PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 917/2011
ze dne 12. září 2011,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo z dovozu keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Nařízením (EU) č. 258/2011 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „Čína“).
(2)
Dne 31. května 2011 byla zveřejněna oprava (3) za účelem odstranění určitých tiskových chyb, zejména názvů některých čínských vyvážejících výrobců, které byly v příloze I prozatímního nařízení uvedeny nesprávně.
(3)
Po ověření určitých tvrzení, která byla obdržena po zveřejnění opravy, u nichž bylo zjištěno, že jsou oprávněná, bylo zaznamenáno, že nesprávně byly uvedeny určité jiné názvy. Správné názvy všech společností, na něž se vztahuje vážené průměrné clo, jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
(4)
Připomíná se, že řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo Sdružení výrobců evropských keramických obkládaček (European Ceramic Tile Manufacturers‘ Federation, CET) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 30 %, celkové výroby keramických obkládaček v Unii. Jak je uvedeno ve 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období šetření“). Co se týká trendů významných pro posouzení újmy, Komise analyzovala údaje týkající se období od 1. ledna 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(5)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložila řada zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení a na žádost dvou zúčastněných stran byla uspořádána slyšení s úředníkem pro slyšení.
(6)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(7)
Všechny strany byly informovány o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Číny a s konečnou platností vybrat částky zajištěné prostřednictvím prozatímního cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly vznést vůči tomuto oznámení námitku.
(8)
Ústní a písemné připomínky zúčastněných stran byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
3. Strany dotčené řízením
3.1 Výběr vzorku čínských vyvážejících výrobců
(9)
Při výběru vzorku vyvážejících výrobců byla do vzorku zařazena jedna žádající „skupina“ společností vzhledem ke skutečnosti, že společný objem vývozu dvou výrobců patřících do údajné skupiny znamenal, že se podle objemu jednalo o třetího největšího vývozce na trh Unie. Tyto společnosti udávaly spojení na základě čl. 143 odst. 1 písm. b) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (4), v němž je stanoveno, že za osoby ve spojení se považují osoby, které „jsou právně uznanými obchodními společníky“. Šetřením bylo následně zjištěno, že tyto společnosti nebyly ve spojení v tomto smyslu, a (jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) tito dva výrobci se považovali za samostatné subjekty.
(10)
Několik vyvážejících výrobců předložilo podání, v nichž se uvádělo, že by tyto společnosti měly být ze vzorku vyloučeny kvůli poskytnutí nepravdivých či zavádějících informací. Tito výrobci dále uvedli, že by vážený průměr dumpingových rozpětí měl být vypočítán bez přihlédnutí k těmto dvěma společnostem zařazeným do vzorku.
(11)
V tomto ohledu se podotýká, že informace, které tyto strany poskytly před výběrem vzorku, se pokládaly za dostatečné, aby je bylo možno považovat za strany ve spojení, a vzhledem k společnému objemu vývozu na trh Unie byly zařazeny do vzorku. Při inspekci na místě v prostorách těchto dvou společností byla otázka jejich spojení podrobně přezkoumána. Byly ověřeny informace, které společnosti poskytly k doložení svého tvrzení, že jsou ve spojení, bylo však zjištěno, že jsou nedostatečné, aby bylo možno tyto společnosti pokládat za společnosti ve spojení, na rozdíl od názoru dotčených společností na tuto záležitost. Byl proto vyvozen závěr, že tyto společnosti nelze pokládat za strany ve spojení ve smyslu čl. 143 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 2454/93. Jelikož společnosti při šetření spolupracovaly a poskytly informace ohledně svého údajného spojení, usuzuje se, že není důvod pro jejich vyloučení ze vzorku. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(12)
I za předpokladu, že by výběr jiných společností do vzorku během šetření vedl k podstatně většímu objemu vývozu na trh Unie během období šetření, bylo by obtížné v době, která byla k dispozici, prošetřit společnosti nově zařazené do vzorku. Navzdory skutečnosti, že se ukázalo, že tyto společnosti nejsou ve spojení, vyhovuje vzorek i nadále kritériím stanoveným v základním nařízení. Poukazuje se rovněž na skutečnost, že nebyly předloženy žádné důkazy prokazující, že by společnosti úmyslně tvrdily, že jsou ve spojení, aby byly zařazeny do vzorku.
(13)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzuje se 5. a 6. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
Po uložení prozatímních opatření jedna ze stran tvrdila, že žádný z výrobců v Unii, kteří podpořili podnět, neposkytl odpověď na formulář pro výběr vzorku, a proto by se mělo mít za to, že tito výrobci při řízení nespolupracovali. Toto tvrzení zůstalo nezměněno i po poskytnutí konečných informací.
(15)
Co se týká tvrzení, že neposkytnutí odpovědí na formulář pro výběr vzorku naznačuje, že výrobci v Unii, kteří podpořili podnět, nespolupracovali, připomíná se, že právním zástupcem všech žádajících společností bylo sdružení CET. Jak bylo vyžadováno, poskytlo sdružení CET jménem žadatelů také dodatečné informace týkající se údajů za období šetření. Jak je podrobně uvedeno v oznámení o zahájení, informace související s výběrem vzorku se požadovaly pouze od společností, které dosud neposkytly všechny potřebné informace. Z toho vyplývá, že žádající výrobci plně spolupracovali, jelikož ve fázi podání podnětu poskytli všechny potřebné informace a jejich právní zástupce v průběhu šetření jejich jménem předložil nezbytné aktualizace údajů týkajících se období šetření.
(16)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že rozdělení výrobního odvětví Unie na jednotlivé segmenty a zeměpisné pokrytí vzorku znamená, že tento vzorek není statisticky reprezentativní. V tomto ohledu se připomíná, že odvětví výroby keramických obkládaček v Unii je velmi roztříštěné a zahrnuje více než 500 výrobců. Rovněž bylo zjištěno, že výrobci jsou zastoupeni ve všech třech segmentech výrobního odvětví (tj. velké, střední a malé společnosti). K tomu, aby bylo zajištěno, že v analýze újmy nepřevládají výsledky velkých společností, nýbrž že byla náležitě zohledněna situace malých společností, na něž společně připadá největší podíl výroby v Unii, usuzovalo se, že by ve vzorku měly být zastoupeny všechny segmenty, tj. malé, střední a velké společnosti. V rámci každého segmentu byly vybrány největší společnosti za předpokladu, že bylo možno zajistit reprezentativnost ze zeměpisného hlediska.
(17)
Jedna zúčastněná strana rovněž uvedla, že Komise neprokázala, že vzorek je reprezentativní i po odstoupení polského výrobce, a že vzorek byl každopádně nedostatečně reprezentativní, pokud jde o objem prodeje na trhu Unie.
(18)
Je pravdou, že se jeden polský výrobce rozhodl ukončit spolupráci, a musel být proto ze vzorku vyloučen. Není však nezbytně nutné, aby vzorek zohledňoval přesné zeměpisné rozložení a váhu vyrábějících členských států, aby byl reprezentativní. Vzhledem ke skutečnosti, že zeměpisné rozložení je pouze jedním z činitelů, které je nutno vzít v úvahu, aby byla zajištěna reprezentativnost, takovýto přístup by nebyl z administrativního hlediska možný. Spíše postačuje, aby vzorek do značné míry odrážel podíly hlavních dotčených vyrábějících zemí. Na základě tohoto kritéria bylo zjištěno, že odstoupení polské společnosti neovlivnilo celkovou reprezentativnost vzorku. Potvrzuje se proto, že vzorek výrobců v Unii byl dostatečně reprezentativní ve smyslu článku 17 základního nařízení.
(19)
Pokud jde o tvrzení týkající se celkové reprezentativnosti vzorku, připomíná se, že vzhledem ke skutečnosti, že výrobní odvětví Unie je velmi roztříštěné, je nevyhnutelné, aby společnosti ve vzorku představovaly relativně malou část celkové výroby v Unii. V článku 17 základního nařízení je každopádně stanoveno, že šetření může být omezeno na vzorky, které jsou statisticky reprezentativní nebo které představují největší reprezentativní objem výroby, prodeje nebo vývozu, který může být přiměřeně přezkoumán, aniž by však byla uvedena konkrétní kvantitativní prahová hodnota, pokud jde o výši takovéhoto reprezentativního objemu. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzuje, že vybraný vzorek je reprezentativní ve smyslu článku 17 základního nařízení.
(20)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise nezařadila do vzorku výrobce v Unii, kteří nabízejí nízké prodejní ceny a kteří jsou usazeni v zemích, jako Polsko a Česká republika; takto získaný vzorek prý proto není reprezentativní, pokud jde o průměrné prodejní ceny výrobců v Unii.
(21)
Pokud jde o výše uvedené tvrzení, Komise zjistila, že průměrné prodejní ceny vzorku výrobního odvětví Unie byly ve stejném rozmezí jako průměrné prodejní ceny ve veřejně dostupných statistikách. V každém případě, a jak je vysvětleno ve 125. bodě odůvodnění, se šetřením prokázalo, že i při zohlednění veřejně dostupných cen v případě těchto zemí by se konečná zjištění významně nezměnila.
(22)
Řada stran podala připomínky k metodice použité při výběru vzorku výrobního odvětví Unie v porovnání s výběrem vzorku čínských vývozců, který byl založen výhradně na objemu vývozu.
(23)
Co se týká různých metodik použitých při výběru vzorku výrobců v Unii na straně jedné a čínských vyvážejících výrobců na straně druhé, je nutno podotknout, že metodiky byly použity v souladu s cíli výběru vzorku. Pokud jde o výrobní odvětví Unie, Komise musela posoudit situaci celého výrobního odvětví, a proto byla zvolena kritéria, která zajistí co nejreprezentativnější představu o celém odvětví. Pokud jde o čínské vývozce, považovalo se za vhodné vybrat vzorek na základě největšího objemu vývozu dotčeného výrobku, a proto byli do vzorku zařazeni největší vývozci. Podotýká se rovněž, že v článku 17 základního nařízení není stanovena povinnost vybrat oba vzorky na základě stejných kritérií. V tomto případě bylo mimoto před dokončením výběru vzorku čínských vyvážejících výrobců spolupracujícím stranám v Číně a rovněž čínským orgánům umožněno, aby se k navrhovanému vzorku vyjádřily. S ohledem na složení vzorku byly obdrženy připomínky, nikoli však v souvislosti s jeho reprezentativností.
(24)
Po poskytnutí konečných informací uvedlo jedno sdružení dovozců, že podle článku 17 základního nařízení by měly být vzorky výrobců v Unii a vyvážejících výrobců vybrány na základě stejných kritérií. Několik čínských stran po poskytnutí konečných informací nadále tvrdilo, že se při výběru příslušných vzorků jednalo o diskriminaci mezi zacházením s čínskými vyvážejícími výrobci a výrobci v Unii.
(25)
V reakci na tvrzení, jež následovalo po poskytnutí konečných informací, že při výběru vzorků výrobců v Unii a vyvážejících výrobců by měla být použita stejná kritéria, se má z důvodů uvedených v 23. bodě odůvodnění za to, že vzorky mohou být vybrány na základě různých kritérií. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(26)
Pokud jde o skutečnost, že, jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění, nebyly obdrženy žádné připomínky týkající se reprezentativnosti vzorku, tyto strany tvrdí, že v době výběru vzorků nebyly čínské strany informovány o tom, že se pro výběr vzorků použijí různá kritéria, a proto tuto skutečnost nemohly připomínkovat.
(27)
Co se týká skutečnosti, že čínské strany nebyly o použití různých kritérií pro výběr vzorků informovány, je třeba uvést, že v souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení je běžnou praxí konzultovat se stranami složení navrhovaných vzorků v případě jejich vlastní kategorie, tj. vyvážející výrobci jsou konzultováni pouze v souvislosti s navrhovaným vzorkem vyvážejících výrobců. Za těchto okolností se k tvrzení stran o nemožnosti připomínkovat použití různých kritérií pro výběr různých vzorků v době jejich výběru nepřihlédne.
(28)
Po poskytnutí konečných informací uvedla jedna ze zúčastněných stran, že tím, že Komise při výběru vzorku přihlédla k různým segmentům, byl porušen čl. 4 odst. 1 základního nařízení, podle kterého je nutno analýzu provést ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie, a nikoli určitým skupinám nebo typům společností.
(29)
Tvrzení, že rozdělení vzorku do tří segmentů je porušením čl. 4 odst. 1 základního nařízení, nelze uznat. Z 23. bodu odůvodnění lze vyvodit, že vybraný vzorek představoval celé výrobní odvětví Unie a nikoli pouze určitou skupinu společností, jak tvrdí dotčená strana. Kromě toho čl. 17 odst. 1 základního nařízení výslovně umožňuje použít ke zjištění újmy výběr vzorku. Toto tvrzení bylo tudíž neopodstatněné, a bylo odmítnuto.
(30)
Po poskytnutí konečných informací zpochybnila tatáž zúčastněná strana skutečnost, že při výběru vzorku bylo zohledněno zeměpisné rozložení, přičemž tvrdila, že Unie je jednotným trhem a že podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení může být vzorek vybrán pouze na základě největšího reprezentativního objemu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se použití kritéria zeměpisného rozložení, je možné konstatovat, že se jedná o roztříštěné výrobní odvětví a že zeměpisné rozložení výrobců v členských státech slouží při posuzování reprezentativnosti společností zařazených do vzorku k tomu, aby byly zohledněny rozličné podmínky, které se mohou v Unii vyskytovat. Vzorek zahrnuje členské státy, v nichž se vyrábí přibližně 90 % výroby v Unii. Po odstoupení polské společnosti zůstala tato úroveň stále vysoká, a to přibližně na 80 %. Metodika, již Komise použila, tedy zajistila, že vzorek reprezentoval výrobu v Unii jako celek a byl v souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(32)
Po poskytnutí konečných informací tvrdila jedna zúčastněná strana, že do vzorku výrobců v Unii byly vybrány pouze střední a malé společnosti, které měly údajně vyšší náklady a ceny než velké čínské společnosti.
(33)
Toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy. Je třeba poznamenat, že vzorek zahrnoval společnosti ze všech segmentů. Kromě toho mohou být náklady ovlivněny i jinými činiteli, než je velikost společnosti, jako jsou náklady na suroviny, odpisy nebo využití kapacity.
4. Práva stran
4.1 Důvěrná povaha jmen žadatelů a názvů společností podporujících podnět
(34)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že neposkytnutí informací o totožnosti žadatele neumožňuje zúčastněným stranám uplatnit plně právo na obhajobu. Uvádělo se rovněž, že vzhledem ke skutečnosti, že někteří výrobci nepožádali o nezveřejnění svých jmen, nebyla žádost o anonymitu oprávněná.
(35)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že neexistovaly důvody pro zachování důvěrnosti jmen většiny žádajících výrobců ani zastánců podnětu. Zejména tvrdila, že ve spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, nejsou uvedeny žádné důkazy na podporu žádostí o důvěrný způsob zacházení. Dále tvrdila, že nedostatek informací o totožnosti společností zařazených do vzorku znamenal, že ostatní zúčastněné společnosti nemohly podat připomínky ke správnosti posouzení mikroukazatelů.
(36)
V reakci na poskytnutí konečných informací zpochybnila tatáž strana to, zda všechny společnosti ve spojení s výrobci zařazenými do vzorku předložily odpověď na dotazník.
(37)
Připomíná se, že článek 19 základního nařízení připouští ochranu důvěrných údajů v případech, kdy by jejich prozrazení znamenalo významnou soutěžní výhodu pro konkurenta nebo by nepříznivě ovlivnilo poskytovatele informace nebo osobu, od níž byly tyto informace získány. Velká většina žadatelů si přála, aby jejich totožnost nebyla zveřejněna, a poskytla dostatečné důkazy, které prokazovaly, že skutečně existuje značná možnost odvetných opatření, mimo jiné ve formě ušlých tržeb u výrobců, kteří zveřejní svá jména. Žádost těchto společností proto útvary Komise akceptovaly.
(38)
Pokud jde o tvrzení, že někteří výrobci nepožádali o důvěrný způsob zacházení se svými jmény, je nutno podotknout, že touto skutečností není dotčeno právo ostatních společností požádat o tento důvěrný způsob zacházení, jsou-li uvedeny dostatečné důvody. Tyto žádosti byly posouzeny jednotlivě, a proto bylo tvrzení odmítnuto.
(39)
Pokud jde o to, zda všechny společnosti ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku předložily odpověď na dotazník, je třeba poznamenat, že nedostatek odpovědí od výrobce v Unii ve spojení by v zásadě nezbytně nebránil Komisi v tom, aby došla ke spolehlivým závěrům o újmě za předpokladu, že předložené odpovědi na dotazník mohou být ověřeny. To by platilo především v případě, kdy jsou společnosti ve spojení samostatnými právnickými osobami se samostatným účetnictvím.
5. Předmět šetření: zahrnutí dovozu z Turecka
(40)
Jedna strana zastupující zájmy vyvážejících výrobců uvedla, že se toto šetření mělo vztahovat i na dovoz dotčeného výrobku z Turecka.
(41)
Co se týká nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu, je nutno uvést, že v době zahájení šetření nebyly z této země k dispozici žádné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, které by odůvodňovaly zahájení antidumpingového řízení týkajícího se tohoto dovozu. Tvrzení, že Turecko mělo být zahrnuto do šetření, je proto odmítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(42)
Po uložení prozatímních opatření jedna zúčastněná strana uvedla, že v kódech KN zahrnujících dotčených výrobek, které byly uvedeny v nařízení o uložení prozatímních opatření, došlo v porovnání s oznámením o zahájení ke změnám, a dotázala se na důvody těchto rozdílů a na to, zda znamenají změnu definice výrobku.
(43)
V této souvislosti se zdůrazňuje, že rozdíly mezi kódy KN uvedenými v nařízení o uložení prozatímních opatření a kódy zmíněnými v oznámení o zahájení nesouvisí se změnou definice výrobku ani předmětu šetření. Změny nemění typy obkládaček, na něž se vztahuje šetření, nýbrž souvisí jednoduše s nutností zohlednit obecné změny v kombinované nomenklatuře, které byly stanoveny v nařízení Komise (EU) č. 861/2010, které vstoupily v platnost dne 1. ledna 2011 (5).
(44)
Jedna ze zúčastněných stran požadovala, aby z definice výrobku byly vyloučeny některé keramické mozaiky. Strana tvrdila, že pokud by opatření byla uložena, ztratila by tato kategorie dotčeného výrobku na konkurenceschopnosti vůči ostatním výrobkům, s nimiž je nahraditelná, a že v tomto konkrétním segmentu v žádném případě nedochází k dumpingu.
(45)
Pokud jde o toto tvrzení, odhalilo šetření, že vzhledem k tomu, že keramické mozaiky a ostatní typy keramických obkládaček mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti, není revize definice výrobku odůvodněná. Co se týká tvrzení o neexistenci dumpingu v tomto segmentu, které nebylo podloženo žádnými důkazy, musí analýza dumpingu a újmy odrážet situaci pro dotčený výrobek jako celek. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(46)
Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k neexistenci dalších připomínek týkajících se dotčeného a obdobného výrobku se potvrzuje 25. až 32. bod odůvodnění nařízení o uložení prozatímních opatření.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(47)
Jelikož ohledně zacházení jako v tržním hospodářství nebyly předloženy žádné další připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 33. až 40. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Individuální zacházení
(48)
Co se týká rozhodnutí o přiznání či nepřiznání individuálního zacházení jednotlivým společnostem, nebyly obdrženy žádné připomínky.
(49)
Dva dovozci však zpochybnili platnost celé analýzy Komise týkající se individuálního zacházení a tvrdili, že Unie prostřednictvím programu strukturálních fondů každoročně poskytuje subvence.
(50)
V této souvislosti se podotýká, že čl. 9 odst. 5 základního nařízení stanoví podmínky, které je nutno splnit, aby bylo možno využít statusu individuálního zacházení. Údajná existence subvencí v Unii není pro účely tohoto posouzení důležitá. Toto tvrzení je proto odmítnuto a jsou zachovány závěry uvedené v 41. až 44. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osm spolupracujících vyvážejících výrobců. Bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování bude provedeno u jednoho vyvážejícího výrobce, skupiny Kito, jelikož jeho provedení neznamenalo příliš velké zatížení. Na tuto skupinu připadal zdaleka největší objem vývozu z osmi výrobců žádajících o individuální zjišťování.
(52)
Tato skupina požádala o individuální zacházení. Po přezkoumání této žádosti bylo nejprve navrženo, že skupině Kito bude přiznáno individuální zacházení, jelikož nebyly zjištěny žádné důvody, proč by této skupině nemělo být individuální zacházení přiznáno.
(53)
Po poskytnutí konečných informací tvrdil žadatel, že čl. 17 odst. 3 základního nařízení neumožňuje, aby v případě, kdy byly obdrženy četné žádosti, byl počet žádostí o individuální zjišťování omezen. Žadatel tvrdil, že tento názor je podložen celou řadou předchozích antidumpingových šetření. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že srovnávacím kritériem v čl. 17 odst. 3 základního nařízení pro posouzení žádosti o individuální zjišťování je, zda by tato zjišťování znamenala příliš velké zatížení a bránila by včasnému ukončení šetření. V tomto šetření, a jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění, neznamenalo provedení individuálního zjišťování u jedné z osmi žádostí příliš velké zatížení. Pokud jde o předchozí šetření, která zahrnovala žádosti o individuální zacházení, je třeba poznamenat, že rozsah zatížení u těchto žádostí a potřeba včasného ukončení šetření musí být posouzeny individuálně. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se tvrzení žadatele odmítají.
(54)
Po poskytnutí konečných informací byly předloženy informace a důkazy o tom, že skupina Kito nemusela zveřejnit všechny společnosti ve spojení se skupinou, s tím závěrem, že zjištění týkající se skupiny mohou být neúplná. Skupina dostala příležitost, aby se k těmto informacím vyjádřila, a byla informována o tom, že může být uplatněn článek 18 základního nařízení. Ve své odpovědi skupina potvrdila, že v odpovědi na antidumpingový dotazník skutečně nezveřejnila dvě společnosti ve spojení, avšak uvedla, že vzhledem k tomu, že se jednalo o pouhé nedopatření bez jakýchkoliv důsledků, jelikož se tyto společnosti nepodílely na výrobě ani obchodním využití dotčeného výrobku, by tato skutečnost neměla zjištění nikterak ovlivnit. Nicméně skutečnost, že existence těchto dvou společností nebyla zveřejněna, neumožnila řádné posouzení a ověření činností skupiny v souvislosti s dotčeným výrobkem. Za těchto okolností je vyvozen závěr, že skupina neposkytla nezbytné informace v příslušné lhůtě, a zjištění týkající se společnosti tedy vycházejí z dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení.
