PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1331/2011
ze dne 14. prosince 2011,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo z dovozu některých bezešvých trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (EU) č. 627/2011 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).
(2)
Řízení bylo zahájeno v návaznosti na podnět, který dne 16. srpna 2010 (dále jen „podnět“) podal Výbor na obranu odvětví Evropské unie vyrábějícího bezešvé duté profily z nerezavějící oceli (dále jen „výbor na obranu“) jménem dvou skupin výrobců v Unii (dále jen „žadatelé“) představujících podstatnou část, v tomto případě více než 50 %, celkové výroby některých bezešvých trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
Připomíná se, že (jak je uvedeno v 14. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) se šetření dumpingu a újmy týkalo období od 1. července 2009 do 30. června 2010 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. NÁSLEDNÝ POSTUP
(4)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložila řada zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemná podání. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení. Komise nadále shromažďovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(5)
Co se týká tří žádostí o individuální zjišťování, s konečnou platností bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování nelze přiznat, jelikož by při šetření znamenalo příliš velké zatížení a znemožnilo by dokončit šetření včas. Jak je uvedeno v 6. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise vybrala reprezentativní vzorek představující 25 % celkového dovozu zaznamenaného v databázi Eurostatu během období šetření a více než 38 % celkového objemu spolupracujících vývozců v období šetření. Jak je uvedeno v 13. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dva ze tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku představují velké skupiny. Velikost skupin představovala při tomto šetření obzvláštní zátěž, a to s ohledem na úsilí vynaložené při šetření i analýzu. Za této situace nebylo možno žádostem dalších vyvážejících výrobců o individuální zjišťování vyhovět.
C. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(6)
Připomíná se, že (jak je uvedeno v 15. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) dotčeným výrobkem jsou bezešvé trubky a duté profily z nerezavějící oceli (jiné než s připojeným příslušenstvím, vhodné pro vedení plynů nebo kapalin, pro použití v civilních letadlech) pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN 7304 11 00, 7304 22 00, 7304 24 00, ex 7304 41 00, 7304 49 10, ex 7304 49 93, ex 7304 49 95, ex 7304 49 99 a ex 7304 90 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(7)
Jelikož s ohledem na dotčený výrobek nebyly po zveřejnění prozatímních zjištění předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 15. až 19. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Obdobný výrobek
(8)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 20. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
D. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(9)
Po zveřejnění prozatímních zjištění zpochybnily některé strany zjištění týkající se rozhodnutí o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství, jak bylo uvedeno v 21. až 43. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(10)
Jedna strana uvedla, že Komise nezveřejnila rozdíl v cenách surovin mezi trhem EU a trhem ČLR. V tomto ohledu je nutno uvést, že zveřejněná zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství stejně jako prozatímní nařízení uvádějí rozdíl mezi nominálními cenami surovin v EU, USA a nominálními cenami surovin v ČLR. Jak je uvedeno v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento rozdíl činí průměrně a v závislosti na kvalitě oceli přibližně 30 %. Pokud jde o zdroje informací, které tvořily základ pro toto srovnání, Komise použila údaje, jež byly k dispozici od spolupracujících výrobců v Unii a vyvážejících výrobců v ČLR. Tyto údaje byly podrobeny křížové kontrole s některými veřejně dostupnými zdroji (3).
(11)
Dále se uvádělo, že Komise nesrovnala ceny železné rudy dovážené do ČLR a mezinárodní tržní ceny. Podle souvisejícího tvrzení nebyly poskytnuty žádné údaje o dopadu cen železné rudy na náklady na suroviny (předvalky, ingoty, tyče kruhového průřezu) pořizované výrobci dotčeného výrobku. Odkaz na železnou rudu v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byl učiněn v souvislosti s konkurenční výhodou s cílem analyzovat možné vysvětlení nízkých cen předvalků, ingotů a tyčí kruhového průřezu v ČLR. Železná ruda a rovněž nikl a chrom jsou hlavními nákladovými činiteli při výrobě předvalků, ingotů a tyčí kruhového průřezu z nerezavějící oceli. Avšak vzhledem ke skutečnosti, že ceny železné rudy, niklu a chromu obvykle vycházejí z mezinárodních tržních cen, může být jejich dopad na rozdíl v cenách předvalků, ingotů a tyčí kruhového průřezu pocházejících z EU a ČLR a následně na bezešvé trubky a duté profily z nerezavějící oceli pouze omezený. Zjištění, která vedla k odmítnutí prvního kritéria v souvislosti se žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství, nebyla proto založena na cenách železné rudy, nýbrž na rozdílu v cenách surovin, tj. předvalků, ingotů a tyčí kruhového průřezu, jež se přímo používají při výrobě dotčeného výrobku; tento cenový rozdíl spolu se zjištěným zásahem státu (vývozní daň a žádné vrácení DPH) vedl k závěru, že nebylo prokázáno splnění prvního kritéria pro přiznání zacházení jako v tržním hospodářství.
(12)
Jedna strana několikrát zopakovala stejné tvrzení týkající se procesních aspektů rozhodnutí o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství. Toto tvrzení se týkalo konzultací s poradním výborem členských států, konkrétně informací předaných tomuto výboru v průběhu tohoto šetření. Záležitost byla objasněna ve dvou dopisech, jež byly této straně zaslány, a byla předmětem řady výměn s úředníkem pro slyšení. V této souvislosti je třeba uvést, že podle čl. 19 odst. 5 základního nařízení se vyměňované informace týkající se konzultací s poradním výborem členských států nesdělují, nestanoví-li základní nařízení jinak. Platné předpisy proto neumožňují povolit stranám přístup k informacím vyměňovaným mezi Komisí a členskými státy.
(13)
Tatáž strana předložila určitá tvrzení týkající se především otázky narušení na trhu surovin. Uvádělo se, že na předvalky z nerezavějící oceli nakupované na domácím trhu ČLR připadala během období šetření pouze část nákupů surovin. V tomto ohledu se především podotýká, že čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení nestanoví žádnou prahovou hodnotu, pokud jde o podíl nakoupených surovin, který musí být dotčen narušením. V čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení je stanoveno, že se náklady nejdůležitějších vstupů v zásadě zakládají na tržní hodnotě. Co je však důležitější, Komise objasnila, že se narušení na trhu surovin v ČLR týkala hlavních surovin používaných při výrobě bezešvých trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli, a nikoli pouze předvalků. Hlavními surovinami používanými při výrobě bezešvých trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli jsou předvalky, ingoty a tyče kruhového průřezu z nerezavějící oceli, které představují více než 50 % nákladů na výrobu dotčeného výrobku. Tyto suroviny spadají společně do kódu HS 7218 10 (ingoty a jiné primární formy nerezavějící oceli). Na všechny tyto suroviny se vztahuje 15 % vývozní daň a při vývozu se nevrací 17 % DPH. V této souvislosti vedla zjištěná narušení k závěru, že žádný z vyvážejících výrobců ČLR, kteří byli zařazeni do vzorku, nesplňuje první kritérium používané při posuzování zacházení jako v tržním hospodářství.
U dotyčné společnosti připadala na suroviny používané při výrobě dotčeného výrobku a nakoupené na domácím trhu ČLR významná část - přibližně 30 % nákupů. Mimoto je nutno podotknout, že další velká část byla dovážena od společností ve spojení. Zaměříme-li se konkrétně na nákupy od dodavatelů, kteří nejsou ve spojení, pak nákupy na domácím trhu činí dokonce 56 %. Na rozdíl od tvrzení této strany proto nedošlo k nesprávnému uvedení skutečností, pokud jde o dotyčné rozhodnutí o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství, a to ani při komunikaci s touto stranou, ani v procesu konzultací s poradním výborem, který byl informován o všech předložených tvrzeních. Toto tvrzení je proto třeba odmítnout.
(14)
Jedna společnost uvedla, že by rozhodnutí o nepřiznání zacházení jako v tržním hospodářství mělo být individuální a specifické pro každou společnost, zatímco v daném případě rozšířily orgány obecná zjištění na úrovni země na jednotlivé výrobce. Toto tvrzení nelze přijmout; analýza provedená orgány byla provedena individuálně pro každého výrobce zařazeného do vzorku. Je pravdou, že orgány dospěly ke stejnému závěru u tří výrobců zařazených do vzorku, to je však zapříčiněno skutečností, že do rozhodovacího procesu každého výrobce zasahoval stát, jak je objasněno v prozatímním nařízení.
(15)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzuje zjištění, že všechny žádosti o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství je nutno zamítnout, jak je stanoveno v 21. až 43. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Běžná hodnota
a) Srovnatelná země
(16)
Jedna strana uvedla, že jako srovnatelná země měly být použity Spojené státy americké. V této souvislosti je třeba zmínit, že důvody rozhodnutí nepoužít jako srovnatelnou zemi USA byly důkladně projednány v 46. až 48. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Vzhledem ke skutečnosti, že dotyčná strana své tvrzení neodůvodnila a nepředložila žádné další argumenty, jež by mohly změnit zjištění týkající se USA jako možné srovnatelné země, je nutno toto tvrzení odmítnout.
(17)
Současně je třeba zdůraznit, že Komise nadále usilovala o navázání spolupráce ze strany vhodné srovnatelné země. Kromě úsilí uvedeného v 47. bodě odůvodnění prozatímního nařízení kontaktovala Komise výrobce v Brazílii, Kanadě, Malajsii, Mexiku, Jižní Africe, Jižní Koreji, na Tchaj-wanu a Ukrajině. Celkem bylo kontaktováno 46 společností, spolupráci se však nepodařilo navázat.
(18)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzuje prozatímní závěr, že by běžná hodnota měla být založena na cenách skutečně zaplacených nebo cenách, které je třeba zaplatit, za obdobný výrobek v Unii, které byly v případě nutnosti náležitě opraveny o přiměřené ziskové rozpětí, jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
b) Stanovení běžné hodnoty
(19)
Jak je podrobně uvedeno v 49. až 51. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, běžná hodnota je založena na cenách skutečně zaplacených nebo cenách, které je třeba zaplatit, za obdobný výrobek v Unii, které byly v případě nutnosti náležitě opraveny o přiměřené ziskové rozpětí, to pro nejpodobnější typy výrobků se stejným průměrem, jakostní třídou oceli a druhem výroby (např. tažení za studena nebo za tepla).
(20)
Připomínky stran týkající se cen skutečně zaplacených nebo cen, které je třeba zaplatit, za obdobný výrobek v Unii a rovněž připomínky týkající se úprav (jako je obchodní úroveň a jakost), jsou projednány níže v 45. a 46. bodě odůvodnění.
(21)
Jedna společnost tvrdila, že by běžnou hodnotu bylo možno zjistit početně na základě cen dutých prvků z nerezavějící oceli při dovozu z EU do USA nebo do EU výrobci v Unii. Toto tvrzení nebylo blíže doloženo. Společnost nepředložila žádná tvrzení ohledně toho, proč by toto početní zjištění bylo při stanovení běžné hodnoty vhodnější než způsob použitý v prozatímním nařízení. Nebylo zejména odůvodněno, proč by bylo vhodnější určit běžnou hodnotu početně na základě cen dutých prvků než na základě cen výrobního odvětví Unie za obdobný výrobek.
(22)
Nebylo rovněž doloženo, proč by se měl uvážit vývoz EU do USA. Tato alternativa se nejeví jako vhodná zejména s ohledem na skutečnost, že všichni spolupracující výrobci v USA spoléhají na dovoz od svých mateřských společností v EU, jak již bylo zmíněno v 48. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Vysoké náklady na zpracování v USA, jak je uvedeno v 48. bodě odůvodnění prozatímního nařízení (což je právě důvod, proč se USA nepovažovaly za vhodnou srovnatelnou zemi), znamenají, že navrhovaná metoda není vhodná.
(23)
Pokud jde o vývoz z USA do EU, tato otázka byla výslovně projednána v 49. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Usuzovalo se, že by ceny vývozu z USA byly poznamenány vysokými výrobními náklady a skutečností, že objem tohoto vývozu je velmi omezený.
(24)
Tatáž společnost navrhla určit běžnou hodnotu početně na základě skutečných cen dutých prvků z nerezavějící oceli při dovozu výrobci v Unii. Výrobce v Unii, který do EU dováží duté prvky z Indie a který byl zmíněn v podnětu, však při tomto šetření nespolupracoval. Stejně tak nespolupracoval ani žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku, kteří dovážejí duté prvky z jakékoli země mimo EU. Navrhovanou metodiku proto nelze použít.
