PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 521/2012
ze dne 19. června 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1187/2009, pokud jde o vývozní licence pro sýry, které budou vyvezeny do Spojených států amerických v rámci některých kvót GATT
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na článek 170, čl. 171 odst. 1 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Oddíl 2 kapitoly III nařízení Komise (ES) č. 1187/2009 ze dne 27. listopadu 2009, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky (2), obsahuje podmínky pro žadatele, kteří žádají o vývozní licence, a postup pro přidělení uvedených licencí na vývoz v rámci kvóty do Spojených států amerických.
(2)
V souladu s článkem 21 nařízení (ES) č. 1187/2009 bylo pro kvótový rok 2012 přijato prováděcí nařízení Komise (EU) č. 789/2011 ze dne 5. srpna 2011, kterým se zahajuje řízení pro přidělování vývozních licencí pro sýry, které budou v roce 2012 vyvezeny do Spojených států amerických v rámci některých kvót GATT (3).
(3)
Z důvodů administrativního zjednodušení je vhodné začlenit do oddílu 2 kapitoly III nařízení (ES) č. 1187/2009 stálý mechanismus týkající se zahájení ročního řízení pro přidělování vývozních licencí namísto toho, aby se každý rok přijalo samostatné nařízení.
(4)
Nařízení (ES) č. 1187/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1187/2009 se mění takto:
1)
V kapitole III se oddíl 2 nahrazuje tímto:
„ODDÍL 2
Vývoz do USA
Článek 21
U produktů spadajících pod kód KN 0406 je nezbytné předložit vývozní licenci v souladu s tímto oddílem, jsou-li vyváženy do Spojených států v rámci těchto kvót:
a)
doplňkové kvóty vyplývající z dohody o zemědělství;
b)
celních kvót původně vyplývajících z Tokijského kola a poskytnutých Spojenými státy americkými Rakousku, Finsku a Švédsku v seznamu XX Uruguayského kola;
c)
celních kvót původně vyplývajících z Uruguayského kola a poskytnutých Spojenými státy americkými České republice, Maďarsku, Polsku a Slovensku v seznamu XX Uruguayského kola.
Článek 22
1. Žádosti o licence se podají příslušným orgánům od 1. do 10. září roku, který předchází kvótovému roku, na nějž jsou vývozní licence přiděleny. Všechny žádosti se podávají příslušnému orgánu jednoho členského státu ve stejnou dobu.
Kvóty uvedené v článku 21 se otevírají ročně na období od 1. ledna do 31. prosince.
V kolonce 16 žádostí o licence a licencí je uveden osmimístný kód produktů kombinované nomenklatury. Licence jsou však platné rovněž pro všechny ostatní kódy spadající pod kód KN 0406.
Žádost o licenci a licence obsahují v kolonce 20 tento údaj:
„Určeno pro vývoz do Spojených států amerických:
Kvóta pro … (rok) - oddíl 2 kapitoly III nařízení (ES) č. 1187/2009.
Označení kvóty: …“
2. Pro každou kvótu označenou ve sloupci (3) přílohy IIa může každý žadatel podat jednu či více žádostí o licence, nepřekročí-li požadované množství na kvótu omezení maximálního množství stanovená v článku 22a.
Je-li pro tento účel u stejné skupiny produktů uvedené ve sloupci (2) přílohy IIa rozděleno dostupné množství ve sloupci (4) mezi kvótu Uruguayského kola a kvótu Tokijského kola, musí být obě kvóty považovány za dvě samostatné kvóty.
3. K žádostem je nezbytné složit jistoty podle článku 9.
4. Žadatelé o vývozní licence doloží, že po dobu alespoň jednoho roku ze tří předchozích kalendářních let vyváželi do Spojených států amerických produkty dotyčné kvóty a že jejich označený dovozce je dceřinou společností žadatele.
Doklad o obchodu, na který odkazuje první pododstavec, se předkládá v souladu s čl. 5 druhým pododstavcem nařízení Komise (ES) č. 1301/2006 (4).