4. Běžná hodnota
4.1 Volba srovnatelné země
(55)
Dva dovozci vznesli námitku proti volbě Spojených států amerických (dále jen „USA“) jako srovnatelné země a uvedli, že USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí kvůli nevýznamné vlastní výrobě a nekonkurenceschopnosti na světovém trhu. Tito dovozci dále uvedli, že USA byly vybrány nepřiměřeně, a tvrdili, že neexistence alternativních srovnatelných zemí byla zapříčiněna nepatřičným tlakem, jenž sdružení výrobců v Unii vyvíjelo na výrobce z jiných možných srovnatelných zemí s cílem odradit je od případné spolupráce. Dva dovozci tvrdili, že Komise nevzala v úvahu informace z řady možných spolupracujících zemí a že nebyly posouzeny veřejně dostupné údaje vnitrostátních či nadnárodních sdružení výrobců ve třetích zemích.
(56)
Pokud jde o poslední tvrzení, připomíná se, že k provedení šetření týkajícího se úrovně dumpingu jsou zapotřebí informace konkrétních společností. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(57)
Co se týká tvrzení ohledně nepatřičného tlaku ze strany sdružení výrobců v Unii s cílem odradit od spolupráce, podotýká se, že nebyly předloženy žádné důkazy. Tyto připomínky nebylo proto možno vzít v potaz.
(58)
Tito dovozci dále tvrdili, že roční objem výroby keramických obkládaček v USA činil přibližně 60 milionů m2 ročně, a nikoli 600 milionů m2, jak bylo uvedeno v 51. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato informace byla ověřena a bylo zjištěno, že je správná.
(59)
Co se týká vhodnosti USA jako srovnatelné země na základě podstatně nižšího objemu výroby, je nutno zdůraznit, že trh v USA je vysoce konkurenční - existuje řada místních výrobních podniků a dovážené množství je značné. Jak je mimoto zmíněno v 52. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neexistují žádné důkazy o necelních překážkách, které by významně bránily hospodářské soutěži na trhu. Za této situace se navzdory nižšímu objemu výroby nezměnil celkový závěr, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí.
(60)
Dva dovozci tvrdili, že jednotkové prodejní ceny obkládaček vyráběných v USA na domácím trhu USA jsou mnohem vyšší než na trhu Unie a při srovnání s vývozními cenami to znamená existenci dumpingu. Bylo zjištěno, že toto tvrzení není pro účely tohoto řízení relevantní, jelikož jakákoli taková tvrzení za předpokladu, že pro ně existují důkazy prima facie, mohou být důkladně posouzena pouze ve zvláštním antidumpingovém řízení týkajícím se USA. Toto tvrzení se proto nebralo v úvahu.
(61)
Tito dovozci dále uvedli, že spolupracující výrobce v USA je ve vlastnictví výrobců v Unii či je k nim přidružen, a šetření bylo tudíž chybné, jelikož získané údaje nebyly nezávislé.
(62)
Připomíná se, že údaje, které poskytl spolupracující výrobce v USA, byly ověřeny na místě. Bylo tudíž shledáno, že toto tvrzení je neopodstatněné, a nebylo k němu přihlédnuto.
(63)
Tito dovozci mimoto uvedli, že objem vývozu z USA byl omezený. Toto tvrzení se pro účely výběru srovnatelné země pokládalo za nepodstatné, jelikož se údaje ze srovnatelné země používají k určení běžné hodnoty, a nikoli vývozních cen. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(64)
Titíž dovozci rovněž tvrdili, že nezveřejnění údajů o totožnosti, objemu, hodnotě a jakosti výroby spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi není opodstatněné. Připomíná se, že spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi požádal o důvěrný způsob zacházení kvůli obavě z odvetných obchodních opatření a bylo shledáno, že tato žádost je opodstatněná. Mimoto nelze vyloučit, že by poskytnutí údajů, které požadovali dovozci, a to i formou rozpětí, mohlo vést k zjištění totožnosti výrobce ve srovnatelné zemi. Žádosti dovozců nebylo proto vyhověno.
(65)
Po poskytnutí konečných informací zopakovali dva výše uvedení dovozci řadu svých výše uvedených tvrzení, aniž by však předložili další důkazy. Za těchto okolností se jejich tvrzení znovu odmítají.
(66)
Mimoto tito dva dovozci také tvrdili, že vzhledem k tomu, že spolupracující výrobce v USA je údajně ovládán výrobcem v Unii, je výběr této společnosti z USA coby vhodného výrobce ve srovnatelné zemi chybný. Zejména pak tvrdili, že společnost z USA není ekonomicky nezávislá, a nemůže tedy sloužit jako srovnávací kritérium pro dumping. Jako opodstatnění svého tvrzení citují dovozci čl. 2 odst. 1 třetí a čtvrtý pododstavec základního nařízení. V reakci na toto tvrzení je především třeba konstatovat, že (jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v níže uvedeném 69. bodě odůvodnění) spolupracující výrobce v USA požádal o anonymitu a této jeho žádosti bylo vyhověno. Za těchto okolností nelze potvrdit ani popřít, zda mezi společností z USA a výrobcem v Unii existuje spojení. Je však třeba poznamenat, že výše uvedená ustanovení základního nařízení se týkají toho, jak mají být posuzovány ceny společnosti, které se týká šetření, při prodeji straně ve spojení. Tato ustanovení se netýkají otázky možného spojení mezi výrobcem ve srovnatelné zemi a výrobcem v Unii. Za těchto okolností se tvrzení odmítá.
(67)
Po poskytnutí konečných informací předložilo sdružení dovozců několik tvrzení. Za prvé sdružení tvrdilo, že údajně malý objem prodeje výrobců v USA na jejich domácím trhu v porovnání s čínským vývozem do Unie znamená, že USA nejsou vhodným trhem srovnatelné země. V tomto ohledu se při posuzování možných srovnatelných zemí mimo jiné coby jeden z prvků posuzovala úroveň hospodářské soutěže v těchto zemích. Podobné úrovně domácího prodeje domácího výrobního odvětví a dovozu ze země, které se týká šetření, není předpokladem pro to, aby byla země považována za vhodnou srovnatelnou zemi. V souvislosti s těmito tvrzeními byl pro účely tohoto šetření, a jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, trh USA shledán dostatečně konkurenčním, aby byl vhodnou volbou. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(68)
Sdružení dovozců rovněž tvrdilo, že nemělo za to, že by skutečnost, že dovoz na trh USA je významný, byla pro volbu USA jako srovnatelné země důležitá. Pokud jde o toto tvrzení, je třeba poznamenat, že úroveň dovozu je skutečně jedním z důležitých činitelů posuzovaných při výběru vhodné srovnatelné země. Kombinace domácí výroby a velkého objemu dovozu přispívá ke konkurenčnímu trhu, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(69)
Sdružení dovozců se rovněž dotazovalo, jaké důkazy byly předloženy spolupracujícím výrobcem ve srovnatelné zemi k doložení rizika odvetných obchodních opatření, jak je uvedeno v 64. bodě odůvodnění. V tomto ohledu poukázala společnost z USA na to, že na trhu USA soutěží o stejné odběratele s celou řadou čínských vyvážejících výrobců keramických obkládaček. Společnost z USA uvedla, že v případě odhalení její totožnosti by se za těchto okolností obávala odvetných obchodních opatření. V souvislosti s důkazy předloženými za účelem doložení rizika odvetných obchodních opatření je třeba poznamenat, že možné riziko vyplývající ze skutečnosti, že společnost USA a čínští vyvážející výrobci působící na trhu USA spolu soutěží o stejné odběratele, bylo shledáno věrohodným. Za těchto okolností byla žádost společnosti o anonymitu přijata.
(70)
Sdružení rovněž uvedlo, že vzhledem k tomu, že průměrná domácí prodejní cena keramických obkládaček vyráběných na domácím trhu byla v USA údajně několikrát vyšší než cena dovozu z Unie do Číny, není výrobek z USA „obdobným výrobkem“ k dováženému výrobku z Číny. V tomto ohledu není skutečnost, že se tyto dvě ceny liší, důvodem se domnívat, že výrobek z USA není obdobným výrobkem k dotčenému výrobku. Jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo shledáno, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v USA mají mimo jiné stejné základní fyzické a technické vlastnosti a také stejná základní použití. Za těchto okolností se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. Tvrzení sdružení se proto odmítá.
(71)
Sdružení také vzneslo otázku, proč v situaci, kdy jiné třetí země kromě USA nespolupracovaly, nebyla za vhodnou srovnatelnou zemi vybrána Unie. V tomto ohledu se poznamenává, že vzhledem k tomu, že USA byly shledány vhodnou srovnatelnou zemí, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, nebylo zapotřebí posuzovat jiné možné vhodné trhy. Toto tvrzení sdružení je proto odmítnuto.
(72)
Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se, že volba USA jako srovnatelné země byla vhodná a přiměřená v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení, a je potvrzen 45. až 54. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2 Určení běžné hodnoty
(73)
Dva dovozci uvedli, že bez informací o objemu výroby výrobce v USA nemohou zúčastněné strany ověřit, zda by kvůli úsporám z rozsahu mohl existovat významný rozdíl ve výrobních nákladech výrobce v USA v porovnání s náklady čínských výrobců zařazených do vzorku, kteří vyrábějí ročně více než 10 milionů m2 keramických obkládaček. Tito dovozci dále tvrdili, že objem výroby výrobce ve srovnatelné zemi a objem výroby čínských výrobců není srovnatelný vzhledem k nižšímu objemu výroby výrobce ve srovnatelné zemi či ve srovnatelné zemi. Připomíná se, že objem výroby spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi je důvěrným údajem, a nelze jej tedy zveřejnit. Taktéž se připomíná, že čínské výrobní odvětví je vysoce roztříštěné a skládá se převážně z malých a středních podniků. Tato tvrzení se proto považovala za neopodstatněná.
(74)
Tito dovozci uvedli, že vzhledem ke skutečnosti, že se v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci základního nařízení vyžaduje, aby byla běžná hodnota určena na základě cen „jiných prodejců nebo výrobců“, bylo určení běžné hodnoty na základě údajů jediné společnosti chybné.
(75)
V této souvislosti se připomíná, že se toto řízení týká dovozu ze země bez tržního hospodářství, pro niž je nutno běžnou hodnotu určit v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení. Toto tvrzení bylo tudíž odmítnuto.
(76)
Po poskytnutí konečných informací uvedlo sdružení dovozců, že mělo za to, že běžná hodnota ve srovnatelné zemi nemůže být založena na údajích poskytnutých jedinou společností. Toto tvrzení však bylo z důvodů uvedených v 75. bodě odůvodnění odmítnuto.
(77)
Tito dovozci taktéž tvrdili, že výrobek výrobce ze srovnatelné země není reprezentativní, jelikož je určen výhradně pro segment trhu s drahými výrobky. Jelikož bylo vyhověno žádosti o důvěrný způsob zacházení s údaji výrobce ve srovnatelné zemi, není toto tvrzení popřeno ani odmítnuto. I kdyby bylo toto tvrzení pravdivé, byly (jak je objasněno v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) provedeny úpravy početně zjištěné běžné hodnoty, pokud byly odůvodněné, s cílem zohlednit všechny typy obkládaček, včetně označení při dalším prodeji. Bylo proto zjištěno, že toto tvrzení není opodstatněné, a bylo tudíž odmítnuto.
4.3 Vývozní cena
(78)
Po poskytnutí konečných informací uvedl jeden vyvážející výrobce, že prodej některých typů keramických obkládaček do Unie během období šetření byl útvary Komise chybně zařazen a že dumpingové rozpětí společnosti by mělo být odpovídajícím způsobem opraveno. V tomto ohledu bylo při inspekci v prostorách společnosti zjištěno, že společnost špatně zařadila některé keramické obkládačky, a společnost o tom byla informována. Tyto obkládačky byly následně správně zařazeny pro účely provedení přesného výpočtu dumpingu. Za těchto okolností se tvrzení společnosti odmítá.
(79)
Po poskytnutí konečných informací tentýž vyvážející výrobce tvrdil, že některé vývozní prodejní transakce do Unie během období šetření nebyly při výpočtu dumpingového rozpětí společnosti zohledněny. V tomto ohledu bylo zjištěno, že tyto transakce nebyly zohledněny, jelikož na faktuře bylo uvedeno pozdější datum než konec období šetření. Za těchto okolností bylo tvrzení společnosti odmítnuto.
(80)
Jelikož s ohledem na vývozní ceny nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 59. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.4 Srovnání
(81)
Byly předloženy připomínky týkající se srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou.
(82)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu jeho hodnoty CIF měla být zohledněna skutečnost, že se vývoz uskutečňoval prostřednictvím obchodníků, kteří nejsou ve spojení. Bylo shledáno, že toto tvrzení je oprávněné, a následně byly hodnoty CIF pro tohoto vývozce přepočítány. Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že tento přepočet vývozních cen neměl být proveden, jelikož informace poskytnuté obchodníky, kteří nejsou ve spojení, nebyly spolehlivé vzhledem k tomu, že informace předložilo údajně pouze několik obchodníků, jejichž prostřednictvím prodával vyvážející výrobce. V tomto ohledu bylo zjištěno, že všichni obchodníci, kteří nejsou ve spojení, jejichž prostřednictvím prodával vyvážející výrobce, předložili informace o cenách. Za těchto okolností se tvrzení odmítá.
(83)
Další vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu jeho hodnoty CIF nebyly náležitě zohledněny náklady na pojištění. Bylo zjištěno, že toto tvrzení je oprávněné, a hodnoty CIF u tohoto vývozce byly odpovídajícím způsobem opraveny.
(84)
Jedna skupina vyvážejících společností tvrdila, že náklady na pojištění zahrnuté v jejích hodnotách CIF byly vypočítány chybně. Bylo zjištěno, že toto tvrzení je oprávněné, a hodnoty CIF byly proto přepočítány. Mimoto bylo zjištěno, že u jedné společnosti ve skupině nebyly při určování hodnoty ze závodu zohledněny náklady na manipulaci. Toto bylo rovněž napraveno.
(85)
Dva dovozci uvedli, že výpočet vývozních cen měl zohledňovat vývoj směnného kurzu USD v období šetření. Připomíná se však, že podle běžné praxe Komise se při přepočtu měny v průběhu období šetření použily měsíční směnné kurzy, takže vývoj směnného kurzu během období šetření byl zohledněn.
(86)
Po poskytnutí konečných informací uvedl jeden vyvážející výrobce, že jelikož byla běžná hodnota založena na údajích od jediného výrobce ve srovnatelné zemi, a následně nemohly být z důvodů zachování důvěrnosti zveřejněny přesné údaje, je nezbytné zajistit, aby byly ve vhodných případech provedeny úpravy k zajištění srovnatelnosti výrobku pro účely výpočtů dumpingu. V tomto ohledu byly, jak je uvedeno v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě potřeby provedeny úpravy, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou.
(87)
Po poskytnutí konečných informací tvrdili dva vývozci, že spolupracující výrobce v USA zásobuje výlučně sektor s drahými keramickými obkládačkami, zatímco čínští vyvážející výrobci zásobují sektor s nízkými cenami. V rámci zajištění spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou tito dovozci tvrdili, že jim nebyly poskytnuty údaje o nezbytných úpravách podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že úpravy, které byly provedeny za účelem zajištění spravedlivého srovnání, jsou vysvětleny v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4.5 Dumpingová rozpětí u spolupracujících vývozců zařazených do vzorku
(88)
Konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením u spolupracujících výrobců zařazených do vzorku s přihlédnutím ke všem výše uvedeným připomínkám činí:
Název společnosti/skupiny
Konečné dumpingové rozpětí
Shandong Yadi Co. Ltd
36,5 %
Skupina Xinruncheng
29,3 %
Skupina Wonderful
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd
67,7 %
4.6 Dumpingová rozpětí u všech ostatních spolupracujících vyvážejících výrobců
(89)
V důsledku změn ve výpočtu dumpingových rozpětí (jak je uvedeno v 88. bodě odůvodnění) činí vážený průměr dumpingových rozpětí výrobců zařazených do vzorku, který je založen na dumpingových rozpětích u čtyř spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, 30,6 %. V této souvislosti se podotýká, že pro společnost Heyuan Becarry Co. Ltd, které nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství ani individuální zacházení, bylo dumpingové rozpětí vypočteno způsobem popsaným v 88. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V souladu s čl. 9 odst. 6 první větou základního nařízení bylo toto dumpingové rozpětí použito k výpočtu váženého průměru dumpingových rozpětí stran zařazených do vzorku uplatněného na spolupracující vývozce, kteří nebyli zařazeni do vzorku. Mimoto vzhledem ke skutečnosti, že společnosti Heyuan Becarry Co. Ltd nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a že bylo zjištěno, že její rozhodnutí o vývozním prodeji podléhají výrazným státním zásahům, mělo by být clo uložené na dovozy společnosti Heyuan Becarry Co. Ltd stejné jako clo použitelné na dovozy spolupracujících vývozců, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(90)
Pokud jde o způsob výpočtu dumpingového rozpětí pro společnost Heyuan Becarry Co. Ltd, která byla, jak bylo zmíněno, spolupracujícím vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku, jemuž však nebylo přiznáno individuální zacházení, jak je uvedeno v 65. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, odkaz ve zmíněném bodě odůvodnění na 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení by se měl vztahovat na 62. bod odůvodnění.
4.7 Dumpingové rozpětí u společnosti žádající o individuální zjišťování
(91)
U společnosti uvedené v 51. až 54. bodě odůvodnění, u níž bylo provedeno individuální zjišťování, se použije s ohledem na použití článku 18 základního nařízení celostátní dumpingové rozpětí.
4.8 Dumpingová rozpětí u všech ostatních nespolupracujících vyvážejících výrobců
(92)
Jelikož ohledně výpočtu dumpingového rozpětí pro všechny ostatní vyvážející výrobce nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 66. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(93)
S přihlédnutím k připomínkám, které byly uvedeny v 81. až 85. bodě odůvodnění, bylo celostátní dumpingové rozpětí stanoveno ve výši 69,7 %.
4.9 Podání týkající se seznamu spolupracujících vývozců
(94)
Byla obdržena řada tvrzení, že se v případě 13 vyvážejících výrobců využívajících vážené prozatímní clo podle prozatímního nařízení, uvedených v jeho příloze, jedná pouze o obchodníky, a nikoli výrobce, a proto by v této příloze neměli být uvedeni.
(95)
Po dalším zkoumání bylo zjištěno, že tato tvrzení jsou pravdivá v případě pěti společností. Tyto společnosti byly informovány o záměru vyškrtnout je z příslušné přílohy a bylo jim umožněno se k tomu vyjádřit. Tři z těchto společností nepodaly žádné další připomínky, zatímco dvě společnosti předložily v této záležitosti další tvrzení. Tato další tvrzení neobsahovala dostatečné důkazy, které by prokazovaly, že tyto společnosti jsou ve skutečnosti vyvážejícími výrobci dotčeného výrobku, a byla proto odmítnuta. Těchto pět společností bylo vyškrtnuto ze seznamu společností využívajících vážené průměrné konečné clo.
4.10 Události, které nastaly po období šetření
(96)
Po zveřejnění prozatímních zjištění se kvůli změnám ve vlastnické struktuře údajně přerušil vztah dvou spolupracujících vyvážejících výrobců v rámci skupiny. Jedna z těchto společností proto požádala o individuální clo nezávislé na clu druhé společnosti.
(97)
Podle poskytnutých informací se zdá, že se po období šetření vztahy těchto dvou společností přerušily. Dopad tohoto údajného rozdělení ve struktuře skupiny a rovněž žádost jedné ze společností o individuální celní sazbu bude nutno podrobně přezkoumat. Pokud by jedna či obě tyto společnosti požádaly o přezkum své situace po tomto údajném rozdělení, lze to provést v příhodném čase v souladu se základním nařízením. Za této situace je žádost společnosti o stanovení individuálního cla v tomto šetření odmítnuta.
(98)
Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že pro jednoho z vyvážejících výrobců ve spojení uvedených v 97. bodu odůvodnění by mělo platit individuální clo, které by bylo vypočtené pro něj, jelikož existovaly důkazy o tom, že jeho dumping byl na vyšší úrovni než u druhého vyvážejícího výrobce. V tomto ohledu by mělo být poznamenáno, že pro vyvážející výrobce, kteří byli během období šetření ve spojení, by nevypočtení jednoho váženého průměru dumpingových rozpětí a cla pro tyto společnosti ponechalo prostor pro obcházení cel ze strany vyvážejícího výrobce, na něhož se vztahuje vyšší clo. Vzhledem k tomu, že bylo zjištěno, že oba vyvážející výrobci dotčení tímto šetřením byli během období šetření ve spojení, neexistují důvody pro stanovení individuálních cel pro každého z nich. Jak je uvedeno v 97. bodě odůvodnění, pokud by jedna či obě tyto společnosti požádaly o přezkum své situace po tomto údajném rozdělení, lze to provést v souladu se základním nařízením. Za těchto okolností se tvrzení žadatele odmítá.
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Jelikož ohledně výroby v Unii a výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky ani nová zjištění, potvrzují se závěry v 68. až 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.1 Spotřeba Unie
(100)
Jelikož ohledně spotřeby Unie nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry v 71. a 72. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Dovoz z Číny
(101)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila analýzu dovozu a tvrdila, že v podnětu i v prozatímním nařízení chyběly údaje o objemu dovozu a že míra v m2 je jednotkou plochy, a nikoli objemu.
(102)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že vývoj ceny a objemu dovozu z Číny jednoduše ukazuje běžné výkyvy v obchodu, a nemůže být proto náznakem chování čínských vývozců, pokud jde o dumping.
(103)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana zpochybnila spolehlivost statistických údajů Eurostatu a uvedla, že skutečné čínské dovozní ceny jsou vyšší, a jsou tudíž srovnatelné s dovozními cenami z ostatních třetích zemí. Dále tvrdila, že tato skutečnost by měla dopad na zjištěná dumpingová rozpětí.
(104)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že se její analýza statistik Eurostatu s ohledem na podíl na trhu a dovozní cenu mírně lišila od analýz uvedených v prozatímním nařízení a že by tato zjištění měla být odpovídajícím způsobem pozměněna.
(105)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že útvary Komise nezohlednily zvýšení cen čínského dovozu po období šetření, v roce 2010.
(106)
Pokud jde o tvrzení týkající se použité měrné jednotky k určení objemu dovozu, výraz „objem“ v čl. 3 odst. 2 základního nařízení se vztahuje na „množství“, nikoli na „krychlový objem“. Pro každý výrobek je nutno použít nejreprezentativnější měrnou jednotku. Pokud jde o dotčený výrobek, hospodářské subjekty na světovém trhu používají důsledně metry čtvereční (m2). Tato jednotka byla proto považována za nejvhodnější pro účely tohoto šetření a tvrzení v tomto ohledu bylo odmítnuto.
(107)
Co se týká vývoje ceny a objemu dovozu z Číny, je pravdou, že rozdíly jsou omezené, vezmou-li se v úvahu absolutní hodnoty. Čínský dovoz se v posuzovaném období snížil o 3 %. Závěr ohledně objemu čínského dovozu je však nutno posoudit v kontextu celkového poklesu spotřeby na trhu Unie. Skutečnost, že čínský dovoz v tomto období klesl pouze o 3 %, zatímco se celková spotřeba snížila o 29 %, měla jednoznačně dopad na jeho přítomnost na trhu Unie. Udržení stálého dovozu tudíž čínskému dovozu umožnilo získat podíl na trhu v době, kdy ostatní hospodářské subjekty ztrácely.
