open voor inspectie door belanghebbenden” dat dit risico voor hun bedrijf bestaat. Er bestaat echter geen concreet bewijsmateriaal om het beweerde effect van deze hypothetische overschakeling op de bedrijfstak van de Unie te evalueren. Dit argument wordt daarom afgewezen.
(48)
De hierboven vermelde kwesties zijn in de definitieve fase van het onderzoek in beschouwing genomen maar veranderen de voornaamste conclusies daarvan niet. Aangezien geen andere opmerkingen werden ontvangen, worden de bevindingen van de overwegingen 93 tot en met 112 van de voorlopige verordening bevestigd. Daarom wordt geconcludeerd dat geen argumenten zijn aangedragen waaruit blijkt dat het niet in het belang van de Unie is om als gevolg van dit onderzoek maatregelen in te stellen.
9. DEFINITIEVE ANTIDUMPINGMAATREGELEN
9.1. Schademarge
(49)
Aangezien geen andere opmerkingen werden ontvangen, worden de bevindingen van de overwegingen 114, 115 en 116 van de voorlopige verordening bevestigd.
9.2. Definitieve maatregelen
(50)
Gelet op de conclusies inzake dumping, schade, oorzakelijk verband en belang van de Unie moet overeenkomstig artikel 9, lid 4, van de basisverordening een definitief antidumpingrecht worden ingesteld dat volgens de regel van het laagste recht gelijk is aan de dumpingmarge of, indien deze lager is, de schademarge. In dit geval moet het recht bijgevolg worden vastgesteld op het niveau van de geconstateerde dumping. Dit werd vastgesteld op 28,1 %.
(51)
Op grond van het voorgaande bedraagt het definitieve antidumpingrecht voor BiH 28,1 %.
10. DEFINITIEVE INNING VAN HET VOORLOPIGE RECHT
(52)
Gezien de hoogte van de vastgestelde dumpingmarge en de ernst van de schade die de bedrijfstak van de Unie heeft geleden, wordt het noodzakelijk geacht de bedragen die als zekerheid zijn gesteld uit hoofde van het bij de voorlopige verordening ingestelde voorlopige antidumpingrecht, definitief te innen tot het bedrag van de rechten die definitief bij deze verordening zijn ingesteld.
11. VORM VAN DE MAATREGELEN
(53)
Tijdens het onderzoek bood de Bosnische producent-exporteur Alumina d.o.o. Zvornik, tezamen met zijn verbonden onderneming in de Unie, Kauno Tiekimas AB, gevestigd in Kaunas, Litouwen, een prijsverbintenis aan overeenkomstig artikel 8, lid 1, van de basisverordening. Er zij op gewezen dat Fabrica glinice „Birac” onlangs een houdstermaatschappij werd en dat Alumina d.o.o, gevestigd in Zvornik, de enige producent-exporteur van de groep bleef.
(54)
Het aanbod werd door de Commissie onderzocht. Er zij op gewezen dat het betrokken product een basisproduct is dat slechts in één productsoort en specificatie bestaat, waardoor het mogelijke risico van prijscompensatie door verschillende productsoorten wordt uitgesloten. Uit het onderzoek is gebleken dat alle uitvoer naar de Unie werd gefactureerd via de verbonden onderneming in de Unie (namelijk Kauno Tiekimas AB, Kaunas, Litouwen). Deze verbonden onderneming verkoopt ook andere door de Birac-groep geproduceerde producten. De markt voor zeoliet A-poeder is echter welomschreven en de afnemers die zeoliet A-poeder aankopen, kopen uiteraard niet de andere door de Birac-groep geproduceerde producten. Daarom werd geconcludeerd dat het risico van kruiscompensatie door de mogelijke verkoop van andere producten aan dezelfde klanten zeer laag was.
(55)
Bij Besluit 2011/279/EU (4) heeft de Commisie het verbintenisaanbod van Alumina d.o.o. Zvornik en haar verbonden onderneming Kauno Tiekimas aanvaard. De Raad erkent dat het verbintenisaanbod het schadelijke effect van dumping opheft en het risico van ontwijking in voldoende mate beperkt.
(56)
Om de Commissie en de douaneautoriteiten verder in staat te stellen om de naleving van de verbintenis door Alumina d.o.o. Zvornik en haar verbonden onderneming te monitoren, wanneer het verzoek om het product in het vrije verkeer te brengen bij de bevoegde douaneautoriteit wordt ingediend, wordt de vrijstelling van het antidumpingrecht aan de volgende voorwaarden verbonden: i) de overlegging van een verbintenisfactuur, die een handelsfactuur is die ten minste de in de bijlage vermelde gegevens en verklaring bevat; ii) het feit dat de ingevoerde goederen worden vervaardigd, worden verzonden en direct door Alumina d.o.o. Zvornik aan de eerste niet-verbonden afnemer in de Unie worden gefactureerd of direct door Kauno Tiekimas aan de eerste niet-verbonden afnemer in de Unie worden gefactureerd en iii) het feit dat de goederen die bij de douane worden aangegeven en aangeboden exact overeenstemmen met de beschrijving in de verbintenisfactuur. Wanneer niet aan bovengenoemde voorwaarden wordt voldaan, is op het ogenblik van de aanvaarding van de aangifte voor het vrije verkeer het van toepassing zijnde antidumpingrecht verschuldigd.