5. Žadatelé o vývozní licence v žádostech uvedou:
a)
označení skupiny produktů, na kterou se vztahuje kvóta Spojených států amerických v souladu s doplňkovými poznámkami 16 až 23 a 25 v kapitole 4 harmonizovaného celního sazebníku Spojených států amerických;
b)
názvy produktů podle harmonizovaného celního sazebníku Spojených států amerických;
c)
jméno a adresu dovozce ve Spojených státech amerických určeného žadatelem.
6. K žádostem o vývozní licence je nutné přiložit prohlášení od určeného dovozce dokládající skutečnost, že v souladu s platnými právními předpisy Spojených států amerických splňuje podmínky pro vydání licencí na dovoz produktů podle článku 21.
7. Žádosti jsou přípustné, pouze pokud jsou v nich dodržena omezení maximálního množství, obsahují všechny informace a jsou k nim přiloženy doklady uvedené v tomto článku.
8. Informace uvedené v tomto článku se předloží podle vzoru stanoveného v příloze IIb.
Článek 22a
Pokud jde o kvóty označené ve sloupci (3) přílohy IIa jako 22-Tokio, 22-Uruguay, 25-Tokio a 25-Uruguay, činí celkové množství požadované žadatelem na kvótu nejméně 10 tun a nepřekročí množství dostupné v rámci příslušné kvóty podle sloupce (4) uvedené přílohy.
Pokud jde o další kvóty označené ve sloupci (3) přílohy IIa, činí celkové množství požadované žadatelem na kvótu nejméně 10 tun a nejvýše 40 % množství dostupného v rámci příslušné kvóty podle sloupce 4 uvedené přílohy.
Článek 22b
1. Členské státy oznámí Komisi do 18. září žádosti podané pro každou z kvót označených v příloze IIa, nebo oznámí, že nebyly podány žádné žádosti.
2. Oznámení obsahuje pro každou kvótu:
a)
seznam žadatelů, jejich jméno, adresu a referenční číslo;
b)
množství požadovaná každým žadatelem a rozdělená podle kódu produktu kombinované nomenklatury a podle kódu v souladu s harmonizovaným celním sazebníkem Spojených států amerických;
c)
jméno, adresu a referenční číslo dovozce určeného žadatelem.
Článek 23
1. Pokud požadovaná množství v žádostech o vývozní licence na kvótu uvedenou v článku 21 překročí množství dostupné pro dotyčný rok, stanoví Komise k 31. říjnu přídělový koeficient.
Množství získané použitím koeficientu se zaokrouhlí na nejbližší kilogram směrem dolů.
Jistota se zcela nebo zčásti uvolní v případě zamítnutých žádostí nebo v případě množství, která jsou vyšší než přidělená množství.
2. Pokud by použití přídělového koeficientu vedlo k přidělení množství na méně než 10 tun na žadatele, přidělí dotčený členský stát příslušná dostupná množství pro každou kvótu losem. Členský stát přidělí losem pokaždé množství 10 tun těm žadatelům, jimž by bylo přiděleno v důsledku použití přídělového koeficientu méně než 10 tun.
Při stanovení šarží budou před losováním rozdělena zbývající množství nižší než 10 tun rovnoměrně mezi šarže o 10 tunách.
Pokud by použitím přídělového koeficientu vzniklo množství menší než 10 tun na kvótu, bude toto množství považováno za jednu šarži.
U žádostí, jimž losem nebylo přiděleno žádné množství, budou neprodleně uvolněny jistoty.
3. Členské státy, jichž se losování týká, oznámí Komisi do pěti dnů po zveřejnění přídělového koeficientu pro každou kvótu množství přidělená každému žadateli, kód produktu, referenční číslo žadatele a referenční číslo určeného dovozce.
Množství přidělená losováním se rozdělí mezi jednotlivé kódy KN v poměru k množstvím produktů jednotlivých kódů KN, o která se žádá.