(108)
Pokud jde o vývoj čínských cen, průměrné dovozní ceny uvedené v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházely ze statistických údajů Eurostatu. Byly vzneseny dotazy týkající se přesnosti průměrných dovozních cen do některých členských států, avšak nebyly potvrzeny žádné změny úředních statistik. V každém případě se připomíná, že údaje Eurostatu byly použity pouze ke stanovení obecných trendů a že i kdyby čínské dovozní ceny měly být upraveny směrem nahoru, celkový obraz o újmě by zůstal nezměněn, tj. s vysokými rozpětími pro cenové podbízení a prodej pod cenou. V těchto souvislostech je třeba poznamenat, že pro výpočet rozpětí újmy a dumpingových rozpětí nebyly údaje Eurostatu použity. K určení úrovně rozpětí byly použity pouze ověřené údaje od navštívených společností. I kdyby tedy byly zjištěny nesrovnalosti ve statistických údajích, nemělo by to žádný dopad na úroveň rozpětí, která byla zveřejněna.
(109)
Pokud jde o tvrzení, že útvary Komise nezohlednily údaje Eurostatu z roku 2010, nelze toto tvrzení uznat, jelikož hodnota za období šetření zahrnovala první čtvrtletí roku 2010. V souvislosti s druhým až čtvrtým čtvrtletím roku 2010 je třeba poznamenat, že tyto údaje se týkají období po období šetření, k němuž by se nemělo přihlížet. Kromě toho, i kdyby tyto údaje zohledněny byly, z dovozních statistik vyplývá, že se zvýšily také dovozní ceny ze třetích zemí, což poukazuje na to, že se jednalo o obecný trend a nikoli o jev týkající se pouze čínského dovozu.
3. Cenové podbízení
(110)
Připomíná se, že v prozatímní fázi bylo (jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) cenové podbízení stanoveno jako vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro odběratele na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnané podle typu výrobku s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z Číny prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla, náklady po dovozu a obchodní úroveň.
(111)
Jedna strana tvrdila, že výpočty vývozní ceny, které byly stranám poskytnuty, neodpovídají vysvětlení podanému v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po ověření se potvrzuje, že se v daném bodě odůvodnění jednalo o chybu v textu. V prozatímní fázi byla úprava o obchodní úroveň provedena u prodejních cen ze závodu účtovaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a ve výpočtu průměrné vývozní ceny nebyla provedena úprava o náklady po dovozu. V konečné fázi byly ceny CIF vyvážejících výrobců z dotčené země na hranice Unie upraveny o stávající cla a náklady po dovozu (náklady vzniklé v přístavu Unie s ohledem na dovoz, dopravu a uskladnění před dalším prodejem dovozci), a to na základě informací, které poskytli spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení.
(112)
Jiná strana tvrdila, že by po úpravě směrem dolů k zohlednění nákladů na distribuci/marketing měly být ceny podobné cenám čínského vývozu. Prozatímní výpočet však již zahrnoval tyto úpravy. Toto tvrzení bylo tudíž neopodstatněné, a bylo proto odmítnuto.
(113)
Šetření zjistilo úrovně cenového podbízení v rozmezí od 43,2 % do 55,7 %, což se mírně liší od úrovní zjištěných v prozatímní fázi (viz 77. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Důvodem změny je výpočet nové hodnoty CIF pro vyvážejícího výrobce, jak je uvedeno v 83. až 85. bodě odůvodnění, a výpočet individuální vývozní ceny CIF pro vyvážejícího výrobce, skupinu Kito, jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění.
4. Dovoz ze třetích zemí s výjimkou Číny
(114)
Jelikož ohledně dovozu ze třetích zemí s výjimkou Číny nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 78. až 80. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Situace výrobního odvětví Unie
5.1 Makroekonomické ukazatele
5.1.1 Výroba, výrobní kapacita a vytížení kapacity
(115)
Jelikož ohledně výroby, výrobní kapacity a vytížení kapacity nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 84. a 85. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(116)
Jelikož ohledně objemu prodeje a podílu na trhu nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 86. a 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.3 Zaměstnanost a produktivita
(117)
Jelikož ohledně zaměstnanosti a produktivity nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 88. a 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.4 Rozsah dumpingového rozpětí
(118)
Dumpingová rozpětí jsou upřesněna v 88. až 93 bodě odůvodnění. Potvrzuje se, že veškerá zjištěná rozpětí jsou podstatně vyšší než minimální úroveň. Vzhledem k objemu a cenám dumpingového dovozu se proto potvrzuje, že dopad skutečného dumpingového rozpětí nelze považovat za zanedbatelný.
5.2 Mikroekonomické ukazatele
5.2.1 Zásoby
(119)
Jedna strana zpochybnila správnost údajů uvedených v 93. až 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana tvrdila, že hodnota zásob jako procento výroby byla během celého posuzovaného období podstatně nižší, než jak bylo uvedeno v tabulce 10 téhož nařízení. Tyto výpočty byly přezkoumány a bylo zjištěno, že chybně vypočteny byly pouze procentní údaje pro rok 2009 a období šetření a že v těchto obdobích bylo procento zásob ve skutečnosti mírně vyšší, než bylo uvedeno dříve. Správná verze tohoto výpočtu je uvedena v tabulce 1 tohoto nařízení.
(120)
Tatáž strana uvedla, že pokud by bylo výrobní odvětví Unie přinuceno zvýšit úroveň zásob až na šest měsíců výroby, jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, představovalo by procento zásob 50 % celkové výroby místo 59 %, jak je uvedeno v tabulce 10 prozatímního nařízení.
(121)
V této souvislosti je třeba zdůraznit, že analýzy uvedené v 93. a 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se doplňovaly, nebyly však totožné. První analýza ukazovala procento zásob společností zařazených do vzorku (vyjádřených v metrech čtverečních) v porovnání s výrobou společností zařazených do vzorku (rovněž vyjádřenou v metrech čtverečních) (v období šetření 61 %). Druhá analýza, která se rovněž týkala společností zařazených do vzorku, ukazovala počet měsíců výroby uložené na skladě ve vztahu k dvanácti měsícům v roce (v období šetření 50 %).
(122)
Další analýza umožnila zpřesnit posouzení vývoje počtu měsíců výroby, která je uložena na skladě. V roce 2007 měli výrobci zařazení do vzorku na skladě výrobu přibližně za pět měsíců (43 %), tlak dumpingového dovozu je však v období šetření přinutil zásoby zvýšit na více než sedm měsíců výroby (což odpovídá 61 % celkové roční výroby). V tabulce 1 je uveden objem zásob rovněž ve formě počtu měsíců z celkové roční výroby.
(123)
Tabulka 1
Zásoby
2007
2008
2009
OŠ
Zásoby (v tis. m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Index (2007 = 100)
100
105
82
86
Zásoby jako procento výroby
43 %
49 %
56 %
61 %
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Počet měsíců výroby na skladě v porovnání s celkovou roční výrobou
5,2
5,9
6,7
7,4
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Procento měsíců výroby na skladě (základ 12 měsíců)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Potvrzuje se proto závěr, že tendence zaznamenaná u stavu zásob prokazuje, že dochází k újmě.
5.2.2 Prodejní ceny
(125)
Jedna zúčastněná strana (jak již bylo zmíněno v 20. bodě odůvodnění) zpochybnila zjištění uvedená v 96. až 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o prodejní ceny výrobního odvětví Unie, a tvrdila, že Komise do určení jednotkové ceny v Unii nezahrnula výrobce v Polsku a České republice a že se tyto údaje neshodují se skutečnými veřejně dostupnými údaji.
(126)
Pokud jde o toto tvrzení, byla provedena simulace s použitím prodejních cen zaznamenaných v Polsku, na něž připadá přibližně 10 % celkové výroby v Unii. Pro Českou republiku, jejíž výroba představuje méně než 3 % celkové výroby v Unii, nebyla simulace provedena. Tato simulace prokázala, že i při zohlednění polských cen se konečná zjištění významně nezmění. V souladu se svou metodikou vypočítala Komise prodejní ceny výrobního odvětví Unie po provedení příslušných úprav s cílem získat ceny účtované prvnímu nezávislému odběrateli, aby byla zajištěna srovnatelnost s čínskými prodejními cenami.
(127)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že argumentace v 97. bodě odůvodnění prozatímního nařízení objasňující, že výrobní odvětví Unie bylo nuceno prodávat menší množství a širší sortiment, nebyla správná, jelikož výrobní odvětví Unie by v tomto případě údajně přišlo o mnohem větší podíl na trhu než jen o 2 %.
(128)
Je třeba poznamenat, že zaměření se na prodej menších sérií neznamená nutně úbytek většího podílu na trhu. Za prvé, výrobní odvětví Unie nebylo zcela vytěsněno z trhu pro větší, homogenní série výrobku, a to i přesto, že tlak levného čínského dovozu je v tomto odvětví obzvláště silný. Za druhé, výrobnímu odvětví Unie se podařilo zachovat přítomnost na celém trhu stlačením prodejních cen a výrobou dražší sortimentní skladby, což vedlo k poklesu ziskovosti, jak je uvedeno v 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nepřišlo o větší podíl na trhu, proto vysvětluje rozhodnutí zachovat přítomnost na trhu navzdory cenovému tlaku ze strany Číny.
5.2.3 Ziskovost, peněžní tok, návratnosti investic a mzdy
(129)
Jedna strana tvrdila, že mezi velkými a malými společnostmi existují velké rozdíly v ziskovosti. Uvádělo se proto, že se průměrný zisk musí považovat za nereprezentativní, jelikož vzorek obsahoval údaje pouze jedné velké společnosti.
(130)
Jiná strana uvedla, že finanční situace velkých výrobců v Unii je dobrá. Tatáž strana tvrdila, že jelikož neexistují žádné ztráty, a to ani v případě, že se k průměrnému ziskovému rozpětí výrobního odvětví Unie připočítají malé společnosti, jak je uvedeno v 101. bodě odůvodnění a tabulce 12 prozatímního nařízení, nelze prokázat celkovou újmu.
(131)
Je nutno uvést, že aby byla zajištěna konzistentnost zjištění s reprezentativností vzorku, byly všechny ukazatele újmy (včetně zisku) zváženy na základě podílu každého segmentu na celkové výrobě Unie. Na druhou stranu se potvrzuje reprezentativnost velké společnosti, pokud jde o segment větších podniků. Celkové ukazatele odvozené z analýzy společností zařazených do vzorku jsou proto reprezentativní s ohledem na situaci celého výrobního odvětví Unie, a výše uvedené tvrzení bylo nutno odmítnout.
(132)
S ohledem na tvrzení, že velkým podnikům nebyla způsobena žádná újma, je třeba uvést, že podle čl. 4 odst. 1 základního nařízení je nutno analýzu provést ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie, a nikoli určitým skupinám nebo typům společností. Jak již bylo zmíněno ve 130. bodě odůvodnění, skutečnost, že v období šetření nebyly zaznamenány žádné ztráty, sama o sobě neznamená, že nedošlo k újmě.
5.2.4 Výrobní náklady
(133)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr, že v důsledku navýšení zásob a změny sortimentní skladby se výrobní náklady výrobního odvětví Unie zvýšily o 14 %. Podle této strany není tento závěr pravdivý, jelikož výše zásob ani sortimentní skladba nejsou součástí výrobních nákladů.
(134)
Toto tvrzení je nutno odmítnout, jelikož vysoké úrovně zásob představují značné finanční náklady, které jsou zahrnuty v analýze výrobních nákladů. Opakovaná změna sortimentní skladby znamená na druhou stranu dodatečné výrobní náklady, jelikož výrobce musí často výrobní proces revidovat: tato operace může být nákladná, jelikož znamená prostoje a neoptimální využití strojního zařízení.
6. Závěr o újmě
(135)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr uvedený v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že negativní dopad na výrobní odvětví Unie mělo snížení spotřeby. Podle této strany nemůže existovat újma v důsledku snížení spotřeby, jelikož celkový podíl na trhu zůstal stejný.
(136)
Pokud jde o připomínku týkající se stálého podílu výrobního odvětví Unie na trhu navzdory klesající spotřebě, je nutno zmínit, že podíl na trhu není jediným důležitým ukazatelem újmy. Výrobcům v Unii se podařilo zachovat jejich podíl na trhu Unie pouze na úkor ziskovosti, která se v posuzovaném období snížila. Nelze proto vyvodit závěr, že stálý podíl výrobců v Unii na trhu vylučuje existenci újmy.
(137)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují závěry ohledně újmy uvedené v 107. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(138)
Komise obdržela připomínky k prozatímním zjištěním týkajícím se příčinných souvislostí. Tyto připomínky byly zopakováním připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení v 128. až 132. bodě odůvodnění týkajícím se újmy, kterou si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie. Nebyly předloženy žádné další důkazy, které by změnily prozatímní závěry. Potvrzují se proto závěry uvedené v 135. a 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1. Dopad dovozu z Číny
(139)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo v prozatímní fázi ověřeno, zda dumpingový dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Číny způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
(140)
Některé strany tvrdily, že snížení výroby a prodeje výrobního odvětví Unie bylo důsledkem snižující se spotřeby. Uvádělo se rovněž, že dopad čínského dovozu musel být omezený, jelikož podíl Číny na trhu se zvýšil pouze o 1,6 %, přičemž s podílem výrobního odvětví Unie na trhu mohlo souviset nejvýše 1 %.
(141)
V této souvislosti se připomíná, že při šetření byla zjištěna časová shoda mezi vyšším podílem čínského dovozu na trhu a poklesem zisku výrobního odvětví Unie a navýšením jeho zásob. Na výrobní odvětví Unie mimoto nevyvíjel tlak pouze vyšší podíl na trhu, nýbrž ještě více cenové chování čínských vyvážejících výrobců a vysoké úrovně jejich cenového podbízení.
(142)
Jak bylo připomenuto v 113. bodě odůvodnění, šetřením byly zjištěny značné úrovně cenového podbízení. Šetření rovněž prokázalo, že výrobní odvětví Unie a dovozci prodávali své výrobky velkou měrou stejným odběratelům, což znamená, že výrobní odvětví Unie s dumpingovým dovozem přímo soutěžilo o objednávky.
(143)
To celkově prokazuje, že pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie a zhoršení většiny ukazatelů újmy nezpůsobil jen objem dovozu, nýbrž i cenový tlak.
2. Neexistence hospodářské soutěže mezi obkládačkami vyráběnými v Unii a dumpingovými obkládačkami dováženými z Číny
(144)
Řada zúčastněných stran uvedla, že dovoz keramických obkládaček z Číny nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož tyto výrobky nejsou srovnatelné. V této souvislosti se uvádělo, že keramické obkládačky z Číny jsou určeny pro trh s homogenními výrobky, zatímco výrobní odvětví Unie vyrábí obkládačky na objednávku, v menších sériích. Rovněž se uvádělo, že čínští výrobci a výrobní odvětví Unie spolu vzájemně nesoutěží kvůli skutečnosti, že čínští výrobci působí v segmentu levných až středně drahých výrobků, zatímco výrobní odvětví Unie působí v segmentu středně drahých až drahých výrobků. Jako důkaz v tomto ohledu byl předložen malý úbytek podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(145)
Ačkoliv na podporu výše uvedených tvrzení nebyly předloženy žádné podstatné důkazy, bylo nicméně pečlivě posouzeno, zda čínský dovoz skutečně soutěžil s obkládačkami vyráběnými v Unii.
(146)
V této souvislosti je nutno zmínit, že Komise provedla velmi podrobná srovnání, která rozlišovala mezi stovkami různých typů obkládaček. V tomto případě šetření prokázalo značnou úroveň shody mezi typy vyráběnými výrobním odvětvím Unie a vývozci. To jednoznačně prokazuje, že výrobní odvětví Unie a čínský dovoz vzájemně soutěží, pokud jde o jednotlivé typy výrobku. Připomíná se rovněž, že při šetření bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie a vyvážející výrobci spolu přímo soutěží, jelikož mají stejnou zákaznickou základnu.
(147)
Pokud jde o tvrzení, že keramické obkládačky z Číny jsou určeny pro trh homogenních výrobků, zatímco výrobní odvětví Unie vyrábí na objednávku, v menších sériích, připomíná se (viz 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení), že to byl právě tlak ze strany čínského dovozu, který výrobní odvětví Unie přinutil přejít na menší série a širší škálu výrobků z hlediska barev a rozměrů. Výrobní odvětví Unie je dosud zastoupeno ve všech segmentech trhu a na rozdíl od výše uvedeného tvrzení je nutno strukturu prokazující, že se výrobní odvětví Unie muselo zaměřit na zvláštní typy výrobku, považovat za náznak existence přímé hospodářské soutěže.
(148)
Na základě výše uvedených skutečností nelze uznat tvrzení, že čínský dovoz nezpůsobil výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož spolu vzájemně nesoutěžily.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dopad dovozu z ostatních třetích zemí
(149)
Některé strany trvaly na tom, že dopad tureckého dovozu je nutno považovat za významný. Pokud jde o ceny, jedna strana zpochybnila závěr, že zvýšení tureckých cen o 19 % bylo významné.
(150)
Toto tvrzení bylo projednáno v 118. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a nebyly zjištěny žádné nové důkazy, které by zneplatnily závěr vyvozený v prozatímní fázi. V těchto souvislostech se potvrzuje, že zvýšení tureckých cen o 19 % musí být pokládáno za významné. Mimoto se připomíná, jak je uvedeno v 41. bodě odůvodnění, že neexistují žádné důkazy o dumpingovém dovozu z této země, který by způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu, a tudíž nelze toto tvrzení uznat.
3.2 Dopad poklesu spotřeby
(151)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že pokles spotřeby postihl především Španělsko a Itálii, v nichž byla újma údajně největší. Hlavním místem určení čínského vývozu byly naopak severské členské státy, které nevykazovaly pokles spotřeby a v nichž byli výrobci v Unii údajně poškozeni méně. Tatáž strana rovněž tvrdila, že se španělské odvětví keramických obkládaček v roce 2010 zotavilo, což prokazuje, že mezi čínským vývozem a údaji o výrobě a prodeji výrobního odvětví Unie neexistuje žádná souvislost.
(152)
Jedna strana uvedla, že navýšení zásob výrobního odvětví Unie by mělo být přičteno poklesu spotřeby v Unii a nikoli dumpingovému dovozu z Číny.
(153)
Tvrzení, že členské státy v severní Evropě nebyly poklesem spotřeby dotčeny a že dovoz z Číny byl nasměrován pouze do severní Evropy, nebylo podpořeno žádnými doloženými důkazy. Naopak, údaje od čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku prokazují, že prodej je rozložen rovnoměrně na celou Unii. Na Španělsko a Itálii mimoto připadá společně 28 % tohoto prodeje, což je jen o něco málo méně než prodej do Německa (32 %). Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(154)
S ohledem na tvrzení, že navýšení zásob výrobního odvětví Unie by mělo být přičítáno poklesu spotřeby v Unii, připomíná Komise zdůvodnění uvedené v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že tlak čínského dovozu byl velmi silný zejména v sektoru prodeje velkých sérií, což mělo jasný dopad na zásoby výrobců v Unii. Růst míry zásob během posuzovaného období nelze vysvětlit pouze obtížemi s prodejem výrobků, nýbrž také tím, že bylo nutné mít k dispozici zásoby mimořádně velké škály výrobků. Závěr o účincích čínského dovozu působícího újmu na zásoby se tudíž potvrzuje.
3.3 Dopad hospodářské krize
(155)
Několik zúčastněných stran trvalo na tom, že skutečnou příčinou potíží výrobního odvětví Unie byla hospodářská krize. To bylo doloženo skutečností, že k hlavnímu zhoršení došlo mezi rokem 2008 a 2009, tj. v roce, který postihla krize, zatímco v následujícím období byla tendence méně výrazná. Uvádělo se rovněž, že posuzované období zahrnovalo vrchol a dno hospodářského cyklu, přičemž vrchol se vyznačuje hospodářským rozmachem stavebnictví a dno finanční krizí, a snížení vývozu kvůli zřizování nových výrobních závodů v zemích třetího světa.
(156)
Po poskytnutí konečných informací trvala jedna zúčastněná strana na tom, že ke zhoršení řady ukazatelů újmy došlo kvůli hospodářské krizi a nikoli v důsledku dumpingového dovozu. Účinkem recese bylo podle této strany zvýšení poptávky po velkých objemech levných výrobků. Následkem toho se výrobní odvětví Unie muselo více zaměřit na výrobu pro objednávky ve velkém, tedy na segment, v němž již působilo čínské výrobní odvětví, čímž došlo k navýšení úrovně zásob. Kromě toho recese údajně způsobila inflaci v Unii, která byla v porovnání s Čínou vyšší, což vedlo ke zvýšení výrobních nákladů výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie proto údajně muselo prodávat za ceny, jež byly nižší než výrobní náklady.
(157)
Jiná strana tvrdila, že zisk výrobního odvětví Unie se v posledním čtvrtletí období šetření významně zvýšil, což poukazuje na to, že výrobní odvětví Unie se po hospodářské krizi zotavilo. Tato strana požadovala, aby byl zisk za období šetření udáván za čtvrtletí, což by pravděpodobně naznačilo, že ziskovost ke konci období šetření byla výrazně vyšší.
(158)
Skutečnost, že na výkonnost výrobního odvětví Unie měl dopad hospodářský útlum, byla uznána již v 120. bodě odůvodnění nařízení o uložení prozatímních opatření. V této souvislosti je třeba připomenout, že aby byla zjištěna příčinná souvislost, příslušná právní norma stanoví, že dumpingový dovoz musí výrobnímu odvětví Unie způsobovat podstatnou újmu. Dumpingový dovoz však nemusí být jedinou příčinou újmy.
(159)
Šetřením bylo mimoto prokázáno, že tendence rostoucího čínského vývozu mohla pokračovat navzdory hospodářské krizi. Čína byla skutečně jediným účastníkem na trhu, který byl schopen udržet si svůj podíl na trhu i ve složité hospodářské situaci.
(160)
Pokud jde o změnu ve struktuře poptávky v Unii, jak se uvádí v 156. bodě odůvodnění, nebyly na podporu tohoto tvrzení předloženy žádné důkazy. Připomíná se, že šetření naopak ukázalo, jak je vysvětleno v 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že výrobní odvětví Unie muselo změnit sortimentní skladbu a nabízet větší výběr výrobků z hlediska typů, barev a rozměrů a muselo navýšit své zásoby, aby bylo schopno v krátkém čase reagovat na velmi specifické objednávky. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(161)
Pokud jde o dopad inflace na výrobní náklady, je možné pozorovat, že průměrná míra inflace v Unii nebyla vyšší než míra inflace v Číně během posuzovaného období, a že jí proto nemohou být vysvětlovány obtíže výrobců v Unii s prodejem za udržitelné ceny. S ohledem na úroveň cenového podbízení navíc nelze vyvodit závěr, že tlak na snižování čínských dovozních cen byl způsoben výrobním odvětvím Unie. Z těchto důvodů muselo být tvrzení této strany odmítnuto.