(25)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzuje stanovení běžné hodnoty, jak je uvedeno v 49. až 51. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Vývozní cena
(26)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že by se v zájmu zajištění spravedlivého srovnání mělo za datum prodeje považovat spíše datum objednávky než datum vystavení faktury. Toto tvrzení bylo předloženo s odkazem na čl. 2 odst. 10 písm. j) základního nařízení. Jak již bylo dotyčné straně vysvětleno během slyšení u úředníka pro slyšení, které se konalo dne 11. března 2011, dotyčné ustanovení se vztahuje výhradně na měnové přepočty, tj. použitelné směnné kurzy v případě, je-li za účelem srovnání cen nutný přepočet měn. Odkaz na data objednávek se proto týká měnových přepočtů v rámci spravedlivého srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty a nesouvisí s obratem a objemem vývozu do EU během období šetření.
(27)
Ve všech případech byl dotčený výrobek vyvážen pro nezávislé odběratele v Unii, a vývozní cena byla proto stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit. Potvrzuje se proto 52. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Srovnání
(28)
Jak je uvedeno výše ve 20. bodě odůvodnění, připomínky stran týkající se skutečně zaplacených cen nebo cen, které je třeba zaplatit, za obdobný výrobek v Unii a rovněž připomínky týkající se úprav (jako je obchodní úroveň a jakost) jsou podrobněji projednány níže v 45. a 46. bodě odůvodnění.
(29)
Jedna strana zpochybnila způsob srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty na základě tří konkrétních parametrů (průměr, jakostní třída oceli a druh výroby (např. tažení za studena nebo za tepla)). Tato strana uvedla, že srovnání mělo být provedeno na podrobnější úrovni, tj. s přihlédnutím rovněž k dalším parametrům, zejména tloušťce stěny, délce a zkouškám.
(30)
Útvary Komise skutečně shromáždily informace týkající se řady parametrů, včetně délky, tloušťky stěny a zkoušek.
(31)
Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení se dumpingové rozpětí obvykle zjišťuje na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem cen ze všech srovnatelných vývozních obchodů. Ustanovení čl. 2 odst. 11 základního nařízení vyžaduje, aby byly výpočty dumpingu založeny na „všech srovnatelných vývozních obchodech“, pokud „ustanovení upravující spravedlivé srovnání nestanoví jinak“. Společnost poukázala na tzv. kontrolní číslo výrobku a parametry, které jsou v něm obsaženy. V tomto ohledu je nutno podotknout, že kontrolní číslo výrobku je nástroj, který se při šetření používá za účelem strukturování a uspořádání značného množství velmi podrobných údajů poskytnutých společnostmi. Jedná se o pomůcku k provedení podrobnější analýzy různých vlastností výrobků v rámci dané kategorie dotčeného výrobku a obdobného výrobku. V zájmu spravedlivého srovnání bylo toto srovnání založeno na nejvhodnějších vlastnostech.
(32)
Na základě tvrzení společnosti Komise v dopise objasnila, že tloušťka stěny trubky souvisí úměrně s její hmotností, a srovnání se na ni tudíž vztahovalo nepřímo. Ostatní vlastnosti, jako zkoušky, mají na srovnání menší dopad. Téměř všechny dotčené výrobky jsou například podrobeny běžným zkušebním aplikacím.
(33)
Je nutno zdůraznit, že v rozporu s tvrzeními této strany Komise neopomenula žádné údaje. Není však neobvyklé, že určité parametry použité v kontrolním čísle výrobku mají menší váhu a že některé parametry tvoří více než jiné lepší základ pro spravedlivé srovnání. Při srovnání na základě fyzických rozdílů nebo z jakýchkoli jiných důvodů nebyly opominuty žádné trubky, ani nebyly vytvořeny nové typy výrobků. Naopak, do srovnání byl zahrnut veškerý prodej bez ohledu na průměr nebo délku trubky.
(34)
Společnost dále uvedla, že přístup, který Komise použila, jí znemožnil požádat o úpravy s ohledem na fyzické vlastnosti. Toto tvrzení se opět zakládalo na skutečnosti, že Komise provedla srovnání na základě tří parametrů, a nikoli více parametrů, jak již bylo projednáno výše v 31. bodě odůvodnění a v následujících bodech odůvodnění.
(35)
Co se týká procesního aspektu srovnání, který taktéž nadnesla stejná strana, je nutno podotknout, že společnost měla plně možnost vyjádřit se k výpočtům, jež byly provedeny v jejím případě. Úplné údaje o těchto výpočtech byly zveřejněny ke dni vyhlášení prozatímního nařízení. Společnost se k otázce parametrů použitých při srovnání vyjádřila v dopise ze dne 11. července 2011, v němž požádala o další objasnění. Útvary Komise odpověděly dne 19. července 2011. Společnost poté zopakovala svá tvrzení v dopise ze dne 29. července 2011. Společnost nesouhlasila se základem pro srovnání a opakovaně tvrdila, že parametry jako tloušťka stěny, délka nebo zkoušky mají dopad na ceny. Jak bylo uvedeno výše, Komise uznává, že tyto parametry mají určitý dopad na ceny. Pokládalo se však za vhodnější, aby byly výpočty založeny na 3 nejdůležitějších parametrech, jelikož to vede k nejvyšší úrovni shody a současně umožňuje nalézt odpovídající prodej pro všechny srovnatelné vývozní obchody.
(36)
Společnost tvrdila, že jí bylo znemožněno požádat o úpravu. Toto tvrzení je nutno odmítnout. Možnost podat žádosti existovala v průběhu celého řízení, v neposlední řadě v době zveřejnění prozatímních zjištění, kdy se společnost dozvěděla o všech podrobnostech výpočtů.
(37)
Jedna strana uvedla, že použití výrobních nákladů u menších průměrů na větší průměry neodráží skutečné náklady, jelikož u větších průměrů jsou náklady mnohem vyšší. Tato strana však nepředložila žádnou alternativu, ani své tvrzení nedoložila. Vzhledem ke skutečnosti, že nebyla předložena žádná alternativní metoda, považovala se použitá metoda za nejpřiměřenější.
(38)
Jedna společnost uvedla, že počet úprav (úpravy s ohledem na skutečnost, že Komise použila tři parametry, a nikoli více parametrů, a úpravy o jakost a obchodní úroveň) naznačuje, že výrobky výrobců v Unii jsou těžko srovnatelné s dováženými výrobky z ČLR. V této souvislosti se podotýká, že skutečnost, že orgány provádějí úpravy, je nedílnou součástí jakéhokoli výpočtu dumpingu. Tyto úpravy se předpokládají v základním nařízení, a jako takové proto nezpochybňují srovnatelnost mezi dotčeným výrobkem a obdobným výrobkem. Vysoký poměr shody ve skutečnosti potvrzuje, že dotčený výrobek a obdobný výrobek jsou zcela srovnatelné.
(39)
S ohledem na výše uvedená tvrzení se potvrzují zjištění uvedená v 53. a 54. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Dumpingové rozpětí
(40)
Jedna strana uvedla, že kvůli vysokému kolísání cen niklu mělo být dumpingové rozpětí vypočítáno na čtvrtletním základě. V tomto ohledu se podotýká, že v daném případě není srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou srovnáním cen a nákladů, nýbrž pouze srovnáním váženého průměru prodejních cen (běžná hodnota byla stanovena na základě prodejních cen výrobního odvětví EU). Růst cen niklu byl mimoto odrazem růstu světových tržních cen, a nejednalo se proto o ojedinělý jev v ČLR. Tento růst cen ovlivnil nejvýše tři měsíce období šetření, zatímco prodej dotčeného výrobku se uskutečňoval v celém období šetření. Změny cen surovin je mimoto nutno považovat za běžnou součást obchodních operací. Rostoucí ceny niklu by měly ovlivnit výrobce v Unii i v ČLR stejně, jelikož cena niklu je stanovena na Londýnské burze kovů. Případné rozdíly by byly zapříčiněny narušením cen surovin v ČLR, a neměly by být proto při výpočtu brány v potaz. Tvrzení bylo proto nutno odmítnout, a srovnání bylo založeno na ročních průměrných vývozních cenách ČLR a ročních průměrných cenách EU s náležitou úpravou o přiměřené ziskové rozpětí. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(41)
Jeden výrobce v ČLR předložil odůvodněné tvrzení, že výpočet úprav ve výpočtu jeho individuálního dumpingu nebyl správný. Komise toto tvrzení uznala a provedla nový výpočet, který vedl k dumpingovému rozpětí ve výši 83,7 %. Kromě této změny se potvrzují zjištění uvedená v 55. až 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Revidovaná dumpingová rozpětí činí:
Konečná antidumpingová rozpětí
Changshu Walsin Specialty Steel, Co. Ltd., Haiyu
83,7 %
Shanghai Jinchang Stainless Steel Tube Manufacturing, Co. Ltd., Situan
62,6 %
Wenzhou Jiangnan Steel Pipe Manufacturing, Co. Ltd., Yongzhong
67,1 %
Vážený průměr na základě vzorku pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku a kteří jsou uvedeni v příloze I
71,5 %
Všechny ostatní společnosti
83,7 %
E. ÚJMA
1. Výrobní odvětví Unie
(42)
Pokud jde o vymezení výrobního odvětví Unie a reprezentativnost vzorku výrobců v Unii, po zveřejnění prozatímních zjištění nebyla obdržena žádná tvrzení. Potvrzuje se proto 62. a 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Spotřeba v Unii
(43)
S ohledem na spotřebu v Unii nebyla obdržena žádná tvrzení. Potvrzuje se proto 64. až 66. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Dovoz z dotčené země
(44)
Co se týká prozatímních zjištění ohledně objemu, podílu na trhu a vývoje ceny dumpingového dovozu, zúčastněné strany nepředložily žádná tvrzení. Potvrzuje se proto 67. až 69. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(45)
Pokud jde o výpočet cenového podbízení ze strany dovozu z ČLR, vyžádali si vyvážející výrobci v ČLR i výrobní odvětví Unie další informace o způsobu stanovení určitých úprav (jako jsou náklady vynaložené po dovozu, obchodní úroveň a jakost), které byly použity při výpočtu. Komise těmto žádostem vyhověla a zveřejnila údaje o způsobu stanovení těchto úprav, přičemž bylo současně zajištěno dodržení pravidel týkajících se zachování důvěrnosti.
(46)
Na základě připomínek jednoho výrobce v ČLR byla provedena menší oprava ve výpočtu cenového podbízení, jelikož v prozatímním výpočtu zahrnovala úprava o obchodní úroveň rovněž část nákladů vynaložených po dovozu, jež byly současně předmětem zvláštní úpravy o všechny náklady vynaložené po dovozu. Tato oprava měla za následek změnu rozpětí cenového podbízení a úrovně pro odstranění újmy o méně než jeden procentní bod (pokud jde o revizi úrovně pro odstranění újmy, viz níže 82. a 83. bod odůvodnění) v porovnání s prozatímní fází.
(47)
Kromě výše uvedených změn se při neexistenci jakýchkoli jiných připomínek potvrzuje 70. a 71. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(48)
Po zveřejnění prozatímních zjištění někteří vyvážející výrobci v ČLR tvrdili, že by z analýzy újmy měly být vyloučeny určité ukazatele. Zejména uváděli, že výroba a využití kapacity klesalo stejným tempem jako spotřeba v Unii, a tvrdili, že z tohoto důvodu by se tyto ukazatele neměly v analýze týkající se podstatné újmy brát v úvahu. Obdobné tvrzení bylo předloženo s ohledem na pokles prodeje Unie, k němuž údajně rovněž docházelo tempem srovnatelným se snižováním spotřeby.
(49)
V této souvislosti se za prvé poznamenává, že podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení by v analýze újmy měly být přezkoumány „všechny relevantní hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují stav daného výrobního odvětví“. Pokud jde o možné účinky jiných činitelů, které mohly vedle dumpingového dovozu přispět k újmě, těmito účinky se zabývá kapitola F. Příčinná souvislost, zejména bod týkající se účinků případných jiných činitelů (viz níže 59. až 69. bod odůvodnění).
(50)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzuje se 72. až 89. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Závěr ohledně újmy
(51)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzuje se 90. až 92. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
F. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Účinky dumpingového dovozu a hospodářského poklesu
(52)
Některé strany zopakovaly svá tvrzení, která byla předložena v prozatímní fázi, že významnou část podstatné újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, je nutno přičíst jiným činitelům než dumpingovému dovozu.
(53)
V této souvislosti někteří vyvážející výrobci v ČLR po zveřejnění prozatímních zjištění zejména uváděli, že značná část úbytku objemu prodeje a podílu na trhu byla zapříčiněna spíše klesající poptávkou v důsledku hospodářské krize než dumpingovým dovozem z ČLR. Tito vyvážející výrobci dále tvrdili, že srovnatelné snížení cen dovozu z ČLR a výrobního odvětví Unie v posuzovaném období (o 9 %, resp. 8 %) rovněž naznačuje, že klesající ceny výrobního odvětví Unie byly zapříčiněny pouze klesající tržní poptávkou, a nikoli účinkem dumpingového dovozu.