4. Pokud se v žádostech o vývozní licence na kvóty uvedené v článku 21 nepožaduje vyšší množství, než je dostupné pro dotyčný rok, Komise stanovením přídělového koeficientu přidělí zbývající množství žadatelům v poměru k požadovaným množstvím. Množství získané použitím koeficientu se zaokrouhlí na nejbližší kilogram směrem dolů.
V takovém případě hospodářské subjekty do týdne od zveřejnění přídělového koeficientu uvědomí příslušný orgán dotčených členských států o dodatečném množství, jehož jsou příjemci. Odpovídajícím způsobem se navýší složená jistota.
Článek 24
1. Jména určených dovozců podle čl. 22 odst. 5 písm. c) a přidělená množství Komise sdělí příslušným orgánům Spojených států amerických.
2. V případě, že dovozní licence na dotyčná množství není udělena určenému dovozci za okolností, které nezpochybňují dobrou víru hospodářského subjektu předkládajícího prohlášení podle čl. 22 odst. 6, může členský stát povolit hospodářskému subjektu, aby určil jiného dovozce, pokud je tento dovozce uveden na seznamu sděleném příslušným orgánům Spojených států amerických v souladu s odstavcem 1 tohoto článku.
3. Členský stát neprodleně oznámí Komisi změnu určeného dovozce a Komise oznámí tuto změnu příslušným orgánům Spojených států amerických.
Článek 25
1. Vývozní licence se vydávají do 15. prosince roku, který předchází kvótovému roku, na množství, pro něž jsou licence přiděleny.
Licence jsou platné od 1. ledna od 31. prosince kvótového roku.
Kolonka 20 licencí obsahuje tento údaj:
„platné od 1. ledna do 31. prosince……. (rok).“
2. Jistiny na vývozní licence se uvolní při předložení důkazu, na který odkazuje čl. 32 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008, společně s přepravním dokladem, na který odkazuje čl. 17 odst. 3 nařízení (ES) č. 612/2009 a který jako místo určení uvádí Spojené státy americké.
3. Licence vydané podle tohoto článku jsou platné pouze pro vývoz produktů v rámci kvót uvedených v článku 21.
Článek 26
Ustanovení kapitoly II se použijí s výjimkou článků 7 a 10.
2)
Vkládají se nové přílohy IIa a IIb, jejichž znění jsou obsažena v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na vývozní licence, o něž bude požádáno ode dne 1. září 2012, na produkty, které budou vyvezeny v kvótovém roce 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. června 2012.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 521/2012 VAN DE COMMISSIE
van 19 juni 2012
houdende wijziging van Verordening (EG) nr. 1187/2009 wat betreft uitvoercertificaten voor kaas die in het kader van bepaalde GATT-contingenten naar de Verenigde Staten van Amerika kan worden uitgevoerd
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad van 22 oktober 2007 houdende een gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten en specifieke bepalingen voor een aantal landbouwproducten („integrale-GMO-verordening”) (1), en met name artikel 170 en artikel 171, lid 1, in samenhang met artikel 4,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Hoofdstuk III, afdeling 2, van Verordening (EG) nr. 1187/2009 van de Commissie van 27 november 2009 tot vaststelling van specifieke bepalingen ter uitvoering van Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad inzake de uitvoercertificaten en de uitvoerrestituties in de sector melk en zuivelproducten (2) bevat de voorwaarden voor de aanvragers om uitvoercertificaten aan te vragen en de procedure voor de toewijzing van die certificaten voor uitvoer in het kader van de contingenten naar de Verenigde Staten van Amerika.
(2)
Uitvoeringsverordening (EU) nr. 789/2011 van de Commissie van 5 augustus 2011 tot opening van de procedure voor de toewijzing van uitvoercertificaten voor kaas die in 2012 in het kader van bepaalde GATT-contingenten naar de Verenigde Staten van Amerika kan worden uitgevoerd (3), is overeenkomstig artikel 21 van Verordening (EG) nr. 1187/2009 vastgesteld voor het contingentjaar 2012.