(162)
Pokud jde na druhou stranu o situaci výrobního odvětví Unie, připomíná se, že v prozatímním nařízení (126. bod odůvodnění) bylo prokázáno, že agresivní cenové chování čínských vývozců nepříznivě ovlivnilo ziskovost výrobního odvětví Unie v posuzovaném období již v době před světovým hospodářským útlumem. To prokazuje, že i kdyby nedošlo ke krizi, tlak ze strany levného dovozu z Číny byl sám o sobě dostatečný, aby mohl výrobnímu odvětví Unie způsobit podstatnou újmu.
(163)
Tato skutečnost (vezme-li se v úvahu společně s dumpingovými cenami) podporuje závěr, že hospodářský útlum nenarušuje příčinnou souvislost mezi čínským vývozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(164)
Požadavek, aby byl zisk za období šetření udáván za čtvrtletí, není pro současné šetření považován za relevantní, protože i kdyby se ukázalo, že byl zisk výraznější, musel by být porovnán s cílovým ziskem ve výši 3,9 %.
3.4 Dopad neprovedení restrukturalizace výrobního odvětví Unie
(165)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že újmu způsobenou výrobcům v Unii je nutno přičíst tomu, že neprovedli restrukturalizaci, jelikož zmenšení trhu ve výši 29 % bylo doprovázeno pouze 7% snížením kapacity a 16% snížením zaměstnanosti.
(166)
V tomto odvětví je zrušení výrobní kapacity složitým procesem, jelikož obnovení kapacity v případě zotavení trhu je pro výrobce mimořádně nákladné. Snížení zaměstnanosti, k němuž došlo v dotčeném období, bylo stejného řádu jako zmenšení trhu. Tendence v oblasti zaměstnanosti nemusí naprosto přesně odrážet tendenci výroby, jelikož ne všechna pracovní místa souvisí přímo s vlastní výrobou. Skutečnost, že zrušení kapacity a propouštění pracovníků ve výrobním odvětví neodpovídalo přesně zmenšení trhu, nenaznačuje, že nedošlo k restrukturalizaci. V rozporu s těmito tvrzeními a s přihlédnutím ke struktuře výrobního odvětví je proto 7% snížení kapacity a 16% snížení zaměstnanosti nutno pokládat za významné.
3.5 Dopad výkonnosti výrobního odvětví Unie na vývozních trzích
(167)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že snížení objemu vývozu výrobního odvětví Unie bylo zapříčiněno vysokými cenami, a nikoli dopadem čínského vývozu.
(168)
S ohledem na toto tvrzení se připomíná, že se po hospodářské krizi vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie zlepšila. Tvrzení, že vývozní výkonnost měla značný nepříznivý dopad na výsledky výrobního odvětví Unie, není proto možno přijmout.
4. Závěr o příčinných souvislostech
(169)
Žádné z tvrzení, která předložily zúčastněné strany, neprokazuje, že dopad ostatních činitelů kromě dumpingového dovozu z Číny byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a zjištěnou újmou. Potvrzují se proto závěry o příčinných souvislostech uvedené v prozatímním nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(170)
S ohledem na připomínky stran provedla Komise další analýzu všech tvrzení týkajících se zájmu Unie. Všechny záležitosti byly posouzeny a byly potvrzeny závěry uvedené v prozatímním nařízení.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(171)
Jelikož s ohledem na zájem výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se závěry uvedené v 137. až 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců
(172)
Jedna strana uvedla, že uložení opatření ohrozí ekonomickou existenci dovozců, jelikož budou moci přenést pouze částečně vyšší náklady v důsledku cla na své odběratele.
(173)
Po poskytnutí konečných informací se dvě strany vyjádřily proti závěru, že dovozci mohou snadno přejít z čínských dodávek k jiným zdrojům dodávek, a jako důvod uvedli zejména to, že kvalita a ceny nejsou srovnatelné.
(174)
S ohledem na toto tvrzení se připomíná, že velká část dovozu není cly dotčena, jelikož nepochází z Číny. Vlastnosti výrobku, jenž se ve srovnatelné kvalitě vyrábí na celém světě, naznačují, že jsou tyto výrobky nahraditelné, a že je tudíž možné využívat celou řadu alternativních zdrojů dodávek, a to i navzdory učiněným tvrzením. I v případě dovozců, kteří se spoléhají na čínský dovoz, jenž je podle zjištění šetření dumpingový a prodává se za podstatně nižší ceny, než jsou ceny výrobků pocházejících z Unie, bylo při šetření zjištěno, že dovozci mohou u svých prodejních cen uplatnit přirážky přesahující 30 %. To spolu se zjištěnou skutečností, že dovozci dosáhli zisku ve výši přibližně 5 % a mohou přenést přinejmenším část možných vyšších nákladů na své odběratele, naznačuje, že jim jejich postavení umožňuje vypořádat se s dopadem opatření.
(175)
Jak je uvedeno v 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, uložení opatření nebude dovozcům v Unii bránit v tom, aby zvýšili podíly dovozu výrobků z jiných nedumpingových zdrojů, které jsou dostupné v Unii i v ostatních třetích zemích.
(176)
Jeden dovozce tvrdil, že pro určitý typ výrobku jsou prý v současné době čínské ceny vyšší než ceny výrobního odvětví Unie, a že by tedy opatření neumožňovala tento konkrétní typ výrobku v budoucnu vyvážet.
(177)
Toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy. Podle dostupných informací navíc tento typ výrobku představoval pouze menší část trhu a významně by neovlivnil dodávky na trhu Unie. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
3. Zájem uživatelů
(178)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že dopad na uživatele bude značný. Zejména se uvádělo, že i minimální zvýšení cen o 32,3 % odběratelům zabrání v nákupu kvalitních výrobků. Rovněž se uvádělo, že ačkoliv může být pravdou, že dopad na velké diverzifikované obchody pro kutily může být omezený, malé specializované obchody budou značně dotčeny.
(179)
Pokud jde o dopad na konečné uživatele, Komise potvrzuje prozatímní závěr uvedený v 152. a 153. bodě odůvodnění nařízení Komise o prozatímním clu, tj. že dopad na ceny bude omezený.
(180)
Stavebnictví, jeden z největších odběratelů výrobců keramických obkládaček, se rozhodlo při šetření nespolupracovat. Po uložení prozatímních opatření byla Evropská federace stavebního průmyslu (European Construction Industry Federation (FIEC)) znovu vyzvána, aby poskytla statistické údaje, které prokazují, do jaké míry (pokud vůbec) bude toto odvětví nepříznivě ovlivněno uložením opatření. Federace FIEC potvrdila, že ačkoliv nejsou údaje přímo dostupné, nákladový dopad opatření na celkovou činnost jejích členů je velmi malý. Federace rovněž objasnila, že nízký zájem ze strany jejích členů je nutno pokládat za podporu návrhu Komise.
(181)
Pokud jde o malé specializované obchody, Komisi se nepodařilo získat žádné přesvědčivé údaje, které by potvrzovaly velikost a rozsah dopadu antidumpingového opatření. Stejně jako u dopadu na dovozce je nutno mít na paměti, že se keramické obkládačky vyrábějí v Unii a v mnoha třetích zemích neuplatňujících dumping; lze proto vyloučit vážné riziko nedostatečných dodávek pro maloobchody.
4. Zájem konečných spotřebitelů
(182)
Usilovalo se o získání podrobnějšího posouzení dopadů ze strany spotřebitelů. Šetření prokázalo, že dopad bude pravděpodobně omezený.
(183)
Absolutní hodnota opatření je za prvé vypočítána z dovozní ceny, a tudíž na základě, který je mnohem nižší než konečná maloobchodní cena dotčeného výrobku. Tato hodnota může být na různých stupních (dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci) dříve, než se výrobek dostane ke konečnému spotřebiteli, snížena. A i kdyby dovozci a prodejci přesunuli celou výši cla na odběratele, připomíná se, že na trhu existuje velká nabídka výrobků, na něž se opatření nevztahují a které vyrábějí výrobci v Unii i výrobci ze třetích zemí.
(184)
Komise vypočítala dopad antidumpingových cel na ceny účtované spotřebitelům, a to stanovením výše cla, jež má být zaplaceno podle skutečného dovozu z Číny, a přidělením této částky přímo spotřebitelům za předpokladu, že dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci přenesou veškeré dodatečné náklady na konečné spotřebitele. Takto vypočítaný dopad na náklady je podstatně nižší než 0,5 EUR/m2. Připomíná se, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že v Unii činí průměrná roční spotřeba u spotřebitelů přibližně 2,2 m2 na osobu. Vzhledem k nízkému dopadu cla na metr čtvereční bude zvýšení nákladů pravděpodobně omezené, a to i v případě, že spotřebitel nakoupí značné množství dotčeného výrobku za účelem stavby nebo renovace.
5. Závěr týkající se zájmu Unie
(185)
Lze očekávat, že uložení opatření pomůže výrobnímu odvětví Unie s následnými příznivými dopady na podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie a snížením hrozby uzavírání podniků a snižování počtu pracovníků.
(186)
Mimoto lze předpokládat, že uložení opatření bude mít omezený dopad na uživatele/dovozce, kteří budou moci pořizovat dodávky u široké škály dodavatelů na trhu Unie a v ostatních třetích zemích.
(187)
Na základě výše uvedených skutečností nelze dospět k závěru, že uložení opatření není v zájmu Unie.
G. KONEČNÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
1.1 Zveřejnění
(188)
Dvě zúčastněné strany uvedly, že Komise měla v prozatímním ånařízení zveřejnit rozpětí cenového podbízení, a jedna z nich tvrdila, že nezveřejnění tohoto údaje znamená, že zúčastněné strany nemohly posoudit, zda bylo náležitě uplatněno pravidlo nižšího cla.
(189)
V reakci na výše uvedené skutečnosti jsou zveřejněna prozatímní rozpětí:
Společnost
Rozpětí újmy
Skupina Wonderful
52,6 %
Skupina Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
73,9 %
Všichni ostatní spolupracující výrobci
66,0 %
Zbytkové rozpětí
95,8 %
1.2 Rozpětí újmy
(190)
Jedna strana tvrdila, že pro zjištění újmy použila Komise nejednotný přístup a měla své závěry založit na vážených průměrných údajích pro celé výrobní odvětví.
(191)
V souvislosti s tímto tvrzením se poznamenává, že zjištění týkající se úrovně pro odstranění újmy vycházejí z ověřených údajů od konkrétních společností, jež byly považovány za nejspolehlivější základ k tomu, aby byly zohledněny všechny příslušné skutečnosti pro účely srovnání. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(192)
Vzhledem k výše dosaženým závěrům ohledně dumpingu, výsledné újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz z Číny.
(193)
Pro účely stanovení úrovně těchto cel byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(194)
Považovalo se proto se vhodné vypočítat rozpětí cenového podbízení na základě cen zjištěných z údajů, které poskytli výrobci v Unii a čínští vývozci.
(195)
Při výpočtu výše antidumpingového cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by clo mělo být vypočítáno tak, aby výrobnímu odvětví Unie umožnilo pokrýt výrobní náklady a dosáhnout přiměřeného zisku. Usuzovalo se, že tímto přiměřeným ziskem před zdaněním je zisk, jehož by výrobní odvětví tohoto typu dosáhlo za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. pokud by neexistoval dumpingový dovoz, u prodeje obdobného výrobku v Unii. Tento zisk byl stanoven s přihlédnutím k ziskovosti ve výši 3,9 %, jíž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2007, jak je uvedeno v tabulce 12 prozatímního nařízení.
(196)
Zjištěná rozpětí újmy jsou tato:
Společnost
Rozpětí újmy
Skupina Wonderful
58,5 %
Skupina Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
58,6 %
Všichni ostatní spolupracující výrobci
65,0 %
Zbytkové rozpětí
82,3 %
(197)
Podotýká se, že rozpětí újmy u „všech ostatních spolupracujících výrobců“ bylo stanoveno bez použití údajů skupiny Kito, jelikož skupina Kito nebyla součástí vzorku, a aby bylo zajištěno, že je v souladu se způsobem výpočtu dumpingového rozpětí pro „všechny ostatní spolupracující výrobce“. (Viz čl. 9 odst. 6 první věta základního nařízení.) Pro skupinu Kito se s ohledem na použití článku 18 základního nařízení použije zbytkové rozpětí újmy, jak je uvedeno v 54. bodě odůvodnění.
(198)
Podotýká se rovněž, že rozpětí cenového podbízení jsou vyšší než zjištěná dumpingová rozpětí uvedená v 88. až 93. bodě odůvodnění, a proto by jako základ pro stanovení výše cel mělo v souladu s pravidlem nižšího cla sloužit dumpingové rozpětí.
(199)
V zájmu zajištění rovného zacházení mezi novými vyvážejícími výrobci a spolupracujícími společnostmi nezařazenými do vzorku uvedenými v příloze I tohoto nařízení by mělo být přijato ustanovení zajišťující, že se na nové výrobce bude vztahovat vážený průměr cla uloženého spolupracujícím společnostem nezařazeným do vzorku, jelikož noví výrobci by jinak neměli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení vzhledem k tomu, že čl. 11 odst. 4 neplatí v případě, kdy byl použit výběr vzorku.
2. Celní prohlášení
(200)
Statistické údaje týkající se dotčeného výrobku se často vyjadřují v metrech čtverečních. Nicméně pro dotčený výrobek není v kombinované nomenklatuře stanovené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (6) žádná taková doplňková jednotka uvedena. Je proto nezbytné stanovit, že v prohlášení o propuštění do volného oběhu se má kromě hmotnosti v kilogramech nebo tunách uvádět pro dovoz i počet metrů čtverečních dotčeného výrobku.
3. Konečný výběr prozatímního cla
(201)
Vzhledem k velikosti zjištěného dumpingového rozpětí a na základě úrovně újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností.
(202)
Jestliže jsou konečná cla vyšší než prozatímní cla, vyberou se s konečnou platností pouze zajištěné částky ve výši prozatímního cla, zatímco částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, by se měly uvolnit.
4. Forma opatření
(203)
Jedna zúčastněná strana navrhla, aby opatření měla formu minimální dovozní ceny namísto valorických cel. Minimální dovozní cena však není pro dotčený výrobek vhodná, jelikož výrobek existuje ve velkém množství typů výrobků, jejichž ceny vykazují významné rozdíly, což představuje velmi vysoké riziko vzájemné kompenzace. Kromě toho se očekává, že typy výrobku se budou dále vyvíjet, pokud jde o design a konečnou úpravu, a minimální dovozní cena by pak už nebyla vhodným základem pro výši cla. Proto se žádost o uložení opatření ve formě minimální dovozní ceny zamítá.
(204)
Jiná strana požadovala, aby měla opatření formu dovozních kvót. Avšak dovozní kvóty nejsou ani v souladu se základním nařízením, ani s mezinárodně dohodnutými pravidly. Proto musela být žádost zamítnuta,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz glazovaných a neglazovaných keramických dlaždic a obkládaček, obkládaček pro krby nebo stěny; glazovaných a neglazovaných keramických mozaikových kostek a podobných výrobků, též na podložce, v současnosti kódů KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 a 6908 90 99, pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost
Clo
Doplňkový kód TARIC
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co. Ltd; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
36,5 %
B010
Společnosti uvedené v příloze I
30,6 %
Všechny ostatní společnosti
69,7 %
B999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li tato faktura předložena, použije se celní sazba platná pro všechny ostatní společnosti.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 258/2011 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz keramických obkládaček, v současnosti kódů KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 a 6908 90 99, pocházejících z Čínské lidové republiky budou vybrány s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, budou uvolněny.
Článek 3
Pokud jakýkoli výrobce z Čínské lidové republiky předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že v období šetření (tj. od 1. dubna 2009 do 31. března 2010) nevyvážel zboží popsané v čl. 1 odst. 1 pocházející z Čínské lidové republiky, o tom, že není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a o tom, že po skončení období šetření vyvezl dotčené zboží do Unie nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie, může Rada na návrh Komise a po konzultaci s poradním výborem prostou většinou změnit čl. 1 odst. 2 tak, aby bylo pro tohoto výrobce stanoveno clo platné pro spolupracující výrobce nezařazené do vzorku, tj. 30,6 %.
Článek 4
Při předložení prohlášení o propuštění do volného oběhu v souvislosti s výrobky uvedenými v článku 1 se do příslušného pole takového prohlášení zapíše počet metrů čtverečních dovezených výrobků.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. září 2011.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 917/2011 VAN DE RAAD
van 12 september 2011
tot instelling van een definitief antidumpingrecht en tot definitieve inning van het voorlopige antidumpingrecht op keramische tegels van oorsprong uit de Volksrepubliek China
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name artikel 9,
Gezien het voorstel dat de Europese Commissie na raadpleging van het Raadgevend Comité heeft ingediend,
Overwegende hetgeen volgt:
A. PROCEDURE
1. Voorlopige maatregelen
(1)
De Commissie heeft bij Verordening (EG) nr. 258/2011 (2) („de voorlopige verordening”) een voorlopig antidumpingrecht ingesteld op keramische tegels van oorsprong uit de Volksrepubliek China („de VRC”).
(2)
Op 31 mei 2011 is een rectificatie (3) gepubliceerd om bepaalde tikfouten te corrigeren, in het bijzonder in de namen van bepaalde Chinese producenten-exporteurs die in bijlage I van de voorlopige verordening verkeerd waren gespeld.
(3)
Na onderzoek van bepaalde opmerkingen die de Commissie na de publicatie van de rectificatie heeft ontvangen en die gegrond bleken te zijn, is vastgesteld dat nog bepaalde andere namen verkeerd waren gespeld. De correcte namen van alle ondernemingen waarvoor het gewogen gemiddeld recht geldt, zijn opgenomen in bijlage I van deze verordening.
(4)
De procedure werd ingeleid nadat een klacht was ingediend door de Europese vereniging van producenten van keramische tegels (CET) („de klager”) namens producenten die een groot deel, in dit geval meer dan 30 %, van de totale productie van keramische tegels in de Unie voor hun rekening nemen. Zoals in overweging 24 van de voorlopige verordening is vermeld, had het onderzoek naar dumping en schade betrekking op de periode van 1 april 2009 tot en met 31 maart 2010 (het „onderzoektijdvak” of „OT”). Het onderzoek van de Commissie naar de ontwikkelingen die relevant zijn voor de schadebeoordeling had betrekking op de periode van 1 januari 2007 tot het eind van het onderzoektijdvak („de beoordelingsperiode”).
2. Vervolg van de procedure
(5)
Na de mededeling van de belangrijkste feiten en overwegingen op grond waarvan was besloten voorlopige maatregelen in te stellen („mededeling van de voorlopige bevindingen”), hebben verscheidene belanghebbenden schriftelijke opmerkingen over de voorlopige bevindingen gemaakt. De partijen die verzochten te worden gehoord, zagen hun verzoek ingewilligd. Bovendien hebben op verzoek van twee belanghebbenden hearings met de voor hearings bevoegde ambtenaar plaatsgevonden.
(6)
De Commissie heeft vervolgens alle informatie verzameld die zij voor haar definitieve bevindingen noodzakelijk achtte.
(7)
De Commissie heeft alle belanghebbenden in kennis gesteld van de belangrijkste feiten en overwegingen op basis waarvan zij voornemens was de aanbeveling te doen een definitief antidumpingrecht op keramische tegels van oorsprong uit de VRC in te stellen en de bedragen waarvoor uit hoofde van het voorlopige recht zekerheid was gesteld, definitief te innen. Zij konden hierover binnen een bepaalde termijn na de mededeling opmerkingen maken.
(8)
Met de mondelinge en schriftelijke opmerkingen van de belanghebbenden werd waar nodig rekening gehouden.
3. Partijen bij de procedure
3.1. Steekproef van Chinese producenten-exporteurs
(9)
Een „groep” van ondernemingen die het verzoek mee had ingediend, is in de steekproef van producenten-exporteurs opgenomen omdat het gecombineerde uitvoervolume van de twee producenten van de „groep” hen, wat het volume betreft, samen tot de op twee na grootste exporteur naar de markt van de Unie maakt. Deze ondernemingen voeren aan dat zij verbonden zijn op grond van artikel 143, lid 1, onder b), van Verordening (EEG) nr. 2454/93 van de Commissie van 2 juli 1993 houdende vaststelling van enkele bepalingen ter uitvoering van Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad tot vaststelling van het communautair douanewetboek (4), dat bepaalt dat personen worden geacht te zĳn verbonden indien „zĳ door de wettelĳke bepalingen worden erkend als in zaken verbonden”. Uit het onderzoek is vervolgens gebleken dat deze ondernemingen niet in deze zin verbonden waren; zoals vermeld in overweging 35 van de voorlopige verordening zijn de twee producenten als afzonderlijke entiteiten behandeld.
(10)
Verschillende producenten-exporteurs hebben de opmerking gemaakt dat deze ondernemingen van de steekproef hadden moeten worden uitgesloten omdat zij verkeerde of misleidende informatie hadden ingediend. Deze producenten argumenteerden voorts dat de gewogen gemiddelde dumpingmarge bijgevolg had moeten worden berekend zonder rekening te houden met de twee in de steekproef opgenomen ondernemingen.
(11)
De informatie die deze partijen hebben verstrekt vóór de samenstelling van de steekproef werd voldoende geacht om hen als verbonden te beschouwen, en gezien hun gecombineerd uitvoervolume naar de markt van de Unie zijn zij in de steekproef opgenomen. Na de controlebezoeken aan beide ondernemingen zijn hun betrekkingen in detail onderzocht. De informatie die de ondernemingen hadden verstrekt om hun argument te onderbouwen dat zij verbonden zijn, is gecontroleerd maar onvoldoende bevonden om hen als verbonden te beschouwen, dit in tegenstelling tot de mening van de ondernemingen zelf hieromtrent. Bijgevolg is geconcludeerd dat deze ondernemingen niet konden worden beschouwd als verbonden in de zin van artikel 143, lid 1, onder b), van Verordening (EEG) nr. 2454/93. Aangezien de ondernemingen aan het onderzoek hebben meegewerkt, onder meer door informatie te verstrekken over het feit dat zij verbonden zouden zijn, wordt geoordeeld dat er geen redenen zijn om hen van de steekproef uit te sluiten. Dit argument wordt bijgevolg verworpen.
(12)
Zelfs in de veronderstelling dat de opname van andere ondernemingen in de steekproef tijdens het onderzoek tot gevolg zou hebben gehad dat een aanzienlijk groter uitvoervolume naar de markt van de Unie in het OT in de steekproef zou zijn opgenomen, zou het bovendien moeilijk zijn geweest om binnen de beschikbare tijd nieuwe geselecteerde ondernemingen te onderzoeken. Ondanks het feit dat deze ondernemingen niet verbonden bleken te zijn, blijft de steekproef bijgevolg voldoen aan de criteria van de basisverordening. Tot slot zij erop gewezen dat er geen bewijzen zijn dat de ondernemingen opzettelijk hebben aangevoerd dat zij verbonden zouden zijn om in de steekproef te worden opgenomen.