(54)
Za prvé je třeba podotknout, že se v 103. až 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení uznává, že hospodářský pokles a výsledné zmenšení poptávky měly nepříznivý dopad na stav výrobního odvětví Unie a že jako takové mohly přispět k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. To však nezmenšuje účinek levného dumpingového dovozu z ČLR působícího újmu, který v posuzovaném období značně zvýšil svůj podíl na trhu Unie.
(55)
Jak je objasněno v 104. a 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, účinek dumpingového dovozu způsoboval v době klesající poptávky ještě větší újmu než v letech rychlého růstu. Zdá se, že během celého posuzovaného období byly ceny dovozu z ČLR trvale nižší než ceny Unie. V období šetření bylo cenové podbízení v rozmezí od 21 % do 32 % a podíl dovozu z ČLR na trhu Unie činil více než 18 %, a to v důsledku značného přírůstku v posuzovaném období o 7,9 procentního bodu. Zatímco dovoz z ČLR vyvíjel zjevný cenový tlak, který výrobnímu odvětví Unie bránil ve stanovení cen pokrývajících náklady (neřkuli ziskových cen), vyšší objem a podíl tohoto dovozu na trhu současně výrobnímu odvětví Unie znemožnil rovněž dosáhnout vyšších objemů výroby, využití kapacity a prodeje, zejména s ohledem na výrobky komoditního typu, které se prodávají především prostřednictvím distributorů.
(56)
Za druhé, vyvození závěrů pouze na základě vybraných ukazatelů újmy, jako je objem prodeje a podíl na trhu či pouze prodejní ceny, by v tomto případě narušilo analýzu. Úbytek objemu prodeje a podílu na trhu byl například spojen mimo jiné s vážným zhoršením ziskovosti a byl do značné míry zapříčiněn cenovým tlakem ze strany dumpingového dovozu. Co se týká konkrétně otázky podílu na trhu, během posuzovaného období přišlo výrobní odvětví Unie o podíl na trhu ve výši 3,6 procentního bodu ve prospěch dovozu z ČLR. Vzhledem k míře cenového podbízení a růstu dovozu z ČLR v relativním i absolutním vyjádření nelze v žádném případě dospět k závěru, že snížení cen výrobců v Unii nesouviselo s úrovní cen dumpingového dovozu.
(57)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzuje zjištěná příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou v důsledku společné existence značného objemu a cenového tlaku vyvíjeného dovozem z ČLR na výrobní odvětví Unie.
(58)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzuje se 94. až 96. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Účinky jiných činitelů
(59)
Co se týká účinku dovozu z ostatních třetích zemí do Unie, někteří vyvážející výrobci v ČLR tvrdili, že by se úbytek podílu výrobního odvětví Unie na trhu ve výši 1,0 procentního bodu z celkem 3,6 procentního bodu měl přičíst dovozu z Japonska a Indie. Ve skutečnosti však dovoz z ČLR získal podíl na trhu na úkor dovozu z ostatních zemí i na úkor výrobního odvětví Unie. Nárůst podílu dovozu z ČLR na trhu o 7,9 procentního bodu lze rozdělit na úbytek podílu výrobního odvětví Unie na trhu ve výši 3,6 procentního bodu a úbytek podílu ostatního dovozu na trhu o 4,3 procentního bodu.
(60)
Titíž vyvážející výrobci v ČLR uvedli, že se významně snížily rovněž průměrné ceny dovozu z některých vybraných ostatních třetích zemí, zejména Ukrajiny, Indie a USA, což mohlo výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V této souvislosti se však podotýká, že v průběhu posuzovaného období se průměrná cena dovozu ze všech zemí kromě ČLR ve skutečnosti celkově zvýšila o 34 %. Jak již bylo uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, průměrná cena dovozu z USA podstatně překračovala ceny na trhu Unie. Jak bylo zdůrazněno ve stejném bodě odůvodnění, podíl dovozu z Ukrajiny na trhu se zmenšil, zatímco podíly amerického a indického dovozu na trhu byly v podstatě stálé. Na základě údajů Eurostatu o tomto dovozu však nelze dospět k závěru, že dovoz z ostatních třetích zemí hrál v zhoršení stavu výrobního odvětví Unie důležitou úlohu, a narušil tak zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou.
(61)
Jelikož s ohledem na zjištění uvedená v 97. až 102. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebyly předloženy žádné další připomínky, jsou tato zjištění potvrzena.
(62)
Pokud jde o účinek hospodářského poklesu, důvody, proč nelze hospodářský pokles považovat za prvek narušující příčinnou souvislost, byly analyzovány výše v 52. až 58. bodě odůvodnění. Jelikož žádná z předložených připomínek nenaznačovala opak, jsou zachována zjištění uvedená v 103. až 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(63)
Co se týká vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie, jelikož nebyly předloženy žádné připomínky ohledně zjištění uvedených v 107. a 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jsou tato zjištění potvrzena.
(64)
Řada vyvážejících výrobců v ČLR uvedla, že důležitou úlohu v zhoršení ziskovosti výrobního odvětví Unie hrál spíše 18 % nárůst jednotkových výrobních nákladů popsaný v 109. bodě odůvodnění prozatímního nařízení než dumpingový dovoz, a požadovala podrobnější analýzu účinku tohoto zvýšení jednotkových nákladů.
(65)
Komise tuto záležitost ověřila a zjistila, že zvýšení jednotkových výrobních nákladů lze přičíst vyšším nákladům na výrobu v důsledku vyšších cen surovin a vyšším fixním nákladům, jako jsou přímé mzdové náklady, odpisy, výrobní režijní náklady a prodejní, správní a režijní náklady, a rovněž rychlému poklesu výroby.
(66)
Vzhledem ke skutečnosti, že se na výkyvy v nákladech na suroviny do značné míry vztahoval mechanismus výrobního odvětví Unie pro stanovování cen (tzv. mechanismus „přirážky za slévání“ spojuje u nejdůležitějších surovin, jako je nikl, molybden a chrom, ceny přímo s cenovými nabídkami), jejich dopad na ziskovost není pravděpodobně významný. Na úroveň ziskovosti však měly přímý dopad ostatní prvky související s nedostatečnými objemy výroby a prodeje. Jelikož by v případě neexistence dumpingového dovozu byly objemy výroby a prodeje výrobního odvětví Unie podstatně vyšší, nelze vyvodit závěr, že důležitým faktorem vedoucím k újmě je spíše zvýšení jednotkových výrobních nákladů než dumpingový dovoz, jelikož toto zvýšení je neoddělitelně spojeno s větším objemem dumpingového dovozu.
(67)
Někteří vyvážející výrobci v ČLR rovněž uvedli, že významným činitelem, který vedl k zjištěné újmě, mohla být skutečnost, že výrobní odvětví Unie neprovedlo navzdory klesající spotřebě restrukturalizaci.
(68)
V tomto ohledu se za prvé uvádí, že se výrobní odvětví Unie muselo vypořádat nejen s účinkem klesající spotřeby, nýbrž i s dopady dumpingového dovozu v době klesající spotřeby. Šetřením však bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie i) zachovalo svou výrobní kapacitu v očekávání dočasné povahy krize a nadcházejícího zotavení a nemohlo se od něj očekávat, že svou kapacitu přizpůsobí kvůli rostoucímu objemu dovozu z ČLR s mimořádně nízkými, dumpingovými cenami, ii) trvale rozvíjelo svou sortimentní skladbu se zaměřením na specializované výrobky s vyšší hodnotou, u nichž je konkurence ČLR méně výrazná, a iii) v posuzovaném období snížilo počet svých pracovníků o 8 % a průměrné mzdové náklady na zaměstnance o 2 % (pokud by se toto snížení posuzovalo pouze v období krize, tj. mezi rokem 2008 a obdobím šetření, představovalo by 19, resp. 11 procentních bodů). Všechny tyto údaje prokazují, že výrobní odvětví Unie bylo při přijímání opatření velmi aktivní ve snaze reagovat na nepříznivé účinky vyplývající ze způsobené újmy. Ukázalo se však, že výše uvedené kroky v době slabé poptávky nepostačovaly k vyrovnání účinků dumpingového dovozu způsobujících újmu.
(69)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzuje se 109. a 110. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(70)
Žádné z tvrzení, která předložily zúčastněné strany, neprokazuje, že dopad jiných činitelů kromě dumpingového dovozu z ČLR je takový, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou. Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
(71)
Potvrzují se proto závěry ohledně příčinné souvislosti uvedené v prozatímním nařízení, jež byly shrnuty v 111. až 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
G. ZÁJEM UNIE
(72)
S ohledem na připomínky stran pokračovala Komise v analýze týkající se zájmu Unie.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(73)
Pokud jde o zájem výrobního odvětví Unie, nebyly obdrženy žádné další připomínky ani informace. Potvrzují se proto zjištění uvedená v 116. až 120. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(74)
Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 121. až 123. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem uživatelů
(75)
Po uložení prozatímních nařízení předložila jedna uživatelská společnost, která nespolupracovala, připomínky týkající se zájmu Unie. Tento uživatel zejména tvrdil, že dopad antidumpingových opatření na společnost bude značný. Uvedl, že duté profily z nerezavějící oceli jsou rozhodující součástí řady navazujících výrobků, včetně výrobků vyráběných tímto uživatelem (např. tepelné výměníky), a že existují rovněž další obavy ohledně bezpečnosti dodávek vzhledem k prodlevám, které tato společnost zažila u určitých dodávek výrobců v Unii.
(76)
Avšak vzhledem ke skutečnosti, že tento uživatel pořizuje v Číně pouze 5 % trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli, jeví se možný dopad na tuto společnost jako omezený, a to z hlediska nákladů i bezpečnosti dodávek.
(77)
Co se týká zejména údajného dopadu na náklady, společnost toto tvrzení nedoložila žádnými skutečnými údaji. Mimoto se připomíná, že (jak je uvedeno v 124. a 125. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) se dopad na náklady jediného plně spolupracujícího uživatele považoval za nevýznamný, a to s ohledem na celou společnost i její divizi používající duté profily z nerezavějící oceli.
(78)
Pokud jde o otázku bezpečnosti dodávek, kterou tento uživatel nadnesl, je třeba připomenout, že kromě Číny existuje velký počet třetích zemí, které do Unie nadále dovážejí duté profily z nerezavějící oceli. Jelikož výrobní odvětví Unie je mimoto i nadále nejdůležitějším dodavatelem výrobku, je jeho další existence zásadní i pro uživatelské výrobní odvětví.
(79)
Ačkoliv se v prozatímní fázi usuzovalo, že antidumpingová opatření mohou mít závažnější dopad na uživatele, kteří používají větší množství dutých profilů z nerezavějící oceli, jež jsou dováženy z ČLR, při výrobě navazujících výrobků (viz 126. bod odůvodnění prozatímního nařízení), lze vzhledem k neexistenci jakýchkoli doložených tvrzení nebo jakýchkoli nových informací po zveřejnění prozatímních zjištění vyvodit závěr, že se zdá, že důležité přínosy plynoucí pro výrobní odvětví Unie z uložení antidumpingových opatření vyrovnají očekávané negativní dopady na tyto uživatele. Potvrzují se proto zjištění ohledně zájmu uživatelů uvedená v 124. až 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(80)
Na základě výše uvedených skutečností se s konečnou platností vyvozuje závěr, že celkově neexistují přesvědčivé důvody pro neuložení konečných antidumpingových cel z dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR. Potvrzují se proto závěry uvedené v 131. a 132. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
H. KONEČNÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(81)
Žadatelé tvrdili, že 5 % cílový zisk stanovený v prozatímní fázi je příliš nízký, a zopakovali svůj názor, že opodstatněný je zisk ve výši 12 %, a to vzhledem ke skutečnosti, že dotyčné výrobní odvětví vyžaduje značný kapitál a jsou zapotřebí neustálá technická zlepšení a inovace, a tudíž značné investice. Žadatelé uvedli, že by tato úroveň ziskovosti byla zapotřebí k zajištění dostatečné návratnosti kapitálu a umožnění těchto investic. Výše uvedené tvrzení však nebylo přesvědčivě doloženo skutečnými číselnými údaji. Vyvozuje se proto závěr, že by mělo být zachováno 5 % ziskové rozpětí stanovené v prozatímní fázi.
(82)
Pokud jde o stanovení úrovně k odstranění újmy, jak již bylo uvedeno výše v 45. bodě odůvodnění, byla i při výpočtu úrovně pro odstranění újmy provedena malá oprava s ohledem na úpravu o obchodní úroveň, která ovlivnila výpočet cenového podbízení.