(3)
Om redenen van administratieve vereenvoudiging is het passend in hoofdstuk III, afdeling 2, van Verordening (EG) nr. 1187/2009 een permanent mechanisme voor de opening van een jaarlijkse procedure voor de toewijzing van uitvoercertificaten op te nemen, in plaats van elk jaar een afzonderlijke verordening vast te stellen.
(4)
Verordening (EG) nr. 1187/2009 moet derhalve dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(5)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Beheerscomité voor de gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Verordening (EG) nr. 1187/2009 wordt als volgt gewijzigd:
1)
In hoofdstuk III wordt afdeling 2 vervangen door:
„AFDELING 2
Uitvoer naar de Verenigde Staten van Amerika
Artikel 21
Voor producten van GN-code 0406 wordt bij uitvoer naar de Verenigde Staten van Amerika onder de volgende contingenten overeenkomstig deze afdeling een uitvoercertificaat overgelegd:
a)
het uit de overeenkomst inzake de landbouw voortvloeiende extra contingent;
b)
de tariefcontingenten die oorspronkelijk uit de Tokioronde voortvloeiden en die door de Verenigde Staten van Amerika in lijst XX van de Uruguayronde aan Oostenrijk, Finland en Zweden zijn toegekend;
c)
de tariefcontingenten die oorspronkelijk uit de Uruguayronde voortvloeiden en die door de Verenigde Staten van Amerika in lijst XX van de Uruguayronde aan Tsjechië, Hongarije, Polen en Slowakije zijn toegekend.
Artikel 22
1. Aanvragen voor certificaten worden bij de bevoegde autoriteiten ingediend van 1 tot en met 10 september van het jaar voorafgaand aan het contingentjaar waarvoor de uitvoercertificaten worden toegewezen. Alle aanvragen worden gelijktijdig ingediend bij de bevoegde autoriteit van één enkele lidstaat.
De in artikel 21 bedoelde contingenten worden ieder jaar geopend voor de periode van 1 januari tot en met 31 december.
In vak 16 van de certificaataanvragen en van de certificaten wordt de productcode van acht cijfers van de gecombineerde nomenclatuur vermeld. Het certificaat is echter ook geldig voor alle andere onder GN-code 0406 vallende codes.
De certificaataanvraag en het certificaat bevatten in vak 20 de volgende vermelding:
„Uit te voeren naar de Verenigde Staten van Amerika:
Contingent voor het jaar … - hoofdstuk III, afdeling 2, van Verordening (EG) nr. 1187/2009.
Benaming van het contingent: …”.
2. Elke aanvrager mag voor elk in bijlage II bis, kolom 3, bedoeld contingent een of meer certificaataanvragen indienen voor zover de totale aangevraagde hoeveelheid per contingent de in artikel 22 bis vastgestelde maxima niet overschrijdt.
Als de beschikbare hoeveelheid in kolom 4 voor een in bijlage II bis, kolom 2, vermelde productgroep uit een contingent van de Uruguayronde en een contingent van de Tokioronde bestaat, worden beide contingenten als twee afzonderlijke contingenten beschouwd.
3. Voor de aanvragen wordt een zekerheid gesteld overeenkomstig artikel 9.
4. Aanvragers van uitvoercertificaten leveren het bewijs dat zij de producten van het betrokken contingent in ten minste een van de drie voorafgaande kalenderjaren naar de Verenigde Staten van Amerika hebben uitgevoerd en dat hun aangewezen importeur een dochterbedrijf van de aanvrager is.
Het bewijs van de handel als bedoeld in de eerste alinea, wordt geleverd overeenkomstig artikel 5, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1301/2006 van de Commissie (4).