(13)
Aangezien er geen andere opmerkingen werden ontvangen, worden de overwegingen 5 en 6 van de voorlopige verordening bevestigd.
3.2. Steekproef van producenten in de Unie
(14)
Nadat voorlopige maatregelen waren ingesteld, heeft één partij geargumenteerd dat geen van de producenten in de Unie die de klacht steunden inlichtingen had verstrekt in het kader van de steekproefprocedure, en dat zij bijgevolg moesten worden geacht niet aan de procedure mee te werken. Dit argument werd na de mededeling van de definitieve bevindingen gehandhaafd.
(15)
Wat het argument betreft dat het gebrek aan antwoorden in het kader van de steekproefprocedure erop zou wijzen dat de producenten in de Unie die de klacht steunen geen medewerking hadden verleend, wordt erop gewezen dat de CET de wettelijke vertegenwoordiger was van alle ondernemingen die de klacht hebben ingediend. De CET heeft namens de klagers ook de vereiste aanvullende informatie betreffende de gegevens voor het OT verstrekt. In het bericht van inleiding staat vermeld dat alleen ondernemingen die nog niet alle nodige informatie hadden verstrekt, informatie met het oog op de samenstelling van een steekproef dienden te verstrekken. Daaruit volgt dat de producenten die de klacht hebben ingediend ten volle hebben meegewerkt, aangezien zij in de fase van de klacht alle nodige informatie hebben verstrekt en de nodige actualiseringen met betrekking tot de gegevens voor het OT tijdens het onderzoek door hun wettelijke vertegenwoordiger zijn verstrekt.
(16)
Een belanghebbende argumenteerde dat de steekproef statistisch ongeldig is door de opsplitsing van de bedrijfstak van de Unie in verschillende segmenten en de geografische dekking van de steekproef. In dit verband wordt erop gewezen dat de sector keramische tegels in de Unie met meer dan 500 producenten erg versnipperd is. Er werd eveneens vastgesteld dat de bedrijfstak in alle drie segmenten vertegenwoordigd is: zowel in grote, middelgrote als kleine ondernemingen. Om ervoor te zorgen dat de resultaten van grote ondernemingen de schadeanalyse niet overheersten, maar dat terdege rekening werd gehouden met de situatie van de kleine ondernemingen, die samen het grootste deel van de productie in de Unie vertegenwoordigen, werd geoordeeld dat alle segmenten, d.w.z. zowel kleine als middelgrote en grote ondernemingen, in de steekproef vertegenwoordigd moesten zijn. In elk segment is voor de grootste ondernemingen gekozen, op voorwaarde dat de geografische representativiteit kon worden gewaarborgd.
(17)
Een belanghebbende argumenteerde ook dat de Commissie niet had aangetoond dat de steekproef nog steeds representatief was nadat de Poolse producent zich had teruggetrokken, en dat de steekproef in ieder geval onvoldoende representatief was wat de verkoopvolumes op de markt van de Unie betrof.
(18)
Een Poolse producent heeft inderdaad zijn medewerking stopgezet en moest daardoor van de steekproef worden uitgesloten. Om representatief te zijn, moet een steekproef echter geen exacte weergave zijn van de geografische spreiding en het gewicht van de producerende lidstaten. Aangezien de geografische spreiding slechts een van de factoren is waarmee voor de representativiteit rekening moet worden gehouden, zou een dergelijke aanpak administratief gezien niet haalbaar zijn geweest. Het is voldoende dat de steekproef in grote lijnen het aandeel van de belangrijkste producerende landen weergeeft. Op basis van dit criterium werd de terugtrekking van de Poolse onderneming niet geacht de algemene representativiteit van de steekproef aan te tasten. Op grond hiervan wordt bevestigd dat de steekproef van de producenten in de Unie voldoende representatief is in de zin van artikel 17 van de basisverordening.
(19)
Wat het argument inzake de algemene representativiteit betreft, zij erop gewezen dat het, aangezien de bedrijfstak van de Unie sterk versnipperd is, onvermijdelijk is dat de ondernemingen in de steekproef een relatief klein aandeel van de totale productie in de Unie vertegenwoordigen. Artikel 17 van de basisverordening bepaalt in ieder geval dat onderzoeken beperkt kunnen worden tot statistisch geldige steekproeven dan wel tot steekproeven die de grootste representatieve productie-, verkoop- of exporthoeveelheden omvatten die redelijkerwijs kunnen worden onderzocht, maar vermeldt geen specifieke kwantitatieve drempel voor de grootte van een dergelijke representatieve hoeveelheid. Gezien het bovenstaande wordt bevestigd dat de samengestelde steekproef representatief was in de zin van artikel 17 van de basisverordening.
(20)
Een belanghebbende voerde aan dat de Commissie de producenten in de Unie die lage verkoopprijzen aanrekenen en in landen als Polen en Tsjechië gevestigd zijn, niet in de steekproef heeft opgenomen; de aldus verkregen steekproef zou bijgevolg niet representatief zijn voor de gemiddelde verkoopprijzen van de producenten in de Unie.
(21)
In verband met het bovenstaande argument heeft de Commissie vastgesteld dat de gemiddelde verkoopprijzen van de steekproef van de bedrijfstak van de Unie van dezelfde orde waren als de gemiddelde verkoopprijzen in de publiekelijk beschikbare statistieken. In ieder geval en zoals is uiteengezet in overweging 125, is uit het onderzoek gebleken dat zelfs wanneer voor deze landen publiekelijk beschikbare prijzen in aanmerking worden genomen, dat geen belangrijke wijzigingen van de definitieve bevindingen tot gevolg heeft.
(22)
Een aantal partijen maakte opmerkingen over de methodologie die werd gebruikt om de steekproef van de bedrijfstak van de Unie samen te stellen, in vergelijking met de steekproef van Chinese exporteurs, die uitsluitend op basis van uitvoervolume is samengesteld.
(23)
Wat de verschillende methodologieën betreft die zijn gebruikt voor de samenstelling van de steekproef van de producenten in de Unie enerzijds en de Chinese producenten-exporteurs anderzijds, zij opgemerkt dat op grond van de doelstellingen van de steekproef voor de desbetreffende methodologie is gekozen. Wat de bedrijfstak van de Unie betreft, moet de Commissie de situatie van de hele bedrijfstak beoordelen; bijgevolg heeft zij gekozen voor de criteria die het meest representatieve beeld van de hele bedrijfstak geven. Het werd passend geacht om voor de Chinese exporteurs een steekproef samen te stellen op grond van het grootste uitvoervolume van het betrokken product; bijgevolg werden de grootste exporteurs in de steekproef opgenomen. Er zij op gewezen dat artikel 17 van de basisverordening niet voorziet in de verplichting om beide steekproeven op basis van dezelfde criteria samen te stellen. Voordat de vaststelling van de steekproef van de Chinese producenten-exporteurs werd afgesloten, zijn zowel de medewerkende partijen in de VRC als de Chinese autoriteiten in dit geval voorts in de gelegenheid gesteld om opmerkingen te maken over de voorgestelde steekproef. Er zijn opmerkingen gemaakt over de samenstelling van de steekproef, maar niet over zijn representativiteit.
(24)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen argumenteerde een vereniging van importeurs dat artikel 17 van de basisverordening inhield dat de steekproef van de producenten in de Unie en de steekproef van de producenten-exporteurs op grond van dezelfde criteria moesten worden samengesteld. Diverse Chinese partijen bleven na de mededeling van de definitieve bevindingen bij hun argument dat er bij de samenstelling van de respectieve steekproeven discriminatie had plaatsgevonden tussen de Chinese producenten-exporteurs en de producenten in de Unie.
(25)
In verband met het argument dat werd aangevoerd na de mededeling van de definitieve bevindingen, namelijk dat voor de samenstelling van de steekproef van de producenten in de Unie en van de steekproef van producenten-exporteurs dezelfde criteria moeten worden toegepast, wordt om de in overweging 23 uiteengezette redenen geoordeeld dat deze steekproeven op basis van verschillende criteria mogen worden samengesteld. Dit argument wordt bijgevolg verworpen.
(26)
In verband met het feit dat de Commissie, zoals vermeld in overweging 23, geen opmerkingen heeft ontvangen over de representativiteit van de steekproef, argumenteerden deze partijen dat de Chinese partijen er op het ogenblik dat de steekproeven werden samengesteld, niet van op de hoogte waren dat voor de samenstelling van de steekproeven verschillende criteria werden gebruikt, en dat zij daarover dan ook geen opmerkingen konden maken.
(27)
Wat het feit betreft dat de Chinese partijen niet werden ingelicht over de verschillende criteria die voor de samenstelling van de steekproeven zijn gebruikt, zij erop gewezen dat het overeenkomstig artikel 17, lid 2, van de basisverordening vaste praktijk is dat de partijen worden geraadpleegd over de samenstelling van de voorgestelde steekproeven voor hun eigen categorie, d.w.z. dat producenten-exporteurs alleen worden geraadpleegd over de voorgestelde steekproef van producenten-exporteurs. Bijgevolg wordt geen rekening gehouden met het argument van deze partijen dat zij geen opmerkingen konden maken over de verschillende selectiecriteria voor de verschillende steekproeven op het ogenblik dat de steekproeven werden samengesteld.
(28)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen heeft een belanghebbende geargumenteerd dat de Commissie, door voor de samenstelling van de steekproef verschillende segmenten in aanmerking te nemen, artikel 4, lid 1, van de basisverordening heeft overtreden waarin staat dat de analyse voor de hele bedrijfstak van de Unie moet worden gemaakt, en niet voor bepaalde groepen of soorten ondernemingen.
(29)
Het argument dat de verdeling van de steekproef in drie segmenten in strijd is met artikel 4, lid 1, van de basisverordening, kan niet staande worden gehouden. Zoals kan worden afgeleid uit overweging 23, vertegenwoordigde de steekproef de hele bedrijfstak van de Unie en niet slechts een specifieke groep ondernemingen, zoals de betrokken partij aanvoerde. Voorts is het overeenkomstig artikel 17, lid 1, van de basisverordening expliciet toegestaan om gebruik te maken van een steekproef om de schade vast te stellen. Dit argument was bijgevolg ongegrond en werd dan ook afgewezen.
(30)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen betwistte dezelfde belanghebbende het feit dat bij de samenstelling van de steekproef rekening is gehouden met de geografische spreiding; als argument voerde hij aan dat de Unie een eengemaakte markt is en dat artikel 17, lid 1, van de basisverordening alleen toestaat dat een steekproef wordt samengesteld op basis van de grootste representatieve hoeveelheden.
(31)
Wat het argument inzake het criterium van de geografische spreiding betreft, zij opgemerkt dat dit een versnipperde sector is, en dat voor de beoordeling van de representativiteit van de geselecteerde ondernemingen de geografische spreiding van de producenten over de lidstaten wordt gebruikt om de verschillende situaties in de Unie weer te geven. In de steekproef zijn lidstaten vertegenwoordigd waar ongeveer 90 % van de productie in de Unie wordt vervaardigd; na de terugtrekking van de Poolse onderneming was dit niveau met ongeveer 80 % nog steeds hoog. De methodologie die de Commissie heeft gebruikt, garandeert bijgevolg dat de steekproef representatief is voor de hele productie in de Unie en is in overeenstemming met artikel 17, lid 1, van de basisverordening. Het argument werd derhalve afgewezen.
(32)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen voerde een belanghebbende aan dat in de steekproef van de producenten in de Unie uitsluitend kleine en middelgrote ondernemingen waren opgenomen, die volgens hem hogere kosten hadden en hogere prijzen aanrekenden dan de grote Chinese ondernemingen.
(33)
Dit argument werd niet met bewijsmateriaal gestaafd. Er zij opgemerkt dat in de steekproef ondernemingen van alle segmenten waren opgenomen. Voorts kunnen naast de omvang van de onderneming ook andere factoren de kosten beïnvloeden, zoals de grondstoffenkosten, afschrijvingen of de bezettingsgraad.
4. Rechten van de partijen
4.1. Vertrouwelijkheid van de naam van de klagers en van de ondernemingen die de klacht steunen
(34)
Een belanghebbende voerde aan dat de belanghebbenden hun recht van verweer door het gebrek aan informatie over de identiteit van de klager niet ten volle konden uitoefenen. Er werd ook geargumenteerd dat het verzoek om anonimiteit niet gerechtvaardigd was omdat bepaalde producenten niet hadden gevraagd dat hun naam niet zou worden bekendgemaakt.
(35)
Een partij herhaalde zijn argument dat er geen reden was voor de vertrouwelijke behandeling van de namen van de meeste producenten die de klacht hadden ingediend en van de producenten die de klacht steunden. Er werd met name aangevoerd dat in het dossier waarin belanghebbenden inzicht hebben, geen bewijsmateriaal was opgenomen dat het verzoek om vertrouwelijke behandeling onderbouwde. Voorts werd aangevoerd dat andere belanghebbenden niet konden oordelen over de juistheid van de evaluatie van de micro-indicatoren, omdat zij niet wisten welke ondernemingen in de steekproef waren opgenomen.
(36)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen betwijfelde dezelfde partij of alle verbonden ondernemingen van de in de steekproef opgenomen producenten de vragenlijst hadden beantwoord.
(37)
Artikel 19 van de basisverordening voorziet in de bescherming van vertrouwelijke inlichtingen wanneer de bekendmaking ervan een concurrent aanmerkelijke mededingingsvoordelen zou geven of degene die de inlichtingen heeft verstrekt of van wie hij deze inlichtingen heeft verkregen ernstig zou benadelen. De meeste klagers wilden dat hun identiteit vertrouwelijk zou blijven en hebben voldoende bewijsmateriaal verstrekt waaruit blijkt dat het inderdaad heel goed mogelijk was dat vergeldingsacties onder meer tot verkoopverliezen voor deze producenten zouden leiden indien hun namen niet geheim werden gehouden. De Commissie heeft dan ook gevolg gegeven aan het verzoek van deze ondernemingen.
(38)
Wat het argument betreft dat bepaalde producenten niet hadden gevraagd dat hun naam vertrouwelijk zou blijven, zij erop gewezen dat dit feit niets afdoet aan het recht van andere ondernemingen om vertrouwelijkheid te verzoeken indien daarvoor voldoende redenen worden aangetoond. Dergelijke verzoeken zijn geval per geval beoordeeld; het argument wordt bijgevolg afgewezen.
(39)
In verband met de vraag of alle verbonden ondernemingen van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie de vragenlijst hadden beantwoord, zij opgemerkt dat het uitblijven van een antwoord van een verbonden producent in de Unie de Commissie op zich in principe niet noodzakelijk verhindert betrouwbare conclusies te trekken inzake schade, op voorwaarde dat de antwoorden op de vragenlijst kunnen worden gecontroleerd. Dat is met name het geval wanneer de verbonden ondernemingen afzonderlijke rechtspersonen met een afzonderlijke boekhouding zijn.
5. Reikwijdte van het onderzoek. Het in aanmerking nemen van de invoer uit Turkije
(40)
Een partij die de belangen van enkele producenten-exporteurs vertegenwoordigt, voerde aan dat het onderzoek zich ook had moeten uitstrekken tot de invoer van het betrokken product uit Turkije.
(41)
Ten aanzien van het niet in aanmerking nemen van invoer van oorsprong uit Turkije, moet worden opgemerkt dat er ten tijde van de inleiding van de procedure geen bewijsmateriaal inzake dumping, schade en oorzakelijk verband met betrekking tot die invoer was om de inleiding van een antidumpingprocedure te rechtvaardigen. Het argument dat het onderzoek tot Turkije had moeten worden uitgebreid, wordt bijgevolg verworpen.
B. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJK PRODUCT
(42)
Nadat voorlopige maatregelen waren ingesteld heeft een belanghebbende erop gewezen dat de GN-codes die betrekking hebben op het betrokken product in de verordening tot instelling van voorlopige maatregelen waren gewijzigd in vergelijking met de GN-codes in het bericht van inleiding; hij vroeg naar de redenen voor deze verschillen en of deze gevolgen hadden voor de productomschrijving.
(43)
De verschillen tussen de GN-codes in de verordening tot instelling van voorlopige maatregelen en die in het bericht van inleiding houden geen verandering van de productomschrijving of van de reikwijdte van het onderzoek in. De wijzigingen betekenen niet dat het om andere soorten tegels gaat: er moest gewoon rekening worden gehouden met de algemene wijzigingen van de Gecombineerde Nomenclatuur overeenkomstig Verordening (EU) nr. 861/2010 van de Commissie die sinds 1 januari 2011 van toepassing is (5).
(44)
Een belanghebbende verzocht dat bepaalde keramische mozaïeken van de productomschrijving zouden worden uitgesloten. De partij voerde aan dat, indien maatregelen werden ingesteld, deze categorie van het betrokken product aan concurrentievermogen zou inboeten ten opzichte van andere producten waarmee het verwisselbaar is, en dat in dit segment toch geen dumping plaatsvindt.
(45)
Wat dit argument betreft, heeft het onderzoek uitgewezen dat aangezien keramische mozaïeken en andere soorten keramische tegels dezelfde fysieke en technische basiskenmerken hebben, een herziening van de productomschrijving niet gerechtvaardigd is. Wat de afwezigheid van dumping in dit segment betreft, wat niet met bewijsmateriaal werd onderbouwd, zij opgemerkt dat de analyse van dumping en schade de situatie van het hele betrokken product moet weergeven. Dit argument wordt bijgevolg verworpen.
(46)
Gelet op het bovenstaande en aangezien er geen andere opmerkingen over het betrokken of het soortgelijke product werden ontvangen, worden de overwegingen 25 tot en met 32 van de voorlopige verordening bevestigd.
C. DUMPING
1. Behandeling als marktgerichte onderneming (BMO)
(47)
Aangezien er geen andere opmerkingen of bevindingen inzake de behandeling als marktgerichte onderneming werden ontvangen, worden de conclusies in de overwegingen 33 tot en met 40 van de voorlopige verordening bevestigd.
2. Individuele behandeling (IB)
(48)
De Commissie heeft geen opmerkingen ontvangen met betrekking tot de beslissing om aan individuele ondernemingen IB toe te kennen of te weigeren.
(49)
Twee importeurs betwistten de geldigheid van de hele analyse van de Commissie inzake IB en argumenteerden dat de Unie jaarlijks subsidies toekent via de structuurfondsen.
(50)
Artikel 9, lid 5, van de basisverordening bevat de voorwaarden waaraan moet worden voldaan om voor IB in aanmerking te komen. Dat er in de Unie zou worden gesubsidieerd, is voor dat onderzoek irrelevant. Bijgevolg wordt dit argument verworpen en wordt de conclusie in de overwegingen 41 tot en met 44 van de voorlopige verordening bevestigd.
3. Individueel onderzoek
(51)
Acht medewerkende producenten-exporteurs hebben op grond van artikel 17, lid 3, van de basisverordening een verzoek om een individueel onderzoek ingediend. Er werd besloten om voor één producent-exporteur, de Kito Group, een individueel onderzoek uit te voeren, aangezien dat geen onredelijke belasting vormde. Deze groep vertegenwoordigde verreweg het grootste uitvoervolume van de acht producenten die om een individueel onderzoek hadden verzocht.
(52)
Deze groep had om IB verzocht. Na dit verzoek te hebben onderzocht, werd oorspronkelijk voorgesteld de Kito Group IB toe te kennen aangezien er geen redenen werden gevonden waarom deze groep geen IB zou mogen krijgen.
(53)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen argumenteerde de klager dat artikel 17, lid 3, van de basisverordening blijkbaar niet toestaat dat een beperkt aantal verzoeken om individueel onderzoek wordt ingediend in situaties waar tal van verzoeken werden ontvangen. De klager argumenteerde dat tal van eerdere antidumpingonderzoeken deze visie bevestigen. In dit verband zij opgemerkt dat de benchmark in artikel 17, lid 3, van de basisverordening om verzoeken om individueel onderzoek al dan niet te onderzoeken is of die onderzoeken te belastend zouden zijn en aan een tijdige afsluiting van het onderzoek in de weg zouden staan. In dit onderzoek en zoals vermeld in overweging 51 was het niet te belastend om één van de acht verzoeken om een individueel onderzoek te onderzoeken. Wat eerdere onderzoeken betreft waar verzoeken om een individueel onderzoek werden onderzocht, zij opgemerkt dat de belasting door een dergelijk verzoek en de noodzaak om het onderzoek tijdig af te sluiten geval per geval moeten worden beoordeeld. Gezien het bovenstaande worden de argumenten van de klager afgewezen.
(54)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen heeft de Commissie informatie en bewijzen ontvangen dat de Kito Group misschien niet alle verbonden ondernemingen van de groep heeft opgegeven, met als resultaat dat de bevindingen voor de groep misschien onvolledig zijn. De groep is in de gelegenheid gesteld om op deze informatie te reageren en is ervan op de hoogte gebracht dat artikel 18 van de basisverordening misschien zou moeten worden toegepast. De groep heeft bevestigd dat hij in zijn antwoord op de vragenlijst in het kader van de antidumpingprocedure inderdaad twee verbonden ondernemingen niet had vermeld, maar hij argumenteerde dat het louter een vergetelheid zonder gevolgen was omdat deze ondernemingen niet betrokken waren bij de productie en/of de commercialisering van het betrokken product, en dat dit daarom geen gevolgen voor de bevindingen zou moeten hebben. Doordat het bestaan van deze twee ondernemingen niet werd gemeld, konden de activiteiten van de groep in verband met het betrokken product echter niet naar behoren worden beoordeeld en gecontroleerd. Er wordt bijgevolg geconcludeerd dat de groep binnen de gestelde termijn niet de nodige informatie had verstrekt; bijgevolg zijn de bevindingen voor de ondernemingen overeenkomstig artikel 18 van de basisverordening op de beschikbare gegevens gebaseerd.
4. Normale waarde
4.1. Keuze van het referentieland
(55)
Twee importeurs hebben opmerkingen ingediend tegen de keuze van de Verenigde Staten van Amerika („VS”) als referentieland; zij argumenteerden dat de VS niet geschikt is als referentieland omdat het een te verwaarlozen eigen productie heeft en op de wereldmarkt niet concurrerend is. Zij voerden ook aan dat de VS op onredelijke wijze was gekozen, en met name dat het gebrek aan referentielanden te wijten was aan buitensporige druk vanwege de vereniging van producenten in de Unie op producenten uit andere mogelijke referentielanden om hun eventuele medewerking te ontmoedigen. Twee importeurs voerden aan dat de Commissie geen rekening heeft gehouden met informatie van een aantal potentiële medewerkende landen en dat publiekelijk beschikbare gegevens van nationale of transnationale verenigingen van producenten in derde landen niet in overweging werden genomen.