(83)
Výše uvedená změna měla za následek menší revizi úrovně pro odstranění újmy. Úroveň pro odstranění újmy je proto v rozmezí od 48,3 % do 71,9 %, jak je uvedeno v následující tabulce:
Společnost/společnosti
Úroveň pro odstranění újmy
Changshu Walsin Specialty Steel, Co. Ltd., Haiyu
71,9 %
Shanghai Jinchang Stainless Steel Tube Manufacturing, Co. Ltd., Situan
48,3 %
Wenzhou Jiangnan Steel Pipe Manufacturing, Co. Ltd., Yongzhong
48,6 %
Vážený průměr na základě vzorku pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku a kteří jsou uvedeni v příloze I
56,9 %
Všechny ostatní společnosti
71,9 %
(84)
Jeden vyvážející výrobce v ČLR uvedl, že by kvůli újmě způsobené hospodářskou krizí mělo rozpětí újmy vycházet z cenového podbízení místo z prodeje pod cenou, a tvrdil, že tento způsob byl použit v řadě antidumpingových řízení (4). Ve všech šetřeních uváděných vyvážejícím výrobcem však existovaly zvláštní důvody týkající se výrobního odvětví nebo odvětví hospodářství (například hrozba vytvoření monopolu, významné zvýšení kapacity výrobního odvětví Unie na vyspělém trhu, dlouhodobá neexistence zisku výrobního odvětví v celosvětovém měřítku), které podporovaly mimořádné použití této zvláštní metody. V tomto šetření tomu tak není, jelikož hospodářská krize ovlivnila světovou ekonomiku jako takovou, a nelze ji proto považovat za specifickou pro odvětví vyrábějící bezešvé trubky a duté profily z nerezavějící oceli.
2. Konečná opatření
(85)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení mělo být na dotčený výrobek uloženo konečné antidumpingové clo na úrovni nižší z hodnot odpovídajících zjištěnému dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by konečná opatření měla vycházet z úrovní pro odstranění újmy, jelikož úrovně pro odstranění újmy jsou nižší než zjištěná dumpingová rozpětí.
(86)
Na základě výše uvedených skutečností jsou sazby cla, vyjádřené jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, stanoveny takto:
Společnost/společnosti
Konečná sazba antidumpingového cla
Changshu Walsin Specialty Steel, Co. Ltd., Haiyu
71,9 %
Shanghai Jinchang Stainless Steel Tube Manufacturing, Co. Ltd., Situan
48,3 %
Wenzhou Jiangnan Steel Pipe Manufacturing, Co. Ltd., Yongzhong
48,6 %
Vážený průměr na základě vzorku pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku a kteří jsou uvedeni v příloze I
56,9 %
Všechny ostatní společnosti
71,9 %
(87)
Individuální sazby antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla platného na „všechny ostatní společnosti“) se tedy vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(88)
Aby se co nejvíce omezilo riziko obcházení opatření z důvodu velkých rozdílů v celních sazbách a v zájmu zajištění řádného používání antidumpingových cel, považovalo se v tomto případě za nutné přijmout zvláštní opatření. Tato zvláštní opatření zahrnují předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze II tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovoz bez zmíněné faktury podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému pro všechny ostatní vývozce.
(89)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci tohoto šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(90)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (5) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, například spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem pozměněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(91)
Všechny strany byly informovány o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli pocházejících z ČLR. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly vůči zveřejnění těchto konečných zjištění vznést námitky.
(92)
Připomínky zúčastněných stran byly náležitě zváženy. Žádná z připomínek nebyla takového charakteru, aby mohla změnit zjištění šetření.
(93)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se celostátní výše cla vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(94)
V zájmu zajištění rovného zacházení mezi novými vývozci a spolupracujícími společnostmi nezařazenými do vzorku uvedenými v příloze I tohoto nařízení by mělo být přijato ustanovení zajišťující, že se na nové vývozce bude vztahovat vážený průměr cla uloženého spolupracujícím společnostem nezařazeným do vzorku, jelikož noví vývozci by jinak neměli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení vzhledem k tomu, že čl. 11 odst. 4 neplatí v případě, byl-li použit výběr vzorku.
3. Konečný výběr prozatímního cla
(95)
Vzhledem k velikosti zjištěného dumpingového rozpětí a na základě úrovně újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie (konečné clo uložené tímto nařízením bylo stanoveno na vyšší úrovni než prozatímní clo uložené prozatímním nařízením) se považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu bezešvých trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli (jiných než s připojeným příslušenstvím, vhodných pro vedení plynů nebo kapalin, pro použití v civilních letadlech), v současnosti kódů KN 7304 11 00, 7304 22 00, 7304 24 00, ex 7304 41 00, 7304 49 10, ex 7304 49 93, ex 7304 49 95, ex 7304 49 99 a ex 7304 90 00 (kódy TARIC 7304410090, 7304499390, 7304499590, 7304499990 a 7304900091), pocházejících z Čínské lidové republiky (ČLR).
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyráběný níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost/společnosti
Konečná sazba antidumpingového cla
Doplňkový kód TARIC
Changshu Walsin Specialty Steel, Co. Ltd., Haiyu
71,9 %
B120
Shanghai Jinchang Stainless Steel Tube Manufacturing, Co. Ltd., Situan
48,3 %
B118
Wenzhou Jiangnan Steel Pipe Manufacturing, Co. Ltd., Yongzhong
48,6 %
B119
Společnosti uvedené v příloze I
56,9 %
Všechny ostatní společnosti
71,9 %
B999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li tato faktura předložena, použije se celní sazba platná pro všechny ostatní společnosti.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení Komise (EU) č. 627/2011 uloženého na dovoz bezešvých trubek a dutých profilů z nerezavějící oceli (jiných než s připojeným příslušenstvím, vhodných pro vedení plynů nebo kapalin, pro použití v civilních letadlech), v současnosti kódů KN 7304 11 00, 7304 22 00, 7304 24 00, ex 7304 41 00, 7304 49 10, ex 7304 49 93, ex 7304 49 95, ex 7304 49 99 a ex 7304 90 00, pocházejících z ČLR, se vyberou s konečnou platností.
Článek 3
Pokud jakýkoli nový vyvážející výrobce v ČLR předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v období šetření (od 1. července 2009 do 30. června 2010) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem v ČLR, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na jehož základě byla uložena opatření, vyvezl dotčený výrobek do Unie nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
může Rada na návrh Komise a po konzultaci s poradním výborem prostou většinou změnit čl. 1 odst. 2 doplněním nového vyvážejícího výrobce ke spolupracujícím společnostem, které nebyly zařazeny do vzorku, a na něž se tedy vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 56,9 %.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Ženevě dne 14. prosince 2011.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 1331/2011 VAN DE RAAD
van 14 december 2011
tot instelling van een definitief antidumpingrecht en tot definitieve inning van het voorlopige recht op bepaalde naadloze buizen en pijpen van roestvrij staal, van oorsprong uit de Volksrepubliek China
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) (de basisverordening), en met name artikel 9,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie (de Commissie), ingediend na raadpleging van het Raadgevend Comité,
Overwegende hetgeen volgt:
A. VOORLOPIGE MAATREGELEN
(1)
De Commissie heeft bij Verordening (EU) nr. 627/2011 (2) (de voorlopige verordening) een voorlopig antidumpingrecht ingesteld op bepaalde naadloze buizen en pijpen van roestvrij staal, van oorsprong uit de Volksrepubliek China (VRC).
(2)
De procedure werd ingeleid naar aanleiding van een klacht die op 16 augustus 2010 werd ingediend (de klacht) door het Defence Committee of the Seamless Steel Tubes Industry of the European Union (het Defence Committee) namens twee groepen producenten in de Unie (de klagers) die samen een groot deel, in dit geval meer dan 50 %, van de totale productie in de Unie van bepaalde naadloze buizen en pijpen van roestvrij staal vertegenwoordigen.
(3)
Zoals in overweging 14 van de voorlopige verordening is uiteengezet, had het onderzoek naar de dumping en de schade betrekking op de periode van 1 juli 2009 tot en met 30 juni 2010 (het onderzoektijdvak of OT). Het onderzoek naar de ontwikkelingen die relevant zijn voor de schadebeoordeling had betrekking op de periode van 1 januari 2006 tot het eind van het OT (de beoordelingsperiode).
B. VERVOLG VAN DE PROCEDURE
(4)
Na de mededeling van de belangrijkste feiten en overwegingen op grond waarvan was besloten voorlopige maatregelen in te stellen (mededeling van de voorlopige bevindingen), hebben verscheidene belanghebbenden schriftelijk opmerkingen over de voorlopige bevindingen ingediend. De partijen die verzochten te worden gehoord, zagen hun verzoek ingewilligd. De Commissie heeft vervolgens alle informatie verzameld die zij voor haar definitieve bevindingen noodzakelijk achtte.
(5)
Er werd definitief besloten dat de drie verzoeken om een individueel onderzoek niet konden worden ingewilligd omdat zij te belastend zouden zijn en een tijdige afsluiting van het onderzoek in de weg zouden staan. Zoals in overweging 6 van de voorlopige verordening is aangegeven, had de Commissie een representatieve steekproef samengesteld die 25 % van de totale door Eurostat geregistreerde invoer en meer dan 38 % van het totale volume van de medewerkende exporteurs voor het OT vertegenwoordigde. Uit overweging 13 van de voorlopige verordening blijkt dat het bij twee van de drie producenten-exporteurs in de steekproef om een grote groep gaat. De omvang van die groepen bracht bij het huidige onderzoek bijzonder veel werk mee, zowel wat de vereiste onderzoeksinspanning als de analyse betreft. Het was daarom niet mogelijk de verzoeken van nog andere producenten-exporteurs om een individueel onderzoek in te willigen.
C. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJK PRODUCT
1. Betrokken product
(6)
Zoals in overweging 15 van de voorlopige verordening is beschreven, gaat het bij het betrokken product om naadloze buizen en pijpen van roestvrij staal (met uitzondering van die welke voorzien zijn van hulpstukken (fittings), voor gassen of vloeistoffen, bestemd voor burgerluchtvaartuigen), van oorsprong uit de VRC, momenteel ingedeeld onder de GN-codes 7304 11 00, 7304 22 00, 7304 24 00, ex 7304 41 00, 7304 49 10, ex 7304 49 93, ex 7304 49 95, ex 7304 49 99 en ex 7304 90 00 (het betrokken product).
(7)
Aangezien er na de mededeling van de voorlopige bevindingen geen opmerkingen werden ontvangen, worden de overwegingen 15 tot en met 19 van de voorlopige verordening bevestigd.
2. Soortgelijk product
(8)
Aangezien hierover geen opmerkingen werden ontvangen, wordt overweging 20 van de voorlopige verordening bevestigd.
D. DUMPING
1. Behandeling als marktgerichte onderneming (BMO)
(9)
Na de mededeling van de voorlopige bevindingen betwistten sommige partijen enkele van de bevindingen over de BMO-vaststelling, die waren opgenomen in de overwegingen 21 tot en met 43 van de voorlopige verordening.
(10)
Een van de partijen beweerde dat de Commissie niet openbaar had gemaakt hoeveel de grondstoffenprijzen op de EU-markt verschilden van die op de markt van de VRC. Er moet echter op worden gewezen dat het nominale verschil tussen de grondstoffenprijzen in de EU, in de VS en in de VRC zowel in de mededeling van de BMO-bevindingen als in de voorlopige verordening wordt vermeld. Zoals in overweging 27 van de voorlopige verordening wordt aangegeven, bedraagt dit verschil gemiddeld ongeveer 30 %, afhankelijk van de staalsoort. De Commissie baseerde deze vergelijking op beschikbare gegevens die door medewerkende producenten uit de Unie en producenten-exporteurs uit de VRC waren verstrekt. Deze gegevens werden getoetst aan gegevens uit bepaalde openbaar toegankelijke bronnen (3).