5. Aanvragers van uitvoercertificaten vermelden in hun aanvragen de volgende gegevens:
a)
de omschrijving van de groep onder het Amerikaanse contingent vallende producten volgens de aanvullende aantekeningen 16 tot en met 23 en 25 bij hoofdstuk 4 van het Harmonized Tariff Schedule of the United States of America;
b)
de omschrijving van de producten volgens het Harmonized Tariff Schedule of the United States of America;
c)
de naam en het adres van de door de aanvrager aangewezen importeur in de Verenigde Staten van Amerika.
6. Aanvragen voor uitvoercertificaten gaan vergezeld van een verklaring van de aangewezen importeur dat hij voldoet aan de voorwaarden die in de Verenigde Staten van Amerika gelden voor de afgifte van invoercertificaten voor de in artikel 21 bedoelde producten.
7. Aanvragen zijn enkel ontvankelijk indien zij de maxima niet overschrijden, alle informatie bevatten en vergezeld gaan van de in dit artikel bedoelde documenten.
8. De in dit artikel bedoelde informatie wordt verstrekt overeenkomstig het model in bijlage II ter.
Artikel 22 bis
Voor de contingenten die in bijlage II bis, kolom 3, „22-Tokio”, „22-Uruguay”„25-Tokio” en „25-Uruguay” worden genoemd, bedraagt de totale aangevraagde hoeveelheid per aanvrager per contingent ten minste 10 ton en ten hoogste de in het kader van het betrokken contingent beschikbare hoeveelheid zoals vermeld in kolom 4 van die bijlage.
Voor de overige in bijlage II bis, kolom 3, bedoelde contingenten bedraagt de totale aangevraagde hoeveelheid per aanvrager per contingent ten minste 10 ton en ten hoogste 40 % van de in het kader van het betrokken contingent beschikbare hoeveelheid zoals vermeld in kolom 4 van die bijlage.
Artikel 22 ter
1. Uiterlijk op 18 september stellen de lidstaten de Commissie in kennis van de voor elk van de in bijlage II bis bedoelde contingenten ingediende aanvragen, of van het feit dat er geen aanvragen zijn ingediend.
2. De kennisgeving omvat voor elk contingent:
a)
de lijst van de aanvragers, met hun naam, adres en referentienummer;
b)
de door elke aanvrager aangevraagde hoeveelheden per productcode van de gecombineerde nomenclatuur en per code volgens het Harmonized Tariff Schedule of the United States of America;
c)
naam, adres en referentienummer van de door de aanvrager aangewezen importeur.
Artikel 23
1. Wanneer aanvragen voor uitvoercertificaten voor een in artikel 21 bedoeld contingent de beschikbare hoeveelheid voor het betrokken jaar overschrijden, stelt de Commissie uiterlijk op 31 oktober een toewijzingscoëfficiënt vast.
De uit de toepassing van de coëfficiënt resulterende hoeveelheid wordt afgerond tot op de naastgelegen lagere kilogram.
Voor de afgewezen aanvragen of voor de hoeveelheden boven die welke zijn toegewezen, wordt de zekerheid in haar geheel dan wel gedeeltelijk vrijgegeven.
2. Wanneer de toepassing van de toewijzingscoëfficiënt tot gevolg zou hebben dat certificaten worden toegewezen voor minder dan 10 ton per contingent per aanvrager, wijst de betrokken lidstaat de desbetreffende beschikbare hoeveelheden per contingent toe door loting. De lidstaat verloot kavels van 10 ton elk onder de aanvragers aan wie als gevolg van de toepassing van de toewijzingscoëfficiënt minder dan 10 ton zou zijn toegewezen.
Resterende hoeveelheden van minder dan 10 ton bij de bepaling van de te verloten kavels van 10 ton worden gelijkelijk over die kavels verdeeld voordat de loting plaatsvindt.
Wanneer de toepassing van de toewijzingscoëfficiënt tot gevolg zou hebben dat een hoeveelheid van minder dan 10 ton per contingent resteert, wordt die hoeveelheid als één enkele kavel beschouwd.
De zekerheid voor de aanvragen waaraan bij de toewijzing door loting geen certificaten toevallen, wordt onmiddellijk vrijgegeven.