(56)
Wat het laatste argument betreft, zij erop gewezen dat voor het onderzoek naar de dumpingmarge bedrijfsspecifieke informatie vereist is. Dit argument werd derhalve afgewezen.
(57)
Wat het argument betreft dat de vereniging van producenten in de Unie buitensporige druk zou hebben uitgeoefend om medewerking te ontmoedigen, wordt erop gewezen dat daarvoor geen bewijzen worden geleverd. Deze opmerkingen werden daarom buiten beschouwing gelaten.
(58)
Deze importeurs argumenteerden voorts dat in de VS jaarlijks ongeveer 60 miljoen m2 keramische tegels werden geproduceerd, en niet 600 miljoen m2 zoals vermeld in overweging 51 van de voorlopige verordening. Dit werd nagetrokken en correct bevonden.
(59)
Wat de geschiktheid van de VS als referentieland betreft in het licht van de aanzienlijk lagere productie, moet worden benadrukt dat de VS-markt zeer concurrerend is - er zijn diverse plaatselijke producenten en er worden aanzienlijke hoeveelheden ingevoerd. Zoals vermeld in overweging 52 van de voorlopige verordening zijn er voorts geen bewijzen dat niet-tarifaire belemmeringen de concurrentie op de markt aanzienlijk zouden hinderen. Ondanks het lagere productievolume blijft de algemene conclusie dat de VS een geschikt referentieland is bijgevolg ongewijzigd.
(60)
Twee importeurs voerden aan dat de verkoopprijzen per eenheid van in de VS geproduceerde tegels op de binnenlandse markt van de VS veel hoger waren dan op de markt van de Unie, en op dumpingpraktijken wijzen wanneer zij met de uitvoerprijzen worden vergeleken. Dit argument werd voor deze procedure irrelevant bevonden, aangezien dergelijke argumenten, in de veronderstelling dat er voorlopig bewijsmateriaal voor zou zijn, maar grondig kunnen worden onderzocht in het kader van een afzonderlijke antidumpingprocedure met betrekking tot de VS. Er werd bijgevolg geen rekening gehouden met dit argument.
(61)
Deze importeurs argumenteerden voorts dat de medewerkende producent in de VS eigendom was van of gelieerd was met producenten in de Unie, en dat het onderzoek bijgevolg vervalst was omdat de verkregen gegevens niet onafhankelijk waren.
(62)
De gegevens die de medewerkende producent in de VS heeft verstrekt, zijn ter plaatse gecontroleerd. Dit argument werd bijgevolg irrelevant bevonden en buiten beschouwing gelaten.
(63)
Deze importeurs voerden voorts aan dat de uitvoervolumes van de VS beperkt waren. Dit argument werd geacht niet relevant te zijn voor de keuze van het referentieland, aangezien de gegevens van het referentieland werden gebruikt om de normale waarde vast te stellen, en niet de uitvoerprijzen. Dit argument werd bijgevolg verworpen.
(64)
Dezelfde importeurs argumenteerden tot slot dat de vertrouwelijke behandeling van de identiteit, het volume, de waarde en de kwaliteit van de output van de medewerkende producent in het referentieland niet gerechtvaardigd was. De medewerkende producent in het referentieland had om vertrouwelijkheid verzocht uit vrees voor commerciële vergeldingsacties, en dit verzoek werd gerechtvaardigd bevonden. Bovendien kan niet worden uitgesloten dat de producent in het referentieland wordt geïdentificeerd wanneer bepaalde gegevens waar de importeurs om vragen, al was het maar als orde van grootte, worden bekendgemaakt. Bijgevolg werd het argument van de importeurs buiten beschouwing gelaten.
(65)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen hebben de hierboven genoemde twee importeurs een aantal van hun hierboven vermelde argumenten herhaald, zonder deze evenwel met nieuwe bewijzen te onderbouwen. Deze argumenten blijven bijgevolg verworpen.
(66)
Deze twee importeurs voerden voorts ook aan dat, aangezien een producent in de Unie volgens hem zeggenschap heeft over de medewerkende producent in de VS, deze onderneming in de VS geen goede keuze is als producent in een geschikt referentieland. Zij argumenteerden met name dat de onderneming in de VS economisch niet onafhankelijk is en bijgevolg niet als een benchmark voor dumping kan worden gebruikt. De importeurs verwijzen naar artikel 2, lid 1, derde en vierde alinea, van de basisverordening om dit argument te onderbouwen. Bij wijze van reactie op dit argument moet er in de eerste plaats op worden gewezen dat de meewerkende producent in de VS, zoals vermeld in overweging 23 van de voorlopige verordening en in overweging 69 van deze verordening, om anonimiteit heeft verzocht en dat dit verzoek is ingewilligd. Er kan bijgevolg worden bevestigd noch ontkend of er betrekkingen zijn tussen de onderneming in de VS en de producent in de Unie. De bepalingen van de basisverordening waarnaar hierboven wordt verwezen, hebben betrekking op de wijze waarop de verkoopprijzen van een onderzochte onderneming moeten worden behandeld wanneer deze aan een verbonden partij verkoopt. Deze bepalingen zijn niet van toepassing op mogelijke betrekkingen tussen een producent in het referentieland en een producent in de Unie. Dit argument wordt bijgevolg verworpen.
(67)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen heeft een vereniging van importeurs tal van argumenten aangevoerd. In de eerste plaats argumenteerde zij dat de VS geen geschikte referentiemarkt was omdat de omvang van de verkoop van de producenten in de VS op hun binnenlandse markt volgens haar klein was in vergelijking met de Chinese uitvoer naar de Unie. Bij het onderzoek van mogelijke referentielanden is de concurrentie in die landen een van de elementen die worden onderzocht. Een vergelijkbare omvang van de binnenlandse verkoop van de binnenlandse bedrijfstak enerzijds en van de invoer uit het onderzochte land anderzijds is geen voorwaarde om een geschikt referentieland te zijn. In verband met deze argumenten is de markt van de VS voor dit onderzoek en zoals vermeld in overweging 59 voldoende concurrerend bevonden om een geschikte keuze te zijn. Dit argument wordt bijgevolg verworpen.
(68)
De vereniging van importeurs argumenteerde eveneens dat zij niet van oordeel was dat het feit dat de invoer op de markt van de VS aanzienlijk was, relevant was voor de keuze van de VS als referentieland. In verband met dit argument zij opgemerkt dat de omvang van de invoer inderdaad een van de belangrijke factoren is die worden onderzocht wanneer een geschikt referentieland wordt gekozen. De combinatie van binnenlandse productie en grote ingevoerde hoeveelheden draagt bij tot een concurrerende markt, zoals vermeld in overweging 59. Dit argument wordt bijgevolg verworpen.
(69)
De vereniging van importeurs vroeg ook welke bewijzen de medewerkende producent in het referentieland heeft overgelegd om het risico van commerciële vergeldingsacties als vermeld in overweging 64 te onderbouwen. In dit verband heeft de onderneming in de VS erop gewezen dat er op de VS-markt tal van Chinese producenten-exporteurs van keramische tegels zijn waarmee de onderneming in de VS rechtstreeks om dezelfde afnemers concurreert. De onderneming in de VS heeft verklaard dat zij commerciële vergeldingsacties vreest indien haar naam wordt bekendgemaakt. Wat de bewijzen betreft die voor het risico van vergeldingsacties werden verstrekt, zij opgemerkt dat dit risico plausibel werd bevonden omdat zowel de onderneming in de VS als de Chinese producenten-exporteurs die op de VS-markt actief zijn om dezelfde afnemers concurreren. Het verzoek van de onderneming om anonimiteit werd bijgevolg ingewilligd.
(70)
De vereniging voerde ook aan dat het product uit de VS en het uit de VRC in de Unie ingevoerde product geen soortgelijke producten zijn omdat de gemiddelde prijzen van de binnenlandse verkoop in de VS van in de VS geproduceerde keramische tegels volgens haar vele keren hoger was dan de prijs van de invoer uit de VRC in de Unie. Het feit dat deze twee prijzen verschillen is geen reden waarom het product uit de VS en het betrokken product geen soortelijke producten zouden zijn. Zoals vermeld in overweging 32 van de voorlopige verordening is vastgesteld dat het betrokken product en onder meer het product dat in de VS wordt geproduceerd en aldaar op de binnenlandse markt wordt verkocht, dezelfde fysische en technische basiskenmerken hebben en voor dezelfde basisdoeleinden worden gebruikt. Daarom worden zij beschouwd als gelijke producten in de zin van artikel 1, lid 4, van de basisverordening. Het argument van de vereniging wordt daarom afgewezen.
(71)
De vereniging vroeg tot slot waarom de Unie bij gebrek aan samenwerking van andere derde landen dan de VS niet als een geschikt referentieland werd beschouwd. Aangezien de VS werd geacht een geschikt referentieland te zijn, zoals vermeld in overweging 59, was het niet nodig andere mogelijke geschikte markten te onderzoeken. Het argument van de vereniging wordt bijgevolg verworpen.
(72)
Aangezien er geen verdere argumenten waren, wordt bevestigd dat de keuze van de VS als referentieland geschikt en redelijk was overeenkomstig artikel 2, lid 7, onder a), van de basisverordening; de overwegingen 45 tot en met 54 van de voorlopige verordening worden bevestigd.
4.2. Vaststelling van de normale waarde
(73)
Twee importeurs argumenteerden dat de belanghebbenden zonder informatie over de door de producenten in de VS geproduceerde hoeveelheden niet konden controleren of er dankzij schaalvoordelen een aanzienlijk verschil in productiekosten zou kunnen bestaan tussen de producent in de VS en de in de steekproef opgenomen Chinese producenten, die jaarlijks meer dan 10 miljoen m2 keramische tegels produceren. Deze importeurs voerden voorts aan dat de hoeveelheden die de producent in het referentieland en de Chinese producenten produceren, niet vergelijkbaar zijn, gezien de lagere productiehoeveelheden van de producent in het referentieland en van het referentieland. De hoeveelheden die de medewerkende producent in het referentieland produceert, zijn vertrouwelijk en kunnen bijgevolg niet worden bekendgemaakt. Er wordt ook op gewezen dat de bedrijfstak in de VRC zeer versnipperd is en hoofdzakelijk uit kleine en middelgrote ondernemingen bestaat. Deze argumenten werden bijgevolg ongegrond bevonden.
(74)
Deze importeurs wezen erop dat aangezien de normale waarde overeenkomstig artikel 2, lid 1, tweede alinea, van de basisverordening, op de prijzen van „andere verkopers of producenten” moet worden gebaseerd, het onjuist is om de normale waarde te baseren op de gegevens van één enkele onderneming.
(75)
Deze procedure betreft de invoer uit een land zonder markteconomie, waar de normale waarde overeenkomstig artikel 2, lid 7, onder a), van de basisverordening moet worden vastgesteld. Het argument werd derhalve afgewezen.
(76)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen oordeelde een vereniging van importeurs dat de normale waarde in een referentieland niet mocht worden gebaseerd op gegevens van één enkele onderneming. Om de in overweging 75 uiteengezette redenen wordt dit argument echter verworpen.
(77)
Deze importeurs voerden tot slot aan dat het product van de producent in het referentieland niet representatief was, aangezien het, naar zij vermoeden, uitsluitend voor het hooggeprijsde segment bestemd was. Aangezien aan de producent in het referentieland vertrouwelijke behandeling werd toegekend, wordt dit argument bevestigd noch ontkend. Zelfs indien het argument correct was, werd de door berekening vastgestelde normale waarde, zoals uiteengezet in overweging 61 van de voorlopige verordening, waar nodig aangepast om rekening te houden met alle soorten tegels, inclusief „branding” bij wederverkoop. Dit argument werd daarom niet gerechtvaardigd geacht en moest worden verworpen.
4.3. Uitvoerprijs
(78)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen argumenteerde een producent-exporteur dat de diensten van de Commissie de uitvoer van bepaalde soorten keramische tegels naar de Unie in het OT verkeerd hadden ingedeeld en dat de dumpingmarge van de onderneming dienovereenkomstig moest worden gecorrigeerd. Tijdens het controlebezoek aan de onderneming is vastgesteld dat de onderneming bepaalde keramische tegels verkeerd had ingedeeld; de onderneming is daarvan op de hoogte gebracht. Deze zijn vervolgens correct heringedeeld, zodat de dumping nauwkeurig kon worden berekend. Het argument van de onderneming wordt bijgevolg verworpen.
(79)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen argumenteerde dezelfde producent-exporteur dat bij de berekening van de dumpingmarge van de onderneming geen rekening is gehouden met bepaalde uitvoertransacties naar de Unie in het OT. Er is vastgesteld dat met deze transacties geen rekening is gehouden omdat de data van de facturen na het eind van het OT vielen. Het argument van de onderneming wordt bijgevolg verworpen.
(80)
Aangezien geen opmerkingen over de uitvoerprijzen werden ontvangen, wordt overweging 59 van de voorlopige verordening bevestigd.
4.4. Vergelijking
(81)
Er werden opmerkingen gemaakt over de vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs.
(82)
Een producent-exporteur voerde aan dat voor de berekening van zijn cif-waarde rekening moest worden gehouden met het feit dat de uitvoer via niet-verbonden handelaren verliep. Dit argument bleek gegrond te zijn; de cif-waarden voor deze exporteur zijn bijgevolg herberekend. Na de mededeling van de definitieve bevindingen argumenteerde de klager dat de uitvoerprijzen niet hadden moeten worden herberekend omdat de door de niet-verbonden handelaren verstrekte informatie niet betrouwbaar was, aangezien volgens de klager slechts enkele handelaren via wie de producent-exporteur verkocht, informatie hadden verstrekt. Er is vastgesteld dat alle niet-verbonden handelaren via wie de producent-exporteur verkocht, informatie over de prijs hebben verstrekt. Dit argument wordt bijgevolg verworpen.
(83)
Een andere producent-exporteur argumenteerde dat bij de berekening van zijn cif-waarde niet op correcte wijze rekening is gehouden met de verzekeringskosten. Dit argument bleek gegrond te zijn; de cif-waarden voor deze exporteur zijn dienovereenkomstig gecorrigeerd.
(84)
Een groep exporteurs voerde aan dat de verzekeringskosten die in hun cif-waarden waren opgenomen, verkeerd waren berekend. Dit argument bleek gegrond te zijn; de cif-waarden zijn dan ook herberekend. Voorts is vastgesteld dat voor één van de ondernemingen van de groep de kosten van lading, overlading en lossing bij de vaststelling van de waarde af fabriek niet in aanmerking zijn genomen. Ook dit werd gecorrigeerd.
(85)
Twee importeurs voerden aan dat bij de berekening van de uitvoerprijzen rekening had moeten worden gehouden met de ontwikkelingen van de wisselkoersen van de USD tijdens het OT. Overeenkomstig de vaste praktijk van de Commissie zijn voor de omrekening van munteenheden tijdens het OT maandelijkse wisselkoersen gebruikt; er werd dus rekening gehouden met de ontwikkelingen van de wisselkoersen tijdens het OT.
(86)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen voerde een producent-exporteur aan dat, aangezien de normale waarde gebaseerd werd op gegevens van één producent in het referentieland en dat bijgevolg om redenen van vertrouwelijkheid geen precieze gegevens konden worden bekendgemaakt, moest worden gegarandeerd dat waar nodig correcties werden aangebracht om ervoor te zorgen dat de producten vergelijkbaar zijn met het oog op de berekening van de dumping. Zoals vermeld in overweging 61 van de voorlopige verordening zijn waar nodig correcties toegepast om een billijke vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs te kunnen maken.
(87)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen voerden twee importeurs aan dat de medewerkende producent in de VS uitsluitend produceert voor het dure marktsegment, terwijl de Chinese producenten-exporteurs zich op het goedkope marktsegment richten. Wat het garanderen van een billijke vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs betreft, voeren deze importeurs aan dat zij niet in kennis zijn gesteld van de nodige correcties overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening. In verband hiermee wordt erop gewezen dat de correcties die zijn aangebracht om een billijke vergelijking te garanderen, in overweging 61 van de voorlopige verordening zijn uiteengezet.
4.5. Dumpingmarges voor in de steekproef opgenomen medewerkende exporteurs
(88)
De definitieve dumpingmarges voor de in de steekproef opgenomen medewerkende exporteurs worden, rekening houdend met de bovenstaande opmerking en uitgedrukt in procenten van de cif-prijs grens Unie, vóór inklaring, vastgesteld op:
Naam van de onderneming/groep
Definitieve dumpingmarge
Shandong Yadi Co. Ltd
36,5 %
Xinruncheng Group
29,3 %
Wonderful Group
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd
67,7 %
4.6. Dumpingmarges voor alle andere medewerkende producenten-exporteurs
(89)
Ingevolge de wijzigingen in de berekening van de dumpingmarges zoals vermeld in overweging 88 bedraagt de gewogen gemiddelde dumpingmarge van de steekproef, die op de dumpingmarges van de vier in de steekproef opgenomen medewerkende producenten-exporteurs is gebaseerd, 30,6 %. Voor Heyuan Becarry Co Ltd, waaraan BMO noch IB was toegekend, is een dumpingmarge berekend zoals beschreven in overweging 88 van de voorlopige verordening. Overeenkomstig artikel 9, lid 6, eerste zin, van de basisverordening is deze dumpingmarge gebruikt voor de berekening van de gewogen gemiddelde dumpingmarge van de partijen in de steekproef, die werd toegepast op de medewerkende exporteurs die niet in de steekproef waren opgenomen. Aangezien aan Heyuan Becarry Co. Ltd geen BMO is toegekend en voorts werd vastgesteld dat haar uitvoerbeslissingen aan aanzienlijke staatsinmenging onderhevig waren, wordt op producten die worden ingevoerd door Heyuan Becarry Co. Ltd hetzelfde recht toegepast als op producten die worden ingevoerd door niet in de steekproef opgenomen medewerkende exporteurs.
(90)
Wat de berekeningsmethode voor de dumpingmarge van Heyuan Becarry Co betreft, die zoals hierboven vermeld een medewerkende producent-exporteur is die in de steekproef is opgenomen, maar aan wie, zoals vermeld in overweging 65 van de voorlopige verordening, geen individuele behandeling is toegekend, dient in die overweging eerder te worden verwezen naar overweging 64 van die verordening in plaats van naar overweging 62.
4.7. Dumpingmarge voor de onderneming die om een individueel onderzoek heeft verzocht
(91)
Op de in de overwegingen 51 tot en met 54 vermelde onderneming waarnaar een individueel onderzoek werd gedaan, is gezien de toepassing van artikel 18 van de basisverordening de voor het hele land geldende dumpingmarge van toepassing.
4.8. Dumpingmarges voor alle andere niet-medewerkende producenten-exporteurs
(92)
Aangezien er geen opmerkingen werden gemaakt over de berekening van de dumpingmarge voor alle andere producenten-exporteurs, worden de overwegingen 66 en 67 van de voorlopige verordening bevestigd.
(93)
Rekening houdend met de opmerkingen in de overwegingen 81 tot en met 85, wordt de dumpingmarge voor het hele land vastgesteld op 69,7 %.
4.9. Opmerkingen over de lijst van medewerkende exporteurs
(94)
De Commissie heeft een aantal opmerkingen ontvangen die inhouden dat 13 van de producenten-exporteurs waarop het gewogen gemiddelde voorlopige recht van de voorlopige verordening van toepassing is, zoals opgenomen in de bijlage, slechts handelaren en geen producenten zijn, en dus niet in de bijlage hadden mogen worden opgenomen.
(95)
Na verder onderzoek is gebleken dat deze opmerkingen voor vijf ondernemingen correct waren. Die ondernemingen werden in kennis gesteld van het voornemen om hen uit de desbetreffende bijlage te verwijderen en kregen de gelegenheid opmerkingen te maken. Drie van deze ondernemingen hebben geen verdere opmerkingen gemaakt, maar twee ondernemingen hebben hierover nieuwe argumenten aangevoerd. Die nieuwe argumenten bevatten onvoldoende bewijsmateriaal om aan te tonen dat deze ondernemingen in feite producenten-exporteurs van het betrokken product waren, en werden bijgevolg verworpen. Deze 5 ondernemingen werden dienovereenkomstig verwijderd uit de lijst van ondernemingen waarop het gewogen gemiddelde definitieve recht van toepassing is.
4.10. Gebeurtenissen na het OT
(96)
Sinds de mededeling van de voorlopige bevindingen zouden de betrekkingen tussen een groep van twee medewerkende producenten-exporteurs zijn verbroken ingevolge veranderingen in de aandeelhoudersstructuur. Een van beide ondernemingen heeft bijgevolg verzocht om een individueel recht dat onafhankelijk is van het recht van de andere onderneming.
(97)
Uit de verstrekte informatie blijkt dat de banden tussen beide ondernemingen na het OT zijn verbroken. De gevolgen van het feit dat de groepsstructuur zou zijn gesplitst en het verzoek van een van de ondernemingen om een individueel recht moeten in detail worden onderzocht. Indien één van deze ondernemingen of beide zouden verzoeken om een herziening van hun situatie ingevolge het feit dat de groep zou zijn gesplitst, kan dit te gepasten tijde overeenkomstig de basisverordening worden overwogen. Bijgevolg is het verzoek van de onderneming om een individueel recht in het kader van dit onderzoek verworpen.
(98)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen argumenteerde de klager dat voor één van de hierboven vermelde verbonden producenten-exporteurs een afzonderlijk recht had moeten worden berekend omdat er bewijzen voor waren dat zijn dumpingmarge hoger was dan die van de andere producent-exporteur. In verband hiermee zij erop gewezen dat indien voor producenten-exporteurs die tijdens het OT van een onderzoek verbonden zijn, niet één gewogen gemiddelde dumpingmarge en één recht worden berekend, dat ruimte laat voor ontwijking van rechten door de producent-exporteur op wie het hoogste recht van toepassing is. Aangezien de twee producenten-exporteurs die bij dit onderzoek betrokken zijn tijdens het OT verbonden bleken te zijn, is er geen reden om voor elk van hen een afzonderlijk recht vast te stellen. Indien één van deze ondernemingen of beide zouden verzoeken om een herziening van hun situatie ingevolge het feit dat de groep zou zijn gesplitst, kan dit, zoals vermeld in overweging 97, overeenkomstig de basisverordening worden overwogen. Het argument van de indiener van het verzoek wordt bijgevolg verworpen.
D. SCHADE
1. Productie in de Unie en bedrijfstak van de Unie
(99)
Aangezien geen opmerkingen of nieuwe bevindingen inzake de productie in de Unie en de bedrijfstak van de Unie werden ingediend, worden de conclusies in de overwegingen 68 tot en met 70 van de voorlopige verordening bevestigd.
1.1. Verbruik in de Unie
(100)
Aangezien geen opmerkingen of bevindingen inzake het verbruik in de Unie werden ingediend, worden de conclusies in de overwegingen 71 en 72 van de voorlopige verordening bevestigd.