(11)
Een ander argument was dat de Commissie de prijzen van het in de VRC ingevoerde ijzererts niet had vergeleken met de prijzen op de internationale markt. Daarmee samenhangend werd opgemerkt dat geen gegevens waren verstrekt over de gevolgen van de ijzerertsprijs voor de kosten van de grondstof (billets, ingots, ronde staven) die door de producenten van het betrokken product moet worden gekocht. In overweging 28 van de voorlopige verordening werd ijzererts genoemd in de context van een eventueel comparatief voordeel, die een verklaring had kunnen zijn voor de lage prijzen van billets, ingots en ronde staven in de VRC. IJzererts, nikkel en chroom zijn belangrijke kostenfactoren bij de productie van billets, ingots en ronde staven van roestvrij staal. Daar de prijzen voor ijzererts, nikkel en chroom echter doorgaans gebaseerd zijn op de internationale marktprijzen, kunnen zij maar weinig invloed hebben op het prijsverschil tussen de Unie en de VRC wat billets, ingots en ronde staven en de daarmee vervaardigde naadloze buizen en pijpen van roestvrij staal betreft. De bevinding dat niet werd voldaan aan criterium 1 voor toekenning van een BMO was niet gebaseerd op de ijzerertsprijzen maar op het prijsverschil tussen de grondstoffen, d.w.z. billets, ingots en ronde staven, die rechtstreeks voor de vervaardiging van het betrokken product worden gebruikt; samen met de vastgestelde staatsinmenging (uitvoerrechten en geen terugbetaling van btw) was dit prijsverschil reden te concluderen dat niet was gebleken dat aan criterium 1 voor toekenning van een BMO was voldaan.
(12)
Een van de partijen heeft herhaaldelijk hetzelfde argument over de procedurele aspecten van de BMO-vaststelling naar voren gebracht. Dit argument had betrekking op het overleg met het Raadgevend Comité, namelijk op de informatie die in de loop van het huidige onderzoek aan dat comité werd verstrekt. De partij in kwestie heeft in twee brieven en in diverse gesprekken met de voor hearings bevoegde ambtenaar uitleg hierover gekregen. In dit verband moet erop worden gewezen dat ingevolge artikel 19, lid 5, van de basisverordening uitwisselingen van informatie met betrekking tot het overleg met het Raadgevend Comité niet worden bekendgemaakt, tenzij in de basisverordening anders is bepaald. Derhalve is het op grond van de thans geldende bepalingen niet toegestaan partijen inzage te geven in informatie-uitwisselingen tussen de Commissie en de lidstaten.
(13)
Dezelfde partij maakte een aantal opmerkingen die hoofdzakelijk gingen over de verstoringen op de markt voor grondstoffen. Volgens haar maakten op de binnenlandse markt van de VRC gekochte billets van roestvrij staal slechts een deel van de tijdens het OT gekochte grondstoffen uit. Ten eerste moet er in dit verband op worden gewezen dat in artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening geen drempel is vastgesteld voor het aandeel van de ingekochte grondstoffen waarop verstoringen van invloed zouden moeten zijn. In artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening is bepaald dat de kosten van de belangrijke productiemiddelen hoofdzakelijk marktvoorwaarden moeten weergeven. Zoals de Commissie heeft uitgelegd, is het belangrijkste echter dat de verstoringen op de grondstoffenmarkt in de VRC niet alleen billets betreffen maar alle belangrijke grondstoffen die voor de productie van naadloze buizen en pijpen van roestvrij staal worden gebruikt. Die grondstoffen zijn billets, ingots en ronde staven, die meer dan 50 % van de productiekosten voor het betrokken product uitmaken. Zij worden alle ingedeeld onder GS-code 7218 10 (ingots en andere primaire vormen, van roestvrij staal). Voor al deze grondstoffen geldt een uitvoerrechtentarief van 15 % en voor geen van hen kan de btw van 17 % worden teruggevorderd. Dit is dus waar verstoringen zijn vastgesteld, die tot de conclusie hebben geleid dat geen van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs uit de VRC aan criterium 1 voor toekenning van een BMO voldoet. De onderneming in kwestie kocht een groot deel (ongeveer 30 %) van haar grondstoffen voor de vervaardiging van het betrokken product op de binnenlandse markt in de VRC.
Daarnaast voerde zij een aanzienlijk deel in van verbonden ondernemingen. Als specifiek de aankopen bij niet-verbonden ondernemingen in aanmerking worden genomen, is zelfs 56 % in het binnenland gekocht. In tegenstelling tot wat de partij beweert, werden de feiten in verband met de BMO-vaststelling dus niet verkeerd weergegeven, noch in de communicatie met die partij noch bij het overleg met het Raadgevend Comité, dat van alle argumenten in kennis werd gesteld. Het argument moet daarom worden afgewezen.
(14)
Een van de ondernemingen voerde aan dat het besluit om geen BMO toe te kennen individueel en specifiek voor een bepaalde onderneming moet zijn, terwijl de instellingen in dit geval de algemene bevindingen voor een land tot individuele producenten hadden uitgebreid. Dit argument kan niet worden aanvaard; de instellingen hebben hun analyse wel degelijk voor elke in de steekproef opgenomen producent afzonderlijk gemaakt. Weliswaar zijn de instellingen voor alle drie de producenten tot dezelfde conclusie gekomen, maar dat is omdat de staat zich bij elk van hen mengt in de besluitvorming, zoals in de voorlopige verordening is uitgelegd.
(15)
Gezien het bovenstaande wordt de bevinding dat aan geen van de ondernemingen een BMO kan worden toegekend, zoals is vastgesteld in de overwegingen 21 tot en met 43 van de voorlopige verordening, bevestigd.
2. Normale waarde
a) Referentieland
(16)
Een van de partijen voerde aan dat de VS als referentieland hadden moeten worden gebruikt. De redenen waarom werd besloten de VS niet als referentieland te gebruiken, zijn uiteengezet in de overwegingen 46 tot en met 48 van de voorlopige verordening. Daar de partij haar argument niet afdoende onderbouwde en ook geen aanvullende argumenten aanvoerde die tot andere bevindingen met betrekking tot de VS als mogelijk referentieland zouden kunnen leiden, moet het argument van de hand worden gewezen.
(17)
Tegelijk moet worden benadrukt dat de Commissie is blijven proberen de medewerking van een geschikt referentieland te verkrijgen. Afgezien van haar in overweging 47 van de voorlopige verordening vermelde inspanningen, heeft de Commissie contact opgenomen met producenten in Brazilië, Canada, Maleisië, Mexico, Oekraïne, Taiwan, Zuid-Afrika en Zuid-Korea. In totaal werden 46 ondernemingen benaderd, maar geen van hen was bereid mee te werken.
(18)
Gezien het bovenstaande wordt de voorlopige conclusie in overweging 51 van de voorlopige verordening bevestigd, namelijk dat de normale waarde moet worden gebaseerd op de werkelijk betaalde of te betalen prijs van het soortgelijke product in de Unie, indien nodig verhoogd met een redelijke winstmarge.
b) Vaststelling van de normale waarde
(19)
Zoals in de overwegingen 49 tot en met 51 van de voorlopige verordening is uiteengezet, wordt de normale waarde vastgesteld aan de hand van de werkelijk betaalde of te betalen prijs, indien nodig verhoogd met een redelijke winstmarge, van een soortgelijk product in de Unie dat het meest met het betrokken product overeenkomt en dat dezelfde diameter heeft en van dezelfde staalsoort en productsoort (bv. koud- of warmgetrokken) is.
(20)
In de overwegingen 45 en 46 wordt ingegaan op opmerkingen van de partijen over de werkelijk betaalde of te betalen prijs in de Unie en over correcties (zoals voor verschil in handelsstadium en kwaliteitsbeeld).
(21)
Een van de ondernemingen voerde aan dat de normale waarde kon worden berekend aan de hand van de prijzen voor holle producten van roestvrij staal bij invoer naar de VS vanuit de Unie of bij invoer in de Unie door producenten in de Unie. Dit argument werd niet verder onderbouwd. De onderneming bracht geen argumenten naar voren om aan te tonen waarom een dergelijke berekening beter geschikt zou zijn voor het vaststellen van de normale waarde dan de in de voorlopige verordening toegepaste methode. Met name werd niet aangetoond waarom het beter zou zijn om de normale waarde vast te stellen aan de hand van de prijzen voor holle producten dan op basis van prijzen van de bedrijfstak van de Unie voor het soortgelijke product.
(22)
Voorts werd niet afdoende aangetoond waarom de EU-uitvoer naar de VS in aanmerking zou moeten worden genomen. Dit lijkt geen geschikt alternatief, met name niet omdat alle medewerkende VS-producenten voor hun grondstoffen afhankelijk zijn van moedermaatschappijen in de EU, zoals al is vermeld in overweging 48 van de voorlopige verordening. Voorts is de voorgestelde methode ongeschikt wegens de hoge verwerkingskosten in de VS, zoals al in overweging 48 van de voorlopige verordening is uiteengezet: deze hoge kosten zijn juist de reden waarom werd besloten dat de VS geen geschikt referentieland waren.
(23)
Wat de uitvoer uit de VS naar de Unie betreft, wordt verwezen naar overweging 49 van de voorlopige verordening, waarin uitdrukkelijk hierop wordt ingegaan. Er werd geconcludeerd dat de uitvoerprijzen van de VS door de hoge productiekosten beïnvloed zijn en dat de omvang van de uitvoer zeer gering is.
(24)
Dezelfde onderneming stelde voor de normale waarde te berekenen aan de hand van de werkelijke prijzen van holle producten van roestvrij staal bij invoer door EU-producenten. De in de klacht genoemde EU-producent die holle producten uit India in de EU invoert, werkt evenwel niet aan het huidige onderzoek mee. Hetzelfde geldt voor alle EU-producenten in de steekproef, die holle producten van buiten de Unie invoeren. Derhalve kan de voorgestelde methode niet worden toegepast.
(25)
Gezien het bovenstaande worden de overwegingen 49 tot en met 51 van de voorlopige verordening over de vaststelling van de normale waarde bevestigd.
3. Uitvoerprijs
(26)
Een van de partijen kwam opnieuw met het argument dat voor een billijke vergelijking als datum van verkoop de orderdatum en niet de factuurdatum moet worden genomen. Bij dit argument werd verwezen naar artikel 2, lid 10, onder j), van de basisverordening. Zoals al op 11 maart 2011 tijdens het onderhoud met de voor hearings bevoegde ambtenaar aan de betrokken partij is uitgelegd, heeft deze bepaling specifiek betrekking op de omrekening van valuta, d.w.z. wanneer voor een prijsvergelijking valuta met behulp van wisselkoersen moeten worden omgerekend. Wanneer derhalve de datum van de kooporder wordt vermeld, dan gaat het daarbij om de omrekening van valuta voor een billijke vergelijking tussen de uitvoerprijs en de normale waarde en niet om de omzet en de omvang van de uitvoer naar de Unie tijdens het OT.
(27)
In alle gevallen werd het betrokken product naar onafhankelijke afnemers in de Unie uitgevoerd en werd de uitvoerprijs derhalve vastgesteld overeenkomstig artikel 2, lid 8, van de basisverordening, d.w.z. aan de hand van werkelijk betaalde of te betalen uitvoerprijzen. Overweging 52 van de voorlopige verordening wordt daarom bevestigd.
4. Vergelijking
(28)
Zoals al in overweging 20 is beschreven, wordt in de overwegingen 45 en 46 ingegaan op de opmerkingen van de partijen over de werkelijk betaalde of te betalen prijzen in de Unie en over correcties (zoals voor verschil in handelsstadium en kwaliteitsbeeld).
(29)
Een van de partijen betwistte de methode waarmee de uitvoerprijs en de normale waarde aan de hand van drie specifieke parameters (diameter, staalsoort, productsoort, bv. koud- of warmgetrokken) worden vergeleken. Volgens deze partij hadden de vergelijkingen op gedetailleerder niveau moeten plaatsvinden, d.w.z. dat volgens haar ook andere parameters in aanmerking hadden moeten worden genomen, zoals wanddikte, lengte en tests.
(30)
De diensten van de Commissie hebben informatie verzameld over een aantal parameters, waaronder ook de lengte, de wanddikte en tests.
(31)
Overeenkomstig artikel 2, lid 11, van de basisverordening wordt de dumpingmarge gewoonlijk vastgesteld door de gewogen gemiddelde normale waarde te vergelijken met de gewogen gemiddelde prijs van alle vergelijkbare exporttransacties. Ingevolge artikel 2, lid 11, van de basisverordening moet bij de berekening van dumping worden uitgegaan van „alle vergelijkbare exporttransacties naar de Gemeenschap”, maar „onder voorbehoud van de relevante bepalingen betreffende de billijke vergelijking”. De onderneming noemde het zogenaamde productcontrolenummer en de daarin vervatte parameters. In dit verband moet erop worden gewezen dat het productcontrolenummer een bij het onderzoek gebruikt instrument is om de grote hoeveelheden zeer gedetailleerde gegevens die door de ondernemingen worden ingediend, te structureren en te organiseren. Het is een hulpmiddel om verschillende productkenmerken binnen de categorie van het betrokken product en het soortgelijke product nader te analyseren. Voor de vergelijking werden de kenmerken genomen die het meest relevant waren, teneinde een billijke vergelijking te waarborgen.