(57)
Wanneer de Commissie ingevolge artikel 8, lid 9, van de basisverordening onder verwijzing naar specifieke transacties haar aanvaarding van een verbintenis wegens een schending opzegt en de desbetreffende verbintenisfacturen ongeldig verklaart, ontstaat op het ogenblik van de aanvaarding van de aangifte voor het vrije verkeer een douaneschuld.
(58)
Importeurs moeten zich ervan bewust zijn dat op het ogenblik van de aanvaarding van de aangifte voor het vrije verkeer een douaneschuld kan ontstaan, zoals beschreven in de overwegingen 56 en 57, ook al heeft de Commissie een verbintenis aanvaard van de fabrikant bij wie zij direct of indirect kopen; zij dienen dit als een normaal handelsrisico te beschouwen.
(59)
Ingevolge artikel 14, lid 7, van de basisverordening moeten de douaneautoriteiten de Commissie onverwijld op de hoogte stellen wanneer zij aanwijzingen hebben dat de verbintenis wordt geschonden.
(60)
Om de hierboven vermelde redenen wordt de door Alumina d.o.o. Zvornik en Kauno Tiekimas aangeboden verbintenis door de Commissie aanvaardbaar geacht. De betrokken ondernemingen zijn in kennis gesteld van de essentiële feiten, overwegingen en verplichtingen op grond waarvan hun verbintenis werd aanvaard.
(61)
Als de verbintenissen worden geschonden of opgezegd of als de Commissie de aanvaarding van een verbintenis opzegt, is ingevolge artikel 8, lid 9, van de basisverordening automatisch het op grond van artikel 9, lid 4, van de basisverordening door de Raad ingestelde antidumpingrecht van toepassing,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Een definitief antidumpingrecht wordt ingesteld op zeoliet A-poeder, ook zeoliet NaA- of zeoliet 4A-poeder genoemd, momenteel ingedeeld onder GN-code ex 2842 10 00 (Taric-code 2842100030), van oorsprong uit Bosnië en Herzegovina.
2. Het definitieve antidumpingrecht dat van toepassing is op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, van het in lid 1 genoemde product bedraagt 28,1 %.
3. Tenzij anders vermeld, zijn de geldende bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
1. Ingevoerde goederen die voor het vrije verkeer zijn aangegeven en zijn gefactureerd door ondernemingen waarvan de Commissie verbintenissen heeft aanvaard en waarvan de namen zijn vermeld in Besluit 2011/279/EU, zijn vrijgesteld van het bij artikel 1 ingestelde antidumpingrecht op voorwaarde dat:
a)
zij worden vervaardigd, worden verzonden en direct door Alumina d.o.o., Zvornik, Bosnië en Herzegovina, aan de eerste niet-verbonden afnemer in de Unie worden gefactureerd of direct door de onderneming Kauno Tiekimas AB, Kaunas, Litouwen, aan de eerste niet-verbonden afnemer in de Unie worden gefactureerd;
b)
zij vergezeld gaan van een verbintenisfactuur, die een handelsfactuur is die ten minste de in de bijlage bij deze verordening vermelde gegevens en verklaring bevat, en
c)
de bij de douane aangegeven en aangeboden goederen exact overeenstemmen met de beschrijving in de verbintenisfactuur.
2. Er ontstaat een douaneschuld op het ogenblik van de aanvaarding van de aangifte voor het vrije verkeer:
-
wanneer ten aanzien van de in lid 1 beschreven ingevoerde goederen wordt vastgesteld dat aan een of meer van de in dat lid genoemde voorwaarden niet is voldaan, of
-
wanneer de Commissie haar aanvaarding van de verbintenis overeenkomstig artikel 8, lid 9, van de basisverordening intrekt bij een verordening of besluit waarin zij naar specifieke transacties verwijst en de desbetreffende verbintenisfacturen ongeldig verklaart.
Artikel 3
De bedragen die overeenkomstig Verordening (EU) nr. 1036/2010 uit hoofde van het voorlopige antidumpingrecht op zeoliet A-poeder, momenteel ingedeeld onder GN-code ex 2842 10 00 (Taric-code 2842100030), van oorsprong uit Bosnië en Herzegovina, als zekerheid zijn gesteld, worden definitief geïnd.
Artikel 4
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 11 mei 2011.