2. Invoer uit de VRC
(101)
Een belanghebbende betwistte de analyse van de invoer met het argument dat het zowel in de klacht als in de voorlopige verordening ontbrak aan gegevens over de omvang van de invoer, aangezien m2 een meeteenheid is voor oppervlakten en niet voor omvang.
(102)
Een andere belanghebbende argumenteerde dat de ontwikkelingen in prijs en omvang van de invoer uit de VRC gewoon het gevolg waren van normale handelsfluctuaties en dus geen indicatie waren voor het gedrag van de Chinese exporteurs wat dumping betreft.
(103)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen betwistte een partij de betrouwbaarheid van de statistieken van Eurostat met het argument dat de feitelijke Chinese invoerprijzen hoger zijn en bijgevolg vergelijkbaar zijn met de invoerprijzen uit andere derde landen. Bovendien werd aangevoerd dat dit gevolgen zou hebben voor de vastgestelde dumpingmarges.
(104)
Een andere belanghebbende voerde aan dat zijn eigen analyse van de Eurostat-statistieken wat het marktaandeel en de invoerprijs betreft licht verschilde van die in de voorlopige verordening en dat deze bevindingen dienovereenkomstig moesten worden gewijzigd.
(105)
Een andere belanghebbende argumenteerde dat de diensten van de Commissie geen rekening hadden gehouden met de prijsstijgingen van de invoer uit de VRC na het OT, namelijk in 2010.
(106)
Wat het argument betreft inzake de meeteenheid om de omvang van de invoer te meten, zij erop gewezen dat de term „omvang” in artikel 3, lid 2, van de basisverordening verwijst naar „hoeveelheid” en niet naar „kubiek volume”. Voor elk product moet de meest representatieve meeteenheid worden gebruikt. Voor het betrokken product gebruiken deelnemers op de wereldmarkt consequent vierkante meter (m2); deze eenheid werd dan ook de meest geschikte geacht voor dit onderzoek, en het argument hieromtrent werd verworpen.
(107)
De schommelingen van de prijs en de omvang van de invoer uit de VRC zijn in absolute termen inderdaad beperkt. Tijdens de beoordelingsperiode is de invoer uit de VRC met 3 % gedaald. De conclusie in verband met de omvang van de invoer uit de VRC diende evenwel in de context te worden geplaatst van een algemene daling van het verbruik op de markt van de Unie. Het feit dat de invoer uit de VRC tijdens deze periode met slechts 3 % daalde, terwijl het algemene verbruik met 29 % afnam, had duidelijk gevolgen voor de aanwezigheid van de VRC op de markt van de Unie. Doordat de invoer uit de VRC stabiel bleef, kon deze aan marktaandeel winnen in een periode waar andere marktdeelnemers verliezen moesten incasseren.
(108)
De gemiddelde prijzen bij invoer uit de VRC die in overweging 73 van de voorlopige verordening zijn vermeld, zijn op statistieken van Eurostat gebaseerd. De juistheid van de gemiddelde prijzen bij invoer in bepaalde lidstaten werd betwist, maar wijzigingen van officiële statistieken zijn niet bevestigd. In ieder geval wordt eraan herinnerd dat alleen voor de vaststelling van de algemene trends gegevens van Eurostat werden gebruikt en dat zelfs indien de Chinese prijzen bij invoer naar boven werden bijgesteld, het schadeplaatje in zijn geheel hetzelfde zou zijn gebleven met hoge prijsonderbiedings- en prijsbederfmarges. Noch voor de berekening van de schademarge, noch voor de berekening van de dumpingmarge is gebruikgemaakt van Eurostatgegevens. Om de hoogte van de marges vast te stellen is uitsluitend gebruikgemaakt van gecontroleerde gegevens van ter plaatse gecontroleerde ondernemingen. Zelfs indien verschillen met de statistieken werden vastgesteld, zou dit geen enkel gevolg hebben voor de hoogte van de medegedeelde marges.
(109)
Het argument dat de diensten van de Commissie geen rekening hebben gehouden met Eurostatgegevens uit 2010 kan niet staande worden gehouden, aangezien het eerste kwartaal van 2010 in het cijfer voor het OT is begrepen. De cijfers voor het tweede, derde en vierde kwartaal van 2010 betreffen de periode na het OT en moeten buiten beschouwing worden gelaten. Zelfs indien er rekening mee zou worden gehouden, zou uit de invoerstatistieken blijken dat ook de prijzen bij invoer uit derde landen zijn gestegen, wat wijst op een algemene trend, die niet specifiek tot de invoer uit de VRC beperkt is.
3. Prijsonderbieding
(110)
In het voorlopige stadium werden voor de beoordeling van de prijsonderbieding, zoals uiteengezet in overweging 76 van de voorlopige verordening, de gewogen gemiddelde verkoopprijzen van de producenten in de Unie voor niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie, af fabriek, per productsoort vergeleken met de overeenkomstige gewogen gemiddelde cif-prijzen van de invoer uit de VRC aan de eerste onafhankelijke afnemer op de markt van de Unie, gecorrigeerd voor de douanerechten, de kosten na invoer en het handelsstadium.
(111)
Een partij argumenteerde dat de berekening van de uitvoerprijs die aan de partijen werd meegedeeld, niet overeenstemde met de uitleg in overweging 76 van de voorlopige verordening. Na verificatie wordt bevestigd dat er een fout was geslopen in de tekst van de overweging. In het voorlopige stadium is de correctie voor het verschil in het handelsstadium toegepast op de verkoopprijs af fabriek van de producenten in de Unie aan niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie, en is voor de berekening van de gemiddelde uitvoerprijs geen correctie voor kosten na invoer toegepast. In het definitieve stadium zijn de cif-prijzen grens Unie van producenten-exporteurs van het betrokken land gecorrigeerd voor de bestaande douanerechten en voor kosten na invoer (kosten die door de importeurs vóór doorverkoop voor invoer, vervoer en opslag in havens van de Unie zijn gemaakt), op grond van de informatie die de medewerkende niet-verbonden importeurs hebben verstrekt.
(112)
Een andere partij argumenteerde dat de prijzen vergelijkbaar zouden zijn met die van de uitvoer uit de VRC indien zij naar beneden werden bijgesteld om rekening te houden met de distributie-/marketingkosten. De voorlopige berekening bevatte reeds deze correcties; dit argument werd bijgevolg ongegrond bevonden en verworpen.
(113)
Uit het onderzoek zijn prijsonderbiedingsmarges tussen 43,2 % en 55,7 % gebleken, die licht verschillen van de voorlopige marges (zie overweging 77 van de voorlopige verordening). De reden voor dit verschil is de berekening van een nieuwe cif-waarde voor de in de overwegingen 83 tot en met 85 vermelde producent-exporteur en de berekening van een individuele cif-uitvoerprijs voor een producent-exporteur (de Kito Group), zoals vermeld in overweging 51.
4. Invoer uit andere derde landen dan de VRC
(114)
Aangezien geen opmerkingen of bevindingen inzake de invoer uit andere derde landen dan de VRC werden ingediend, worden de conclusies in de overwegingen 78 tot en met 80 van de voorlopige verordening bevestigd.
5. Situatie van de bedrijfstak van de Unie
5.1. Macro-economische indicatoren
5.1.1. Productie, productiecapaciteit en bezettingsgraad
(115)
Aangezien geen opmerkingen of bevindingen inzake de productie, de productiecapaciteit en de bezettingsgraad werden ingediend, worden de conclusies in de overwegingen 84 en 85 van de voorlopige verordening bevestigd.
5.1.2. Omvang van de verkoop en marktaandeel
(116)
Aangezien geen opmerkingen of bevindingen inzake de omvang van de verkoop en het marktaandeel werden ingediend, worden de conclusies in de overwegingen 86 en 87 van de voorlopige verordening bevestigd.
5.1.3. Werkgelegenheid en productiviteit
(117)
Aangezien geen opmerkingen of bevindingen inzake de werkgelegenheid en de productiviteit werden ingediend, worden de conclusies in de overwegingen 88 en 89 van de voorlopige verordening bevestigd.
5.1.4. Hoogte van de dumpingmarge
(118)
De dumpingmarges zijn aangegeven in de overwegingen 88 tot en met 93. Er wordt bevestigd dat alle vastgestelde marges aanzienlijk boven de de-minimisdrempel liggen. Er wordt bevestigd dat het effect van de werkelijke dumpingmarge, gezien de omvang van de invoer met dumping en de prijzen van de ingevoerde producten, niet als te verwaarlozen kan worden beschouwd.
5.2. Micro-economische indicatoren
5.2.1. Voorraden
(119)
Een partij betwistte de juistheid van de gegevens in de overwegingen 93 tot en met 95 van de voorlopige verordening. De partij argumenteerde dat de waarde van de voorraden, uitgedrukt als percentage van de productie tijdens de hele beoordelingsperiode, veel lager was dan wat was vermeld in tabel 10 van dezelfde verordening. Deze berekeningen zijn herzien en er is vastgesteld dat slechts de percentages voor 2009 en het OT verkeerd berekend waren, en dat de percentages van de voorraden in die perioden inderdaad lichtjes hoger waren dan eerder vermeld. Tabel 1 van deze verordening bevat een correcte versie van deze berekening.
(120)
Dezelfde partij voerde aan dat indien de bedrijfstak van de Unie ertoe werd gedwongen haar voorraden te verhogen tot een productie van zes maanden, zoals wordt vermeld in overweging 94 van de voorlopige verordening, dat neerkomt op een voorraad ter hoogte van 50 % van de totale productie, en niet 59 % zoals vermeld in tabel 10 van de voorlopige verordening.
(121)
De analyses in de overwegingen 93 en 94 van de voorlopige verordening waren complementair maar niet identiek. In de analyse werd het percentage van de voorraden van de in de steekproef opgenomen ondernemingen, uitgedrukt in vierkante meter, weergegeven in vergelijking met de productie van de in de steekproef opgenomen ondernemingen, eveneens uitgedrukt in vierkante meter (61 % voor het OT). In de tweede analyse werd eveneens voor de in de steekproef opgenomen ondernemingen aangegeven hoeveel maanden productie de voorraden vertegenwoordigden in verhouding tot de twaalf maanden van het jaar (50 % voor het OT).
(122)
Tijdens de verdere analyse kon de beoordeling van de ontwikkeling van het aantal maanden productie dat als voorraad werd opgeslagen, worden verfijnd. In 2007 hielden de in de steekproef opgenomen producenten ongeveer vijf maanden productie (43 %) in voorraad, maar de druk van de invoer met dumping dwong hen ertoe de voorraden tijdens het OT te vergroten tot een productie van meer dan zeven maanden (61 % van de totale jaarlijkse productie). In tabel 1 worden de voorraden ook aangegeven in de vorm van het aantal maanden van de jaarlijkse productie.
(123)
Tabel 1
Voorraden
2007
2008
2009
OT
Voorraad (1 000 m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Index (2007 = 100)
100
105
82
86
Voorraden uitgedrukt in percentage van de productie
43 %
49 %
56 %
61 %
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Aantal maanden in voorraad in vergelijking met de jaarlijkse productie
5,2
5,9
6,7
7,4
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Voorraden uitgedrukt als percentage van de jaarlijkse productie (de basis is de productie van twaalf maanden)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
De conclusie dat de trend van de voorraden wijst op schade wordt bijgevolg bevestigd.
5.2.2. Verkoopprijzen
(125)
Zoals reeds vermeld in overweging 20, betwistte een belanghebbende de bevindingen in de overwegingen 96 tot en met 99 van de voorlopige verordening wat de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie betreft met het argument dat de Commissie bij de vaststelling van de eenheidsprijs van de producenten in de Unie geen rekening heeft gehouden met de producenten in Polen en Tsjechië en dat de gegevens niet overeenstemden met feitelijke publiekelijk beschikbare gegevens.
(126)
In verband met dit argument is een simulatie gemaakt waarin de prijzen zijn opgenomen die zijn geregistreerd in Polen, dat ongeveer 10 % van de totale productie in de Unie vertegenwoordigt. Voor Tsjechië, waarvan de productie minder dan 3 % van de totale productie in de Unie bedraagt, is geen simulatie uitgevoerd. Uit de simulatie is gebleken dat de definitieve bevindingen, zelfs wanneer Poolse prijzen in aanmerking worden genomen, niet significant veranderen. Om vergelijkbaarheid met de Chinese verkoopprijzen te garanderen, heeft de Commissie tot slot volgens haar vaste methodologie de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie berekend na de nodige correcties te hebben aangebracht om tot de prijzen aan de eerste onafhankelijke afnemer te komen.
(127)
Een belanghebbende argumenteerde dat de redenering in overweging 97 van de voorlopige verordening dat de bedrijfstak van de Unie gedwongen was om kleinere hoeveelheden en een grotere variëteit te verkopen, verkeerd was aangezien de bedrijfstak van de Unie in een dergelijk geval veel meer dan 2 % marktaandeel had moeten verliezen.
(128)
De concentratie op de verkoop van kleinere partijen heeft niet noodzakelijk het verlies van een groter marktaandeel tot gevolg. In de eerste plaats is de bedrijfstak van de Unie niet volledig van de markt voor grote, uniforme partijen van het product verdrongen, ondanks het feit dat de druk van de laaggeprijsde invoer uit de VRC in die sector bijzonder groot is. In de tweede plaats kon de bedrijfstak van de Unie op de hele markt aanwezig blijven doordat hij zijn verkoopprijzen drukte en een duurdere productmix ging produceren, wat een dalende winstgevendheid tot gevolg had, zoals vermeld in overweging 100 van de voorlopige verordening. Het feit dat de bedrijfstak van de Unie niet meer marktaandeel heeft verloren, wordt verklaard door de keuze om ondanks de prijsdruk uit de VRC op de hele markt aanwezig te blijven.
5.2.3. Winstgevendheid, kasstroom, rendement van investeringen en lonen
(129)
Een partij voerde aan dat er grote verschillen in winstgevendheid zijn tussen grote en kleine ondernemingen. Daarom argumenteerde zij dat de gemiddelde winst als niet-representatief moest worden beschouwd, aangezien de steekproef alleen gegevens van één grote onderneming bevatte.
(130)
Een andere partij voerde aan dat de financiële situatie van de grote producenten in de Unie gezond is. Dezelfde partij argumenteerde dat geen algemene schade kon worden aangetoond, aangezien er geen verliezen waren, zelfs al werden de kleine ondernemingen in de gemiddelde winstmarge van de bedrijfstak van de Unie opgenomen, zoals aangetoond in overweging 101 en tabel 12 van de voorlopige verordening.
(131)
Om te garanderen dat de bevindingen consequent zijn met de representativiteit van de steekproef, zijn alle schade-indicatoren (ook de winst) afgewogen tegen het aandeel van elk segment in de totale productie van de Unie. Voorts wordt de representativiteit van de grote onderneming voor de situatie van het segment grote ondernemingen bevestigd. De algemene indicatoren die uit de analyse van de in de steekproef opgenomen ondernemingen naar boven komen, zijn bijgevolg representatief voor de situatie van de hele bedrijfstak van de Unie; het bovenstaande argument moest dan ook worden verworpen.
(132)
Wat het argument betreft dat de grote ondernemingen geen schade hebben geleden, moet worden opgemerkt dat de analyse overeenkomstig artikel 4, lid 1, van de basisverordening voor de bedrijfstak van de Unie als geheel moet worden gemaakt, en niet voor bepaalde groepen of soorten ondernemingen. Zoals reeds vermeld in overweging 130, betekent het feit dat tijdens het OT geen verliezen werden geboekt, niet noodzakelijkerwijs dat er geen schade is geweest.
5.2.4. Productiekosten
(133)
Een belanghebbende betwistte de conclusie dat de productiekosten van de bedrijfstak van de Unie met 14 % waren gestegen door de toename van de voorraden en de verandering van de productmix. Volgens deze partij klopt deze conclusie niet aangezien noch de grootte van de voorraden noch de productmix deel uitmaken van de productiekosten.
(134)
Dit argument moest worden verworpen omdat grote voorraden aanzienlijke financiële kosten met zich brengen, die in de analyse van de productiekosten zijn opgenomen. Daarenboven veroorzaakt de herhaalde verandering van de productmix extra kosten, aangezien de producent het productieproces vaak moet herzien: dat kan duur worden, doordat de productie er een tijd door stil ligt en de machines niet optimaal worden gebruikt.
6. Conclusie inzake schade
(135)
Een belanghebbende betwistte de conclusie in overweging 107 van de voorlopige verordening dat de daling van het verbruik negatieve gevolgen had voor de bedrijfstak van de Unie. Volgens deze partij kon de daling van het verbruik geen schade hebben veroorzaakt omdat het totale marktaandeel stabiel bleef.
(136)
Wat de opmerking betreft inzake de stabiliteit van het marktaandeel van de producenten in de Unie ondanks het dalende verbruik, zij opgemerkt dat het marktaandeel niet de enige relevante schade-indicator is. Alleen ten koste van de winstgevendheid, die tijdens de beoordelingsperiode is gedaald, zijn de producenten in de Unie erin geslaagd hun aandeel van de markt van de Unie te behouden. Bijgevolg kan niet worden geconcludeerd dat de stabiliteit van het marktaandeel van de producenten in de Unie schade uitsluit.
(137)
Gelet op het bovenstaande worden de conclusies inzake schade in de overwegingen 107 tot en met 111 van de voorlopige verordening bevestigd.
E. OORZAKELIJK VERBAND
(138)
De Commissie ontving opmerkingen over de voorlopige bevindingen inzake het oorzakelijk verband. Deze opmerkingen waren een herhaling van opmerkingen die reeds zijn behandeld in de overwegingen 128 tot en met 132 van de voorlopige verordening inzake zichzelf toegebrachte schade. Er werd geen extra bewijsmateriaal verstrekt dat tot een wijziging van de voorlopige conclusies kon leiden. Bijgevolg worden de conclusies in de overwegingen 135 tot en met 136 van de voorlopige verordening bevestigd.
1. Gevolgen van de invoer uit de VRC
(139)
Overeenkomstig artikel 3, leden 6 en 7, van de basisverordening heeft de Commissie in het voorlopige stadium onderzocht of de bedrijfstak van de Unie door de invoer met dumping van het betrokken product van oorsprong uit de VRC aanmerkelijke schade heeft geleden.
(140)
Enkele partijen voerden aan dat de daling van de productie en verkoop van de bedrijfstak van de Unie het resultaat was van een afnemend verbruik. Er werd eveneens geargumenteerd dat de gevolgen van de invoer uit de VRC beperkt moeten zijn geweest, aangezien het Chinese marktaandeel slechts met 1,6 % is gestegen, en dat daarvan maximaal 1 % met het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie verband kon houden.
(141)
In dit verband wordt eraan herinnerd dat uit het onderzoek is gebleken dat de stijging van het marktaandeel van de invoer uit de VRC in de tijd samenviel met de daling van de winst van de bedrijfstak van de Unie en de toename van de voorraden. Voorts heeft niet uitsluitend het grotere marktaandeel druk uitgeoefend op de bedrijfstak van de Unie, maar in sterkere mate de prijsstelling en de hoge prijsonderbiedingsmarges van de Chinese producenten-exporteurs.
(142)
Zoals vermeld in overweging 113 heeft het onderzoek aanzienlijke prijsonderbiedingsniveaus aangetoond. Het heeft ook aangetoond dat de bedrijfstak van de Unie en importeurs in grote mate aan dezelfde afnemers verkopen, wat betekent dat de bedrijfstak van de Unie rechtstreeks met de invoer met dumping om orders concurreert.
(143)
Hieruit blijkt dat de prijsdruk de daling van de winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie en de verslechtering van de meeste schade-indicatoren heeft veroorzaakt, en niet alleen de ingevoerde hoeveelheden.
2. Gebrek aan concurrentie tussen de tegels die in de Unie worden geproduceerd en de met dumping uit de VRC ingevoerde tegels
(144)
Diverse belanghebbenden argumenteerden dat de invoer van keramische tegels uit de VRC de bedrijfstak van de Unie geen schade kan hebben berokkend, aangezien deze tegels niet vergelijkbaar zijn. Er werd aangevoerd dat keramische tegels uit de VRC de markt voorzien van homogene producten, terwijl de bedrijfstak van de Unie op bestelling produceert in kleinere partijen. Er werd ook geargumenteerd dat de bedrijfstak van de VRC en de bedrijfstak van de Unie geen concurrenten waren omdat de bedrijfstak van de VRC in het goedkope tot middensegment actief is en de bedrijfstak van de Unie in het midden- tot dure segment. Het beperkte verlies aan marktaandeel door de bedrijfstak van de Unie werd hiervoor als bewijs aangevoerd.
(145)
Hoewel voor de bovenstaande argumenten geen materiële bewijzen werden verstrekt, werd niettemin zorgvuldig overwogen of de invoer uit de VRC inderdaad in concurrentie trad met de tegels die in de Unie werden geproduceerd.
(146)
Er zij op gewezen dat de Commissie zeer gedetailleerde vergelijkingen heeft gemaakt, zodat een onderscheid kon worden gemaakt tussen honderden verschillende soorten tegels. In dit geval heeft het onderzoek aangetoond dat een aanzienlijk percentage van de soorten tegels van de bedrijfstak van de Unie en van de exporteurs overeenstemmen. Dat toont duidelijk aan dat de bedrijfstak van de Unie en de invoer uit de VRC wat de productsoorten betreft, met elkaar concurreren. Er zij ook op gewezen dat het onderzoek heeft aangetoond dat de bedrijfstak van de Unie en de producenten-exporteurs rechtstreeks met elkaar concurreren omdat zij dezelfde afnemers hebben.
(147)
Wat het argument betreft dat keramische tegels uit de VRC de markt voorzien van homogene producten terwijl de bedrijfstak van de Unie op bestelling produceert in kleinere partijen, wordt eraan herinnerd - zie overweging 95 van de voorlopige verordening - dat het precies de druk van de invoer uit de VRC was die de bedrijfstak van de Unie ertoe heeft gedwongen om kleinere partijen te gaan produceren in een grotere verscheidenheid aan kleuren en grootten. De bedrijfstak van de Unie is nog steeds in alle segmenten van de markt aanwezig en, in tegenstelling tot wat hierboven werd geargumenteerd, moet het patroon waaruit blijkt dat de bedrijfstak van de Unie zich op specifieke productsoorten moest concentreren, worden gezien als een aanwijzing voor rechtstreekse concurrentie.
(148)
Gelet op het bovenstaande kan het argument dat de invoer uit de VRC de bedrijfstak van de Unie geen schade berokkende omdat zij niet met elkaar concurreerden, niet staande worden gehouden.
3. Gevolgen van andere factoren
3.1. Gevolgen van de invoer uit andere derde landen
(149)
Een aantal partijen hield vast aan het argument dat het effect van de invoer uit Turkije als aanzienlijk moest worden beschouwd. Een partij betwistte de conclusie dat de stijging van de Turkse prijzen met 19 % aanzienlijk was.