(32)
In antwoord hierop heeft de Commissie de onderneming in een brief uitgelegd dat de wanddikte van een buis evenredig is met het gewicht ervan en dus indirect bij de vergelijking in aanmerking was genomen. Andere kenmerken, zoals tests, hebben weinig invloed op de vergelijking. Zo worden bijna alle betrokken producten aan standaardtests onderworpen.
(33)
Er moet worden benadrukt dat de Commissie, in tegenstelling tot wat de partij beweerde, geen informatie opzettelijk buiten beschouwing heeft gelaten. Het is echter niet ongebruikelijk dat bepaalde parameters die voor het productcontrolenummer worden gebruikt, minder gewicht krijgen en dat sommige parameters een betere basis voor een billijke vergelijking vormen dan andere. Er zijn geen buizen bij de vergelijking buiten beschouwing gebleven op grond van fysieke kenmerken of om enige andere reden, en er zijn geen nieuwe productsoorten gecreëerd. Integendeel, alle verkopen zijn bij de vergelijking in aanmerking genomen, ongeacht de diameter of lengte van de buis.
(34)
De onderneming merkte verder op dat zij door de benadering van de Commissie geen verzoek om een correctie voor fysieke kenmerken had kunnen indienen. Ook deze bewering is gebaseerd op het feit dat de Commissie bij haar vergelijking van slechts drie parameters is uitgegaan; hierop is al geantwoord in de overwegingen 31 en volgende.
(35)
Wat de procedurele aspecten van de vergelijking betreft, die ook door deze onderneming aan de orde werden gesteld, moet erop worden gewezen dat deze volop gelegenheid had om commentaar te leveren op de berekeningen in haar specifieke geval. Op de dag van bekendmaking van de voorlopige verordening zijn ook alle details met betrekking tot die berekeningen openbaar gemaakt. De onderneming heeft in haar brief van 11 juli 2011 opmerkingen gemaakt over de bij de vergelijking gebruikte parameters en daarbij om nadere toelichting verzocht. Op 19 juli 2011 hebben de diensten van de Commissie hierop geantwoord. Daarop heeft de onderneming op 29 juli 2011 een brief gestuurd en daarin haar argumenten nog eens herhaald. De onderneming was het niet eens met de grondslag voor de vergelijking en beweerde steeds weer opnieuw dat parameters als wanddikte, lengte en tests van invloed zijn op het prijsniveau. Zoals hierboven al is gezegd, geeft de Commissie toe dat deze parameters enige invloed op de prijzen hebben. Er werd echter besloten dat het beter was om de berekeningen op de drie belangrijkste parameters te baseren omdat hierdoor een zo groot mogelijke overeenkomst kan worden bereikt en tegelijk voor alle exporttransacties overeenkomstige verkopen kunnen worden gevonden.
(36)
De onderneming beweerde dat zij geen correctieverzoek kon indienen. Dit argument moet worden afgewezen. Er was tijdens de procedure voortdurend gelegenheid een verzoek in te dienen, en zeker op het ogenblik waarop de voorlopige bevindingen werden meegedeeld en de onderneming op de hoogte was van alle details van de berekeningen.
(37)
Een partij voerde aan dat toepassing van de productiekosten voor buizen met een kleinere diameter op buizen met een grotere diameter niet de werkelijke kosten weergeeft, omdat de kosten voor buizen met een grotere diameter veel hoger zijn. De partij kwam echter niet met een alternatief of om haar argument afdoende te onderbouwen. Aangezien geen alternatieve methode werd voorgesteld, moet de gebruikte methode derhalve als de meest redelijke worden beschouwd.
(38)
Een van de ondernemingen beweerde dat het aantal correcties (het feit dat de Commissie zich tot drie parameters beperkte, correcties voor kwaliteitsbeeld en voor verschil in handelsstadium) erop duidde dat de producten van de EU-producenten nauwelijks vergelijkbaar zijn met de uit de VRC ingevoerde producten. In dit verband moet worden opgemerkt dat correcties door de instellingen een wezenlijk onderdeel van alle dumpingberekeningen zijn. In die correcties is voorzien in de basisverordening; derhalve kunnen zij als zodanig geen vraagteken zetten bij de vergelijkbaarheid tussen betrokken product en soortgelijk product. De hoge mate van overeenkomst bevestigt juist dat het betrokken product en het soortgelijke product volledig met elkaar vergelijkbaar zijn.
(39)
Gezien bovenstaande overwegingen worden de bevindingen in de overwegingen 53 en 54 van de voorlopige verordening bevestigd.
5. Dumpingmarges
(40)
Een van de partijen beweerde dat de dumpingmarge op kwartaalbasis had moeten worden vastgesteld, omdat de nikkelprijs sterk fluctueert. Hierop moet worden geantwoord dat het bij de vergelijking tussen de uitvoerprijs en de normale waarde in dit geval niet om een vergelijking tussen prijzen en kosten gaat, maar om een vergelijking tussen gewogen gemiddelde verkoopprijzen (de normale waarde werd vastgesteld aan de hand van de verkooprijzen van de bedrijfstak van de Unie). Voorts waren de hogere nikkelprijzen het gevolg van een prijsstijging op de wereldmarkt en derhalve geen losstaand fenomeen uit de VRC. De stijging betrof maximaal drie maanden van het OT, terwijl het betrokken product gedurende het hele OT werd verkocht. Bovendien moeten veranderingen in de grondstoffenprijzen als een normaal aspect van handelstransacties worden beschouwd. Omdat nikkel op de London Metal Exchange genoteerd is, zou de stijging van de nikkelprijzen de EU- en de VRC-producenten in gelijke mate moeten treffen. Eventuele verschillen zijn het gevolg van de verstoring van grondstoffenprijzen in de VRC en moeten derhalve niet bij de berekening in aanmerking worden genomen. Het argument moet derhalve worden afgewezen en de gemiddelde uitvoerprijzen in de VRC en de gemiddelde EU-prijzen, verhoogd met een redelijke winstmarge, moeten op jaarbasis met elkaar worden vergeleken. Dit argument werd daarom afgewezen.
(41)
Een van de producenten uit de VRC betoogde op grond van bewijsmateriaal dat de correcties in zijn individuele dumpingmarge onjuist waren berekend. De Commissie aanvaardde zijn redenering en maakte een nieuwe berekening; zij kwam daarbij uit op een dumpingmarge van 83,7 %. Afgezien van deze wijziging worden de bevindingen in de overwegingen 55 tot en met 61 van de voorlopige verordening bevestigd. De herziene dumpingmarges zijn als volgt:
Definitieve dumpingmarges
Changshu Walsin Specialty Steel, Co. Ltd, Haiyu
83,7 %
Shanghai Jinchang Stainless Steel Tube Manufacturing, Co. Ltd, Situan
62,6 %
Wenzhou Jiangnan Steel Pipe Manufacturing, Co. Ltd, Yongzhong
67,1 %
Gewogen gemiddelde van de steekproef voor de in bijlage I genoemde medewerkende producenten-exporteurs die niet in de steekproef zijn opgenomen
71,5 %
Alle andere ondernemingen
83,7 %
E. SCHADE
1. Bedrijfstak van de Unie
(42)
Er zijn na de mededeling van de voorlopige bevindingen geen opmerkingen over de definitie van de bedrijfstak van de Unie en de representativiteit van de steekproef van producenten in de Unie ontvangen. Daarom worden de overwegingen 62 en 63 van de voorlopige verordening bevestigd.
2. Verbruik in de Unie
(43)
Er werden geen opmerkingen ontvangen over het verbruik in de Unie. Daarom worden de overwegingen 64 tot en met 66 van de voorlopige verordening bevestigd.
3. Invoer uit het betrokken land
(44)
De belanghebbenden hebben geen argumenten naar voren gebracht met betrekking tot de voorlopige bevindingen over omvang, marktaandeel en prijsontwikkeling van de invoer met dumping. Daarom worden de overwegingen 67 tot en met 69 van de voorlopige verordening bevestigd.
(45)
Wat de berekening van de prijsonderbieding door invoer uit de VRC betreft, hebben zowel de producenten-exporteurs uit de VRC als de bedrijfstak van de Unie om nadere informatie verzocht over de methode die is gebruikt bij berekeningen voor het vaststellen van bepaalde correcties (zoals voor kosten na invoer, verschil in handelsstadium en kwaliteitsbeeld op de markt). De Commissie heeft in antwoord op deze verzoeken laten weten hoe deze correcties werden vastgesteld, zonder daarbij vertrouwelijke gegevens vrij te geven.
(46)
Naar aanleiding van de opmerkingen van een producent uit de VRC werd bij de berekening van de prijsonderbieding een kleine correctie toegepast, omdat bij de voorlopige berekening van de correctie voor verschil in handelsstadium ook een deel van de kosten na invoer in aanmerking waren genomen, terwijl deze al verrekend waren bij een afzonderlijke correctie voor alle kosten na invoer. De correctie leidde tot een wijziging van de prijsonderbiedingsmarge en de schademarge met minder dan een procentpunt ten opzichte van de voorlopige berekeningen (zie de overwegingen 82 en 83 voor de herziening van de schademarge).
(47)
Afgezien van bovenstaande wijzigingen en aangezien geen andere opmerkingen werden ontvangen, worden de overwegingen 70 en 71 van de voorlopige verordening bevestigd.
4. Economische situatie van de bedrijfstak van de Unie
(48)
Na de mededeling van de voorlopige bevindingen hebben sommige producenten-exporteurs uit de VRC aangevoerd dat bepaalde indicatoren bij de schadeanalyse buiten beschouwing moeten blijven. Zij verklaarden met name dat de productie en bezettingsgraad evenredig met het verbruik in de Unie waren gedaald en derhalve bij de analyse van aanmerkelijke schade buiten beschouwing moesten blijven. Een soortgelijk argument werd naar voren gebracht met betrekking tot de verkoopdaling in de Unie, die ook evenredig zou zijn met de daling van het verbruik.
(49)
Ten eerste wordt gewezen op artikel 3, lid 5, van de basisverordening, waarin is bepaald dat „alle relevante economische factoren en indicatoren die op de situatie van die bedrijfstak van invloed zijn” bij de schadeanalyse moeten worden onderzocht. De mogelijke bijdrage van andere factoren dan de invoer met dumping tot de schade wordt besproken onder F. Oorzakelijk verband, en met name onder het kopje Gevolgen van andere factoren (zie de overwegingen 59 tot en met 69).
(50)
Aangezien er geen andere opmerkingen werden ontvangen, worden de overwegingen 72 tot en met 89 van de voorlopige verordening bevestigd.
5. Conclusie inzake schade
(51)
Aangezien er geen andere opmerkingen werden ontvangen, worden de overwegingen 90 tot en met 92 van de voorlopige verordening bevestigd.
F. OORZAKELIJK VERBAND
1. Gevolgen van de invoer met dumping en de economische neergang
(52)
Sommige partijen herhaalden hun argumenten uit de voorlopige fase en voerden aan dat een groot deel van de door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade te wijten was aan andere factoren dan de invoer met dumping.
(53)
Na de mededeling van de voorlopige bevindingen beweerden sommige producenten-exporteurs uit de VRC met name dat de daling van het verkoopvolume en het marktaandeel voor een aanzienlijk deel werd veroorzaakt door de afnemende vraag als gevolg van de economische crisis en niet door de invoer met dumping uit de VRC. Voorts zou de vergelijkbare daling van de prijzen van de invoer uit de VRC en van de bedrijfstak van de Unie gedurende de beoordelingsperiode (met respectievelijk 9 % en 8 %) eveneens aangeven dat de daling van de prijzen van de bedrijfstak van de Unie louter werd veroorzaakt door de verminderde vraag op de markt en niet door het effect van de invoer met dumping.
(54)
Ten eerste wordt in de overwegingen 103 tot en met 106 van de voorlopige verordening erkend dat de economische neergang en de daaruit voortvloeiende vermindering van de vraag een negatief effect hadden op de situatie van de bedrijfstak van de Unie en als zodanig tot de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade kunnen hebben bijgedragen. Dit doet echter niets af aan de schadelijke gevolgen van de laaggeprijsde invoer met dumping uit de VRC waarvan het marktaandeel in de Unie gedurende de beoordelingsperiode aanzienlijk toenam.