3. De lidstaten die contingenten toewijzen bij loting stellen de Commissie binnen vijf werkdagen na de bekendmaking van de toewijzingscoëfficiënten voor elk contingent in kennis van de per aanvrager toegewezen hoeveelheden, de productcode, het referentienummer van de aanvrager en het referentienummer van de aangewezen importeur.
De door loting toegewezen hoeveelheden worden over de afzonderlijke GN-codes verdeeld naar evenredigheid van de per GN-code aangevraagde hoeveelheden product.
4. Wanneer de aanvragen voor uitvoercertificaten voor in artikel 21 bedoelde contingenten de beschikbare hoeveelheid voor het betrokken jaar niet overschrijden, wijst de Commissie de resterende hoeveelheden aan de aanvragers toe in verhouding tot de ingediende aanvragen, door een toewijzingscoëfficiënt vast te stellen. De uit de toepassing van de coëfficiënt resulterende hoeveelheid wordt afgerond tot op de naastgelegen lagere kilogram.
In dat geval stellen de marktdeelnemers de bevoegde autoriteit van de betrokken lidstaten binnen een week na de bekendmaking van de toewijzingscoëfficiënt in kennis van de extra hoeveelheid die zij aanvaarden. De gestelde zekerheid wordt dienovereenkomstig verhoogd.
Artikel 24
1. De Commissie deelt de namen van de in artikel 22, lid 5, onder c), bedoelde aangewezen importeurs en de toegewezen hoeveelheden mee aan de autoriteiten van de Verenigde Staten van Amerika.
2. Wanneer onder omstandigheden die geen reden geven tot twijfel over de goede trouw waarmee de marktdeelnemer de in artikel 22, lid 6, bedoelde verklaring heeft ingediend, geen invoercertificaat voor de betrokken hoeveelheden aan de aangewezen importeur wordt toegewezen, kan de lidstaat de marktdeelnemer toestemming geven om een andere importeur aan te wijzen, op voorwaarde dat deze laatste voorkomt in de lijst die overeenkomstig lid 1 van het onderhavige artikel is meegedeeld aan de bevoegde autoriteiten van de Verenigde Staten van Amerika.
3. De lidstaat stelt de Commissie zo spoedig mogelijk van de wijziging van de aangewezen importeur in kennis en op haar beurt stelt de Commissie de bevoegde autoriteiten van de Verenigde Staten van Amerika van deze wijziging in kennis.
Artikel 25
1. Uitvoercertificaten worden afgegeven uiterlijk op 15 december van het jaar dat voorafgaat aan het contingentjaar voor de hoeveelheden waarvoor de certificaten worden toegewezen.
De certificaten zijn geldig van 1 januari tot en met 31 december van het contingentjaar.
Vak 20 van de certificaten bevat de volgende vermelding:
„geldig van 1 januari tot en met 31 december … (jaar)”.
2. De zekerheden voor de uitvoercertificaten worden vrijgegeven na gelijktijdige overlegging van het in artikel 32, lid 2, van Verordening (EG) nr. 376/2008 bedoelde bewijs en het in artikel 17, lid 3, van Verordening (EG) nr. 612/2009 bedoelde vervoersdocument waarin de Verenigde Staten van Amerika als bestemming worden vermeld.
3. De overeenkomstig dit artikel afgegeven certificaten zijn uitsluitend geldig voor de uitvoer van producten in het kader van de in artikel 21 bedoelde contingenten.
Artikel 26
De bepalingen van hoofdstuk II zijn van toepassing, met uitzondering van de artikelen 7 en 10.
2)
De bijlagen II bis en II ter, waarvan de tekst is weergegeven in de bijlage bij deze verordening, worden ingevoegd.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de derde dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing op uitvoercertificaten die worden aangevraagd met ingang van 1 september 2012 voor producten die worden uitgevoerd in het contingentjaar 2013.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 19 juni 2012.