(55)
Zoals al in de overwegingen 104 en 105 van de voorlopige verordening is uitgelegd, zijn de gevolgen van invoer met dumping in een periode van afnemende vraag in feite veel schadelijker dan in een periode van snelle groei. De invoer uit de VRC blijkt de prijzen van de bedrijfstak van de Unie gedurende de gehele beoordelingsperiode te hebben onderboden. Bovendien lag de prijsonderbieding in het OT tussen 21 % en 32 % en bereikte de invoer uit de VRC in dat tijdvak, na een stijging met maar liefst 7,9 procentpunten in de beoordelingsperiode, een marktaandeel van 18 % in de Unie. Terwijl dus een duidelijke prijsdruk uitging van de invoer uit de VRC, waardoor de bedrijfstak van de Unie geen kostendekkende (laat staan winstgevende) prijzen kon vaststellen, maakte de toename van de omvang en het marktaandeel van die invoer het voor de bedrijfstak van de Unie tegelijk onmogelijk om te proberen zijn productie, bezettingsgraad en verkoop op te voeren; dat geldt met name voor producten die meer als basisproduct kunnen worden beschouwd en die hoofdzakelijk via distributeurs worden verkocht.
(56)
Ten tweede zouden conclusies die uitsluitend op bepaalde schade-indicatoren zijn gebaseerd, zoals verkoopvolume en marktaandeel of alleen verkoopprijzen, de analyse in dit geval vertekenen. Zo ging de afname van het verkoopvolume en het marktaandeel onder meer gepaard met een ernstige verslechtering van de winstgevendheid en was zij grotendeels te wijten aan de door de invoer met dumping uitgeoefende prijsdruk. Wat specifiek het marktaandeel aanbelangt, heeft de bedrijfstak van de Unie tijdens de beoordelingsperiode 3,6 procentpunten aan de invoer uit de VRC moeten prijsgeven. Tot slot en opnieuw gezien de prijsonderbieding en de absolute en relatieve toename van de invoer uit de VRC, kan geenszins worden geconcludeerd dat de daling van de prijzen van de producenten in de Unie losstaat van het prijsniveau van de invoer met dumping.
(57)
Gezien het bovenstaande wordt het oorzakelijke verband tussen de invoer met dumping en de vastgestelde aanmerkelijke schade bevestigd, omdat er gelijktijdig sprake was van grote omvang en van aanzienlijke prijsdruk door de invoer uit de VRC op de bedrijfstak van de Unie.
(58)
Aangezien er geen andere opmerkingen werden ontvangen, worden de overwegingen 94 tot en met 96 van de voorlopige verordening bevestigd.
2. Gevolgen van andere factoren
(59)
Wat de gevolgen van de invoer uit andere derde landen naar de Unie betreft, beweerden sommige producenten-exporteurs uit de VRC dat 1,0 van de 3,6 procentpunten waarmee het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie was afgenomen, te wijten was aan de invoer uit Japan en India. Feit is echter dat de toename van het marktaandeel van de invoer uit de VRC niet alleen ten koste ging van de bedrijfstak van de Unie maar ook van ander invoer. Van die toename met 7,9 procentpunten ging 3,6 procentpunten ten koste van de bedrijfstak van de Unie en 4,3 procentpunten ten koste van invoer uit andere landen.
(60)
Dezelfde producenten-exporteurs uit de VRC stelden dat ook de gemiddelde prijzen van de invoer uit een aantal specifieke andere derde landen, met name Oekraïne, India en de VS, sterk waren gedaald waardoor schade voor de bedrijfstak van de Unie kon zijn ontstaan. In dit verband wordt er echter op gewezen dat de gemiddelde prijs van de invoer uit alle landen behalve de VRC tijdens de beoordelingsperiode in feite met 34 % is gestegen. Zoals in overweging 100 van de voorlopige verordening al is vermeld, lag de gemiddelde prijs van de invoer uit de VS aanzienlijk hoger dan de prijzen op de markt in de Unie. In diezelfde overweging staat ook dat het marktaandeel van de invoer uit Oekraïne is gedaald, terwijl dat van de invoer uit de VS en India relatief stabiel is gebleven. Op basis van de Eurostatgegevens over die invoer kan evenwel niet worden geconcludeerd dat de invoer uit andere derde landen een belangrijke rol heeft gespeeld bij de verslechtering van de situatie van de bedrijfstak van de Unie; die invoer verbreekt derhalve niet het oorzakelijke verband tussen de invoer met dumping uit de VRC en de schade.
(61)
Aangezien geen andere opmerkingen over de bevindingen in de overwegingen 97 tot en met 102 van de voorlopige verordening werden ontvangen, worden deze bevindingen bevestigd.
(62)
Wat de gevolgen van de economische neergang betreft, wordt in de overwegingen 52 tot en met 58 geanalyseerd waarom deze niet kan worden beschouwd als factor die het oorzakelijke verband verbreekt. Aangezien geen van de ingediende opmerkingen het tegendeel aantoonde, worden de bevindingen in de overwegingen 103 tot en met 106 van de voorlopige verordening bevestigd.
(63)
Aangezien geen opmerkingen werden ontvangen over de bevindingen in de overwegingen 107 en 108 van de voorlopige verordening met betrekking tot de uitvoerprestatie van de bedrijfstak van de Unie, worden die bevindingen bevestigd.
(64)
Sommige producenten-exporteurs uit de VRC beweerden dat de stijging van de productiekosten per eenheid met 18 % (zie overweging 109 van de voorlopige verordening) en niet de invoer met dumping een belangrijke rol heeft gespeeld bij de verslechtering van de winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie, en verzochten derhalve om een uitvoeriger analyse van de gevolgen van die kostenstijging.
(65)
De Commissie heeft deze kwestie onderzocht en kwam tot de conclusie dat de stijging van de productiekosten per eenheid kon worden toegeschreven aan hogere fabricagekosten als gevolg van hogere grondstoffenprijzen, vaste kosten zoals directe loonkosten, afschrijving, vaste productiekosten en VAA-kosten, en de snelle productiedaling.
(66)
Daar de schommelingen in de kosten van grondstoffen grotendeels worden opgevangen door het prijsvormingsmechanisme van de bedrijfstak van de Unie - het zogenaamde legeringstoeslagsysteem, dat de prijzen rechtstreeks koppelt aan de notering van de belangrijkste grondstoffen, zoals nikkel, molybdeen en chroom - zijn de gevolgen voor de winstgevendheid waarschijnlijk gering. De andere aspecten, die de ontoereikende productie- en verkoopvolumes betreffen, hadden echter wel rechtstreeks gevolgen voor de winstgevendheid. Aangezien de bedrijfstak van de Unie heel wat meer zou hebben geproduceerd en verkocht als er geen invoer met dumping had plaatsgevonden, kan niet worden geconcludeerd dat de stijging van de productiekosten per eenheid op zich, eerder dan de invoer met dumping, een belangrijke factor is bij het ontstaan van de schade, aangezien die onlosmakelijk verbonden is met de toename van de invoer met dumping.
(67)
Sommige producenten-exporteurs in de VRC opperden ook dat de vastgestelde schade in belangrijke mate kon zijn veroorzaakt doordat de bedrijfstak van de Unie niet herstructureerde toen het verbruik afnam.
(68)
In dit verband moet allereerst worden opgemerkt dat de bedrijfstak van de Unie niet zomaar te kampen had met een daling van het verbruik, maar met de gevolgen van invoer met dumping in een periode van afnemend verbruik. Niettemin is uit het onderzoek gebleken dat: i) de bedrijfstak van de Unie zijn productiecapaciteit heeft gehandhaafd omdat hij verwachtte dat de crisis van tijdelijke aard zou zijn en dat de situatie zich spoedig zou herstellen, waarbij niet van hem kan worden verwacht dat hij zijn capaciteit aanpast aan een toename van de invoer uit de VRC tegen abnormaal lage dumpingprijzen; ii) de bedrijfstak van de Unie zijn productmix heeft ontwikkeld en zich daarbij heeft toegespitst op hoogwaardigere gespecialiseerde producten waarvoor de concurrentie uit de VRC minder hevig is; iii) de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode zijn personeelsbestand met 8 % heeft verkleind en de gemiddelde arbeidskosten per werknemer met 2 % heeft verlaagd (indien bij deze bezuinigingen alleen van de crisisperiode wordt uitgegaan, d.w.z. van de periode tussen 2008 en het eind van het OT, is er zelfs sprake van respectievelijk 19 en 11 procentpunten). Uit al deze factoren blijkt dat de bedrijfstak van de Unie zeer actief maatregelen heeft genomen om te reageren op de nadelige gevolgen van de geleden schade. Deze maatregelen bleken evenwel onvoldoende om de schadelijke gevolgen van de invoer met dumping in een periode van zwakke vraag te ondervangen.
(69)
Aangezien er geen andere opmerkingen werden ontvangen, worden de overwegingen 109 en 110 van de voorlopige verordening bevestigd.
3. Conclusie inzake het oorzakelijke verband
(70)
Uit geen van de door de belanghebbenden ingediende argumenten blijkt dat het oorzakelijke verband tussen de invoer met dumping uit de VRC en de vastgestelde aanmerkelijke schade door andere factoren wordt verbroken. Er wordt dan ook geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Unie als gevolg van de invoer met dumping uit de VRC aanmerkelijke schade in de zin van artikel 3, lid 6, van de basisverordening heeft geleden.
(71)
Derhalve worden de conclusies inzake het oorzakelijke verband die in de overwegingen 111 tot en met 113 van de voorlopige verordening zijn samengevat, bevestigd.
G. BELANG VAN DE UNIE
(72)
In verband met de opmerkingen van de partijen heeft de Commissie haar onderzoek met betrekking tot het belang van de Unie voortgezet.
1. Belang van de bedrijfstak van de Unie
(73)
Met betrekking tot het belang van de bedrijfstak van de Unie zijn geen verdere opmerkingen of gegevens ontvangen. Daarom worden de bevindingen in de overwegingen 116 tot en met 120 van de voorlopige verordening bevestigd.
2. Belang van niet-verbonden importeurs in de Unie
(74)
Aangezien er geen opmerkingen ter zake werden ontvangen, worden de overwegingen 121 tot en met 123 van de voorlopige verordening bevestigd.
3. Belang van de gebruikers
(75)
Nadat voorlopige maatregelen waren ingesteld, heeft een verwerkende onderneming die niet aan het onderzoek had meegewerkt, opmerkingen over het belang van de Unie ingediend. Zij verklaarde met name dat de antidumpingmaatregelen aanzienlijke gevolgen voor haar zullen meebrengen. Buizen van roestvrij staal zijn een essentiële component van diverse downstreamproducten, waaronder ook de door haar vervaardigde producten (bv. warmtewisselaars); tevens was zij bezorgd over de aanbodzekerheid omdat zij bij sommige leveringen door producenten in de Unie met vertragingen te maken had gehad.
(76)
Aangezien deze gebruiker slechts 5 % van haar buizen en pijpen van roestvrij staal uit de VRC invoerde, lijken de mogelijke gevolgen voor deze onderneming echter beperkt te zijn, zowel wat de kosten als de aanbodzekerheid betreft.
(77)
Met name wat de gevolgen voor de kosten betreft, heeft de onderneming haar argument niet met feitelijke gegevens onderbouwd. Voorts wordt eraan herinnerd dat de gevolgen voor de kosten van de enige verwerkende onderneming die volledig aan het onderzoek meewerkte, zowel voor de onderneming als geheel als voor de afdeling die buizen van roestvrij staal verwerkt, zeer gering werden geacht (zie de overwegingen 124 en 125 van de voorlopige verordening).
(78)
Wat de door de verwerkende onderneming genoemde aanbodzekerheid betreft, moet eraan worden herinnerd dat naast de VRC een groot aantal andere derde landen buizen en pijpen van roestvrij staal naar de Unie blijven uitvoeren. Bovendien is het overleven van de bedrijfstak van de Unie ook van cruciaal belang voor de verwerkende onderneming, aangezien die bedrijfstak de belangrijkste leverancier van het product blijft.
(79)
Hoewel in de voorlopige fase ook in overweging werd genomen dat de antidumpingmaatregelen ernstigere gevolgen zouden kunnen hebben voor verwerkende ondernemingen die voor de vervaardiging van hun downstreamproducten grote hoeveelheden buizen van roestvrij staal uit de VRC invoeren (zie overweging 126 van de voorlopige verordening), kan uit het gebrek aan onderbouwde argumenten of nieuwe informatie na de mededeling van de voorlopige bevindingen worden opgemaakt dat de belangrijke voordelen die voor de bedrijfstak van de Unie uit de instelling van antidumpingmaatregelen voortvloeien, groter zijn dan de verwachte negatieve gevolgen voor die verwerkende ondernemingen. Daarom worden de bevindingen met betrekking tot het belang van de gebruikers, die zijn opgenomen in de overwegingen 124 tot en met 130 van de voorlopige verordening, bevestigd.
4. Conclusie inzake het belang van de Unie
(80)
Gezien het bovenstaande wordt definitief geconcludeerd dat er, alles in aanmerking genomen, geen dwingende redenen zijn om geen definitieve antidumpingmaatregelen betreffende de invoer van het betrokken product van oorsprong uit de VRC in te stellen. Daarom worden de bevindingen in de overwegingen 131 en 132 van de voorlopige verordening bevestigd.
H. DEFINITIEVE MAATREGELEN
1. Schademarge
(81)
De klagers betoogden dat de in de voorlopige verordening vastgestelde winstmarge van 5 % buitengewoon laag was en herhaalden dat een marge van 12 % gerechtvaardigd zou zijn, omdat de betrokken bedrijfstak kapitaalintensief is en voortdurend aanzienlijke sommen gelds in technische verbeteringen en innovatie-updates moet investeren. Volgens hen was een marge van 12 % noodzakelijk om voldoende kapitaalopbrengst te behalen om die investeringen mogelijk te maken. Dit argument werd echter niet op overtuigende wijze met cijfers onderbouwd. Derhalve wordt geconcludeerd dat de in de voorlopige fase vastgestelde winstmarge van 5 % moet worden gehandhaafd.
(82)
Wat de vaststelling van de schademarge betreft, is in overweging 45 al uitgelegd dat de kleine correctie voor het verschil in handelsstadium bij de berekening van de prijsonderbieding ook bij de berekening van de schademarge is toegepast.
(83)
Deze correctie leidde tot een kleine herziening van de schademarge. Hieruit volgt dat de schademarge tussen 48,3 % en 71,9 % ligt, zoals uit onderstaande tabel blijkt.
Onderneming/ondernemingen
Schademarge
Changshu Walsin Specialty Steel, Co. Ltd, Haiyu
71,9 %
Shanghai Jinchang Stainless Steel Tube Manufacturing, Co. Ltd, Situan
48,3 %
Wenzhou Jiangnan Steel Pipe Manufacturing, Co. Ltd, Yongzhong
48,6 %
Gewogen gemiddelde van de steekproef voor de in bijlage I genoemde medewerkende producenten-exporteurs die niet in de steekproef zijn opgenomen
56,9 %
Alle andere ondernemingen
71,9 %
(84)
Volgens een van de producenten-exporteurs uit de VRC moet de schademarge als gevolg van de door de economische crisis veroorzaakte schade worden gebaseerd op de prijsonderbieding en niet op het prijsbederf; hij voerde daarbij aan dat deze methode al bij een aantal andere antidumpingprocedures was toegepast (4). Bij alle door de producent-exporteur genoemde onderzoeken waren er echter bijzondere redenen in verband met de bedrijfstak of de economische sector (zoals dreigende monopolievorming, een aanzienlijke capaciteitsvergroting voor de bedrijfstak van de Unie in een volgroeide markt, langdurig uitblijven van winst voor de bedrijfstak wereldwijd) die voor de uitzonderlijke toepassing van deze methode pleitten. Bij het huidige onderzoek is dat niet het geval, aangezien de economische crisis de hele wereld betreft en derhalve niet als specifiek kan worden beschouwd voor de bedrijfstak die naadloze buizen en pijpen van roestvrij staal vervaardigt.
2. Definitieve maatregelen
(85)
Gelet op de conclusies inzake dumping, schade, oorzakelijk verband en belang van de Unie moet overeenkomstig artikel 9, lid 4, van de basisverordening een definitief antidumpingrecht worden ingesteld op het betrokken product, dat volgens de regel van het laagste recht gelijk is aan de dumpingmarge of, indien deze lager is, de schademarge. In dit geval is de schademarge lager dan de vastgestelde dumpingmarge, zodat de definitieve maatregelen op de schademarge moeten worden gebaseerd.
(86)
Op grond van het bovenstaande gelden de volgende de rechten, in procenten van de cif-prijs grens Unie, vóór inklaring:
Onderneming/ondernemingen
Definitief antidumpingrecht
Changshu Walsin Specialty Steel, Co. Ltd, Haiyu
71,9 %
Shanghai Jinchang Stainless Steel Tube Manufacturing, Co. Ltd, Situan
48,3 %
Wenzhou Jiangnan Steel Pipe Manufacturing, Co. Ltd, Yongzhong
48,6 %
Gewogen gemiddelde van de steekproef voor de in bijlage I genoemde medewerkende producenten-exporteurs die niet in de steekproef zijn opgenomen
56,9 %
Alle andere ondernemingen
71,9 %
(87)
De bij deze verordening voor bepaalde ondernemingen vastgestelde individuele antidumpingrechten zijn gebaseerd op de bevindingen van dit onderzoek. Zij weerspiegelen daarom de situatie die bij dit onderzoek voor die ondernemingen werd vastgesteld. Deze rechten (in tegenstelling tot het voor het gehele land geldende recht, dat van toepassing is op „alle andere ondernemingen”) gelden dus uitsluitend voor producten van oorsprong uit de Volksrepubliek China die vervaardigd zijn door de specifiek vermelde juridische entiteiten. De rechten zijn niet van toepassing op ingevoerde producten die zijn vervaardigd door andere, niet specifiek in het dispositief van deze verordening met naam en adres genoemde ondernemingen, ook al gaat het hierbij om entiteiten die verbonden zijn met de specifiek genoemde ondernemingen; op die producten is het recht van toepassing dat geldt voor „alle andere ondernemingen”.
(88)
Om, gelet op het grote verschil tussen de hoogte van de rechten, het gevaar van ontwijking zoveel mogelijk te beperken, moeten in dit geval bijzondere maatregelen worden genomen om een goede toepassing van de antidumpingrechten te garanderen. Deze bijzondere maatregelen omvatten de overlegging aan de douaneautoriteiten van de lidstaten van een geldige handelsfactuur die voldoet aan de vereisten die zijn vermeld in bijlage II bij deze verordening. Voor producten die niet van een dergelijke factuur vergezeld gaan, geldt het residuele antidumpingrecht dat van toepassing is op alle andere exporteurs.
(89)
Indien het volume van de uitvoer door een van de ondernemingen die een lager individueel recht genieten, na de instelling van de maatregelen in kwestie aanzienlijk toeneemt, kan dit op zich worden beschouwd als een verandering in de structuur van het handelsverkeer als gevolg van de instelling van maatregelen in de zin van artikel 13, lid 1, van de basisverordening. In dergelijke omstandigheden kan, mits aan de voorwaarden is voldaan, een onderzoek naar ontwijking van de maatregelen worden geopend. Hierbij kan onder meer worden onderzocht of het nodig is een individueel recht of individuele rechten in te trekken en in plaats daarvan het voor het gehele land geldende recht in te stellen.
(90)
Verzoeken in verband met de toepassing van individuele antidumpingrechten voor bepaalde ondernemingen (bv. na een naamswijziging van de entiteit of na de oprichting van nieuwe productie- of verkoopmaatschappijen) dienen onverwijld aan de Commissie (5) te worden gericht, onder opgave van alle relevante gegevens, met name indien de naamswijziging of de oprichting van nieuwe productie- of verkoopmaatschappijen verband houdt met wijzigingen in de activiteiten van de onderneming op het gebied van de productie en de verkoop in binnen- en buitenland. Indien het verzoek gerechtvaardigd is, zal de verordening dienovereenkomstig worden gewijzigd door bijwerking van de lijst van ondernemingen waarvoor een individueel recht geldt.
(91)
De Commissie heeft alle partijen in kennis gesteld van de belangrijkste feiten en overwegingen op basis waarvan zij voornemens was de instelling van een definitief antidumpingrecht op bepaalde naadloze buizen en pijpen van roestvrij staal van oorsprong uit de VRC aan te bevelen. De partijen konden hierover binnen een bepaalde termijn na de mededeling van de definitieve bevindingen opmerkingen maken.
(92)
De door de belanghebbenden ingediende opmerkingen werden naar behoren onderzocht. Geen van de opmerkingen gaven aanleiding de bevindingen van het onderzoek te wijzigen.
(93)
Om een goede toepassing van het antidumpingrecht te garanderen, moet het recht voor het gehele land niet alleen gelden voor niet-medewerkende producenten-exporteurs, maar ook voor producenten die het betrokken product in het OT niet naar de Unie hebben uitgevoerd.
(94)
Om een gelijke behandeling van nieuwe exporteurs en de in de bijlage I bij deze verordening vermelde, niet in de steekproef opgenomen medewerkende ondernemingen te garanderen, moet het voor laatstgenoemde ondernemingen geldende gewogen gemiddelde recht eveneens gelden voor alle nieuwe exporteurs die anders voor een nieuw onderzoek krachtens artikel 11, lid 4, van de basisverordening in aanmerking zouden komen, daar dit artikel niet geldt wanneer gebruik is gemaakt van een steekproef.
3. Definitieve inning van de voorlopige rechten
(95)
Gezien de hoogte van de vastgestelde dumpingmarges en de ernst van de schade voor de bedrijfstak van de Unie (waarbij het bij deze verordening ingestelde definitieve recht hoger is dan het bij de voorlopige verordening ingestelde voorlopige recht), wordt het noodzakelijk geacht de bedragen die als zekerheid zijn gesteld uit hoofde van het bij de voorlopige verordening ingestelde voorlopige antidumpingrecht, definitief te innen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Er wordt een definitief antidumpingrecht ingesteld op naadloze buizen en pijpen van roestvrij staal (met uitzondering van die welke voorzien zijn van hulpstukken (fittings), voor gassen of vloeistoffen, bestemd voor burgerluchtvaartuigen), momenteel ingedeeld onder de GN-codes 7304 11 00, 7304 22 00, 7304 24 00, ex 7304 41 00, 7304 49 10, ex 7304 49 93, ex 7304 49 95, ex 7304 49 99 en ex 7304 90 00 (Taric-codes 7304410090, 7304499390, 7304499590, 7304499990 en 7304900091), van oorsprong uit de Volksrepubliek China (VRC).
2. De definitieve antidumpingrechten, die van toepassing zijn op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, van de in lid 1 omschreven producten, vervaardigd door onderstaande ondernemingen, zijn als volgt:
Onderneming/ondernemingen
Definitief antidumpingrecht
Aanvullende Taric-code
Changshu Walsin Specialty Steel, Co. Ltd, Haiyu
71,9 %
B120
Shanghai Jinchang Stainless Steel Tube Manufacturing, Co. Ltd, Situan
48,3 %
B118
Wenzhou Jiangnan Steel Pipe Manufacturing, Co. Ltd, Yongzhong
48,6 %
B119
In bijlage I vermelde ondernemingen
56,9 %
Alle andere ondernemingen
71,9 %
B999
3. De individuele rechten voor de in lid 2 genoemde ondernemingen zijn uitsluitend van toepassing indien aan de douaneautoriteiten van de lidstaten een geldige handelsfactuur, opgesteld conform de voorschriften in bijlage II, wordt overgelegd. Als een dergelijke factuur niet wordt overgelegd, wordt het recht dat voor alle andere ondernemingen geldt, toegepast.
4. Tenzij anders vermeld, zijn de geldende bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
De bedragen die als zekerheid zijn gesteld voor de voorlopige antidumpingrechten die op grond van Verordening (EU) nr. 627/2011 van de Commissie zijn ingesteld op naadloze buizen en pijpen van roestvrij staal (met uitzondering van die welke voorzien zijn van hulpstukken (fittings), voor gassen of vloeistoffen, bestemd voor burgerluchtvaartuigen), momenteel ingedeeld onder de GN-codes 7304 11 00, 7304 22 00, 7304 24 00, ex 7304 41 00, 7304 49 10, ex 7304 49 93, ex 7304 49 95, ex 7304 49 99 en ex 7304 90 00 en van oorsprong uit de VRC, worden definitief geïnd.
Artikel 3
Wanneer een nieuwe producent-exporteur in de VRC ten genoegen van de Commissie aantoont dat hij:
-
het in artikel 1, lid 1, beschreven product in het onderzoektijdvak (1 juli 2009 tot en met 30 juni 2010) niet naar de Unie heeft uitgevoerd,
-
niet verbonden is met een exporteur of producent in de VRC voor wie de bij deze verordening ingestelde antidumpingmaatregelen gelden,
-
het betrokken product na het onderzoektijdvak waarop de maatregelen zijn gebaseerd daadwerkelijk naar de Unie heeft uitgevoerd of een onherroepelijke contractuele verplichting is aangegaan om een aanzienlijke hoeveelheid van dit product naar de Unie uit te voeren,
kan de Raad, met een gewone meerderheid, op een na raadpleging van het Raadgevend Comité door de Commissie ingediend voorstel, artikel 1, lid 2, wijzigen door de nieuwe producent-exporteur toe te voegen aan de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef zijn opgenomen en waarvoor bijgevolg het gewogen gemiddelde recht van 56,9 % geldt.
Artikel 4
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Genève, 14 december 2011.