(150)
Dit argument is behandeld in overweging 118 van de voorlopige verordening en er is geen nieuw bewijsmateriaal gevonden dat de conclusie in het voorlopige stadium zou ontkrachten. In dit verband wordt bevestigd dat de stijging van de Turkse prijzen met 19 % als aanzienlijk moet worden beschouwd. Voorts wordt erop gewezen dat er, zoals vermeld in overweging 41, geen bewijzen zijn gevonden voor invoer met dumping uit dat land die de bedrijfstak van de Unie schade zou hebben berokkend; dit argument kan bijgevolg niet staande worden gehouden.
3.2. Gevolgen van de daling van het verbruik
(151)
Een belanghebbende voerde aan dat de daling van het verbruik hoofdzakelijk gevolgen had voor Spanje en Italië, waar de schade het grootst zou zijn. De uitvoer uit de VRC bleek integendeel hoofdzakelijk bestemd te zijn voor de noordelijke lidstaten, waar het verbruik niet daalde en waar de producenten in de Unie minder schade zouden hebben geleden. Dezelfde partij argumenteerde ook dat de Spaanse sector van keramische tegels zich in 2010 had hersteld, waaruit blijkt dat er geen verband is tussen de uitvoer uit de VRC en de productie en verkoopcijfers van de bedrijfstak van de Unie.
(152)
Een partij voerde aan dat de toename van de voorraden van de bedrijfstak van de Unie moet worden toegeschreven aan een daling van het verbruik in de Unie, en niet aan de invoer met dumping uit de VRC.
(153)
De argumenten dat de noordelijke Europese lidstaten niet te lijden hadden onder het gedaalde verbruik en dat de invoer uit de VRC alleen voor Noord-Europa bestemd was, zijn niet gestaafd met enig bewijsmateriaal. Integendeel: uit de gegevens van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs in de VRC blijkt dat deze verkoop gelijkmatig over de Unie gespreid was. Voorts vertegenwoordigen Spanje en Italië samen 28 % van deze verkoop, wat slechts iets minder is dan de verkoop aan Duitsland (32 %). Daarom werden deze argumenten afgewezen.
(154)
Wat het argument betreft dat de toename van de voorraden van de bedrijfstak van de Unie aan een daling van het verbruik in de Unie moet worden toegeschreven, verwijst de Commissie naar de redenering in overweging 108 van de voorlopige verordening, die erin bestaat dat de druk van de invoer uit de VRC bijzonder groot was, in het bijzonder in de sector van de verkoop van grote partijen, en dat dit duidelijk gevolgen had voor de voorraden van de producenten in de Unie. Het feit dat het percentage van de jaarlijkse productie dat in voorraad is tijdens de beoordelingsperiode is gestegen, kan niet uitsluitend worden verklaard door de problemen om de producten verkocht te krijgen, maar wordt ook verklaard door de noodzaak om een uitzonderlijk grote verscheidenheid aan producten in voorraad te houden. De conclusie inzake het schadelijke effect van de invoer uit de VRC op de voorraden wordt bijgevolg bevestigd.
3.3. Gevolgen van de economische crisis
(155)
Diverse belanghebbenden hielden staande dat de economische crisis de echte oorzaak was van de problemen van de bedrijfstak van de Unie. Dat werd aangetoond door het feit dat de situatie het sterkst verslechterde tussen 2008 en 2009, met andere woorden in het jaar toen de crisis toesloeg, terwijl de trend in de daaropvolgende periode minder scherp was. Er wordt ook op gewezen dat de beoordelingsperiode zowel het hoogtepunt als het laagtepunt van een cyclus omvatte, met als hoogtepunt de boom in de bouwsector en als laagtepunt de financiële crisis en de daling van de uitvoer door de vestiging van nieuwe productie-eenheden in derdewereldlanden.
(156)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen herhaalde een belanghebbende zijn argument dat de verslechtering van een aantal schade-indicatoren aan de economische crisis te wijten was, en niet aan de invoer met dumping. Volgens deze partij had de recessie tot gevolg dat de vraag naar grote partijen goedkope producten is gestegen. Dus moest de bedrijfstak van de Unie zich meer concentreren op de productie voor orders voor grote partijen, een segment waar de VRC reeds actief was, met een stijging van de voorraden tot gevolg. Volgens deze partij veroorzaakte de recessie voorts inflatie in de Unie, die relatief hoger was dan in de VRC, waardoor de productiekosten van de producenten in de Unie waren gestegen en de bedrijfstak van de Unie onder de kostprijs is gaan verkopen.
(157)
Een andere partij argumenteerde dat de winst van de bedrijfstak van de Unie tijdens het laatste kwartaal van het OT aanzienlijk was gestegen en dat daaruit bleek dat de bedrijfstak van de Unie zich van de gevolgen van de economische crisis had hersteld. Deze partij verzocht om de bekendmaking van de winst voor het OT per kwartaal, waaruit waarschijnlijk zou blijken dat de winstgevendheid tegen het eind van het OT aanzienlijk groter was.
(158)
Het feit dat de economische neergang gevolgen had voor de prestaties van de bedrijfstak van de Unie werd reeds erkend in overweging 120 van de verordening tot instelling van voorlopige maatregelen. In dit verband zij eraan herinnerd dat om een oorzakelijk verband te kunnen vaststellen, de aanmerkelijke schade voor de bedrijfstak van de Unie volgens de toepasselijke rechtsnorm door de invoer met dumping moet zijn veroorzaakt. De invoer met dumping hoeft echter niet de enige oorzaak van de schade zijn.
(159)
Uit het onderzoek is voorts gebleken dat de stijgende trend van de Chinese uitvoer zich ondanks de economische crisis zou kunnen doorzetten. De VRC was inderdaad de enige marktdeelnemer die zijn marktaandeel in de moeilijke economische situatie wist te behouden.
(160)
Er werden geen bewijzen verstrekt voor het in overweging 156 vermelde argument inzake een structurele verandering in de vraag in de Unie. Er wordt daarentegen op gewezen dat, zoals uiteengezet in overweging 106 van de voorlopige verordening, uit het onderzoek is gebleken dat de bedrijfstak van de Unie zijn productmix moest wijzigen in die zin dat hij een grotere verscheidenheid aan soorten, kleuren en grootten moest aanbieden, en dat hij zijn voorraden moest vergroten om in staat te zijn op korte termijn aan zeer specifieke orders te voldoen. Dit argument moet bijgevolg worden verworpen.
(161)
Wat het effect van de inflatie op de productiekosten betreft, wordt opgemerkt dat de inflatie in de Unie tijdens de beoordelingsperiode gemiddeld niet hoger was dan in de VRC en dat de inflatie de problemen van de producenten in de Unie om tegen houdbare prijzen te verkopen bijgevolg niet kan verklaren. Gezien de prijsonderbiedingsmarge kan voorts niet worden geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Unie neerwaartse druk heeft uitgeoefend op de prijzen bij invoer uit de VRC. Op grond hiervan moest het argument van deze partij van de hand worden gewezen.
(162)
Wat de situatie van de bedrijfstak van de Unie betreft, wordt erop gewezen dat in overweging 126 van de voorlopige verordening werd aangetoond dat de agressieve prijsstelling van de Chinese exporteurs de winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode reeds vóór de wereldwijde economische neergang heeft aangetast. Daaruit blijkt dat de druk van de laaggeprijsde invoer uit de VRC zelfs zonder crisis op zichzelf voldoende was om de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade te berokkenen.
(163)
Dit feit, wanneer het samen wordt gezien met de dumpingprijzen, zet de conclusie nog kracht bij dat het oorzakelijk verband tussen de uitvoer uit de VRC en de schade voor de bedrijfstak van de Unie niet door de economische neergang wordt verbroken.
(164)
Het werd in dit onderzoek niet relevant geacht om de winst voor het OT per kwartaal bekend te maken, omdat de winstgevendheid, zelfs indien die sterker was gestegen, met de streefwinst van 3,9 % had moeten worden vergeleken.
3.4. Gevolgen van het feit dat de bedrijfstak van de Unie niet heeft geherstructureerd
(165)
Een belanghebbende argumenteerde dat de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade moet worden toegeschreven aan het feit dat hij niet heeft geherstructureerd, aangezien hij op de inkrimping van de markt met 29 % slechts heeft gereageerd met een inkrimping van de capaciteit met 7 % en van de werkgelegenheid met 16 %.
(166)
In deze sector is het reduceren van de productiecapaciteit een moeilijk proces, aangezien het uitermate duur is voor de producenten om de capaciteit weer op te voeren mocht de markt zich herstellen. In de betrokken periode was de daling van de werkgelegenheid van dezelfde orde van grootte als de inkrimping van de markt. De trend van de werkgelegenheid hoeft niet per se de trend van de output te weerspiegelen, aangezien niet alle banen rechtstreeks verband houden met de werkelijke productie. Er kan dus worden geconcludeerd dat het feit dat de afbouw van de capaciteit en van de werkgelegenheid in de sector niet exact overeenstemde met de inkrimping van de markt er niet op wijst dat de sector niet zou hebben geherstructureerd. In tegenstelling tot de argumenten en rekening houdend met de structuur van de sector, moet een vermindering van de capaciteit met 7 % en van de werkgelegenheid met 16 % bijgevolg als aanzienlijk worden beschouwd.
3.5. Gevolgen voor de prestaties van de bedrijfstak van de Unie op de uitvoermarkten
(167)
Een belanghebbende argumenteerde dat de afname van de uitvoer van de bedrijfstak van de Unie niet door de uitvoer uit de VRC maar door de hoge prijzen werd veroorzaakt.
(168)
In verband met dit argument wordt eraan herinnerd dat de uitvoerprestaties van de Unie zich na de economische crisis hebben hersteld. Het argument dat de uitvoerprestaties een vrij nadelig effect zouden hebben gehad op de resultaten van de bedrijfstak van de Unie, kan bijgevolg niet worden aanvaard.
4. Conclusie inzake het oorzakelijk verband
(169)
Uit geen van de door de belanghebbenden ingediende argumenten blijkt dat andere factoren dan de invoer met dumping uit de VRC tot gevolg hebben dat het oorzakelijk verband tussen de invoer met dumping en de vastgestelde schade wordt verbroken. De conclusies over het oorzakelijk verband in de voorlopige verordening worden bevestigd.
F. BELANG VAN DE UNIE
(170)
In verband met de opmerkingen van de partijen heeft de Commissie alle argumenten met betrekking tot het belang van de Unie verder geanalyseerd. Alle kwesties zijn onderzocht en de conclusies van de voorlopige verordening werden bevestigd.
1. Belang van de bedrijfstak van de Unie
(171)
Daar geen opmerkingen over het belang van de bedrijfstak van de Unie werden ontvangen, worden de conclusies in de overwegingen 137 tot en met 141 van de voorlopige verordening bevestigd.
2. Belang van de importeurs
(172)
Een partij voerde aan dat de instelling van maatregelen de importeurs in hun bestaan bedreigde aangezien zij de extra kosten van de rechten slechts gedeeltelijk aan hun afnemers zouden kunnen doorberekenen.
(173)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen tekenden twee partijen bezwaar aan tegen de conclusie dat importeurs gemakkelijk kunnen overstappen van Chinese naar andere leveranciers, met name omdat de kwaliteiten en de prijzen niet vergelijkbaar zouden zijn.
(174)
Op een groot deel van de invoer zijn geen rechten van toepassing, aangezien die niet uit de VRC afkomstig is. De kenmerken van het product, dat overal ter wereld in vergelijkbare hoeveelheden wordt geproduceerd, wijzen erop dat deze producten onderling verwisselbaar zijn en dat het product ondanks de aangevoerde argumenten bij andere leveranciers kan worden betrokken. Het onderzoek heeft aangetoond dat zelfs importeurs die afhankelijk zijn van invoer uit de VRC, die - zoals uit het onderzoek is gebleken - wordt verkocht met dumping en tegen prijzen die de prijzen van producten van oorsprong uit de Unie aanzienlijk onderbieden, hun verkoopprijzen met meer dan 30 % kunnen verhogen. Dit, samen met het feit dat is vastgesteld dat importeurs ongeveer 5 % winst hebben gemaakt en minstens een deel van de potentiële kostenstijging aan hun afnemers kunnen doorberekenen, wijst erop dat zij in staat zijn om het hoofd te bieden aan de gevolgen van de maatregelen.
(175)
Bovendien en zoals ook werd geconcludeerd in overweging 144 van de voorlopige verordening, verhindert de instelling van maatregelen de importeurs in de Unie niet het aandeel te verhogen van hun invoer van producten uit beschikbare bronnen binnen de Unie en in andere derde landen die niet aan dumping doen.
(176)
Een importeur argumenteerde dat de Chinese prijzen voor een bepaalde productsoort momenteel hoger liggen dan die van de bedrijfstak van de Unie, en dat de maatregelen bijgevolg zouden verhinderen dat deze specifieke soort in de toekomst wordt uitgevoerd.
(177)
Dit argument werd niet met bewijsmateriaal gestaafd. Volgens de beschikbare informatie vertegenwoordigt deze productsoort slechts een klein aandeel van de markt en zou dit geen grote gevolgen hebben voor de bevoorrading van de markt van de Unie. Het argument werd daarom van de hand gewezen.
3. Belang van de gebruikers
(178)
Een aantal belanghebbenden argumenteerde dat de maatregelen aanzienlijke gevolgen zouden hebben voor de gebruikers. Er werd met name aangevoerd dat zelfs de minimumprijsstijging (met 32,3 %) afnemers van kwaliteitsaankopen zal afhouden. Hoewel de gevolgen voor grote, gediversifieerde doe-het-zelfzaken inderdaad beperkt kunnen zijn, zouden kleine speciaalzaken zwaar kunnen worden getroffen.
(179)
Wat de gevolgen voor eindgebruikers betreft, bevestigt de Commissie haar voorlopige conclusie in de overwegingen 152 en 153 van de verordening van de Commissie tot instelling van voorlopige rechten, namelijk dat het prijseffect beperkt zal zijn.
(180)
De bouwsector, een van de grotere afnemers van de tegelproducenten, heeft besloten niet aan het onderzoek mee te werken. Nadat voorlopige maatregelen waren ingesteld, is het Europees Verbond van het Bouwbedrijf (FIEC) nogmaals in de gelegenheid gesteld om statistieken te verstrekken waaruit zou blijken of, en zo ja in welke mate, de sector gevolgen zou onderwinden van de instelling van maatregelen. Het FIEC heeft bevestigd dat, hoewel er geen informatie direct beschikbaar is, het kosteneffect van de maatregelen op hun totale activiteiten erg beperkt is. Het verklaarde ook dat de geringe belangstelling van de leden als steun voor het voorstel van de Commissie moet worden beschouwd.
(181)
Voor de kleine speciaalzaken kon de Commissie tot slot geen afdoende bewijzen vinden die de omvang en het effect van de antidumpingmaatregel bevestigen. Net als voor de importeurs zij eraan herinnerd dat zowel in de Unie als in tal van derde landen die niet aan dumping doen, keramische tegels worden geproduceerd; bijgevolg kan een ernstig risico van een ontoereikend aanbod voor detailhandelaren worden uitgesloten.
4. Belang van de eindgebruikers
(182)
De Commissie heeft getracht een gedetailleerde effectbeoordeling van de consumenten te verkrijgen. Het onderzoek heeft aangetoond dat het effect waarschijnlijk beperkt zal zijn.
(183)
In de eerste plaats wordt de absolute waarde van de maatregelen berekend op de invoerprijs, dus op een basis die veel lager is dan de uiteindelijke prijs van het betrokken product in de detailhandel. Deze waarde kan worden afgezwakt in de opeenvolgende fasen (importeurs, groothandelaren en detailhandelaren) alvorens de eindafnemer wordt bereikt. Zelfs indien de importeurs en tussenhandelaren de hele kosten van het recht aan de afnemers zouden doorberekenen, is er een groot aanbod aan producten op de markt waarop geen maatregelen van toepassing zijn en die door de producenten in de Unie en in derde landen worden geproduceerd.
(184)
De Commissie heeft het effect van de antidumpingrechten op de consumentenprijzen berekend door het bedrag van de te betalen rechten te beoordelen op grond van de feitelijke invoer uit de VRC, en dat bedrag rechtstreeks om te slaan over de verbruikers, in de veronderstelling dat importeurs, groothandelaren en detailhandelaren alle extra kosten aan de eindverbruiker zouden doorberekenen. Het aldus berekende kosteneffect is aanzienlijk lager dan 0,5 EUR per m2. In de voorlopige verordening is geconcludeerd dat het gemiddelde jaarlijkse verbruik van een consument in de Unie ongeveer 2,2 m2 per persoon bedraagt. Gezien de lage impact van het recht per m2 zal de kostenstijging waarschijnlijk beperkt zijn, zelfs indien de verbruiker een aanzienlijke hoeveelheid van het betrokken product koopt voor bouw- of renovatiewerkzaamheden.
5. Conclusie inzake het belang van de Unie
(185)
Er kan worden verwacht dat de gevolgen van de instelling van maatregelen de bedrijfstak van de Unie ten goede zullen komen en bijgevolg een gunstige uitwerking zullen hebben op de concurrentievoorwaarden op de markt van de Unie en de dreiging van sluitingen en afvloeiingen zullen verminderen.
(186)
Naar verwachting zal de instelling van maatregelen voorts beperkte gevolgen hebben voor de gebruikers/importeurs, die zich bij een groot aantal leveranciers op de markt van de Unie en in andere derde landen kunnen bevoorraden.
(187)
Gezien het bovenstaande kan niet worden geconcludeerd dat de instelling van maatregelen tegen het belang van de Unie zou zijn.
G. DEFINITIEVE MAATREGELEN
1. Schademarge
1.1. Mededeling van feiten en overwegingen
(188)
Twee belanghebbenden argumenteerden dat de Commissie de prijsbederfmarge in de voorlopige verordening had moeten meedelen en één van hen voerde aan dat de belanghebbenden, doordat dit niet was gebeurd, niet konden beoordelen of de regel van het laagste recht correct was toegepast.
(189)
Gelet op het bovenstaande waren de voorlopige marges als volgt:
Onderneming
Schademarge
Wonderful Group
52,6 %
Xinruncheng Group
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
73,9 %
Alle andere medewerkende producenten
66,0 %
Overige
95,8 %
1.2. Schademarge
(190)
Een partij argumenteerde dat de Commissie bij de vaststelling van de schade niet consequent te werk is gegaan en haar conclusies op gewogen gemiddelde gegevens van de hele bedrijfstak had moeten baseren.
(191)
In verband met dit argument zij opgemerkt dat de bevindingen inzake de schademarge gebaseerd zijn op gecontroleerde bedrijfsspecifieke gegevens; dit werd geacht de meest betrouwbare basis te zijn om met het oog op de vergelijking met alle pertinente feiten rekening te houden. Dit argument moest bijgevolg worden verworpen.
(192)
Gezien de conclusies inzake dumping, de door die dumping veroorzaakte schade, het oorzakelijk verband en het belang van de Unie moeten maatregelen worden ingesteld om te voorkomen dat de bedrijfstak van de Unie nog meer schade lijdt door de invoer met dumping uit de VRC.
(193)
Om de hoogte van de voorlopige rechten te bepalen, werd rekening gehouden met de vastgestelde dumpingmarges en het bedrag aan rechten dat noodzakelijk is om de schade voor de bedrijfstak van de Unie op te heffen.
(194)
Het werd daarom passend geacht de prijsbederfmarge te berekenen op basis van de prijzen die zijn vastgesteld op grond van de gegevens die de producenten in de Unie en de Chinese exporteurs hebben verstrekt.
(195)
Bij de berekening van het antidumpingrecht dat nodig is om de gevolgen van de schade veroorzakende dumping op te heffen, is geoordeeld dat het recht de bedrijfstak van de Unie in staat moet stellen zijn productiekosten te dekken en een redelijke winst te maken. Er werd tevens geoordeeld dat deze redelijke winst vóór belasting gelijk moet zijn aan de winst die een dergelijke bedrijfstak onder normale concurrentievoorwaarden, dit wil zeggen zonder invoer met dumping, heeft geboekt op de verkoop van het soortgelijke product in de Unie. Bij de beoordeling van deze winst is uitgegaan van de winstgevendheid van 3,9 % die de bedrijfstak van de Unie in 2007 heeft gerealiseerd, zoals in tabel 12 van de voorlopige verordening in detail is aangegeven.
(196)
Dit zijn de vastgestelde schademarges:
Onderneming
Schademarge
Wonderful Group
58,5 %
Xinruncheng Group
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
58,6 %
Alle andere medewerkende producenten
65,0 %
Overige
82,3 %
(197)
De schademarge voor „alle andere medewerkende producenten” is vastgesteld zonder gebruik te maken van de gegevens van de Kito Group, omdat deze niet in de steekproef was opgenomen, en om coherent te zijn met de wijze waarop de dumpingmarge voor „alle andere medewerkende producenten” was berekend. (Zie artikel 9, lid 6, eerste zin, van de basisverordening). Op de Kito Group is gelet op de toepassing van artikel 18 van de basisverordening, zoals vermeld in overweging 54, de residuele schademarge van toepassing.
(198)
Er zij ook opgemerkt dat de prijsonderbiedingsmarges hoger zijn dan de in de overwegingen 88 tot en met 93 vastgestelde dumpingmarges; bijgevolg moet overeenkomstig de regel van het laagste recht de dumpingmarge als basis voor de vaststelling van de hoogte van het recht worden gebruikt.
(199)
Om een gelijke behandeling van nieuwe producenten-exporteurs en de in bijlage I bij deze verordening vermelde niet in de steekproef opgenomen medewerkende ondernemingen te garanderen, moet het voor de laatstgenoemde ondernemingen geldende gewogen gemiddelde recht eveneens gelden voor alle nieuwe producenten die anders niet voor een nieuw onderzoek krachtens artikel 11, lid 4, van de basisverordening in aanmerking zouden komen, daar artikel 11, lid 4, niet geldt wanneer gebruik is gemaakt van een steekproef.
2. Douaneaangifte
(200)
Statistieken over het betrokken product zijn vaak uitgedrukt in vierkante meter. De gecombineerde nomenclatuur in bijlage I bij Verordening (EEG) nr. 2658/87 van de Raad van 23 juli 1987 met betrekking tot de tarief- en statistieknomenclatuur en het gemeenschappelijk douanetarief (6) bevat evenwel geen bijzondere maatstaf voor het betrokken product. Daarom moet ervoor worden gezorgd dat bij invoer niet alleen het gewicht in kg of ton, maar ook het aantal vierkante meter van het betrokken product in de aangifte voor het vrije verkeer wordt opgenomen.
3. Definitieve inning van het voorlopige recht
(201)
Gezien de hoogte van de dumpingmarges en van de schade die de bedrijfstak van de Unie heeft geleden, wordt het nodig geacht de bedragen die uit hoofde van het bij de voorlopige verordening ingestelde voorlopige antidumpingrecht als zekerheid zijn gesteld, definitief te innen,
(202)
Wanneer het definitieve recht hoger is dan het voorlopige recht, worden uitsluitend de bedragen die uit hoofde van het voorlopige recht als zekerheid werden gesteld, definitief geïnd, terwijl de als zekerheid gestelde bedragen die het bedrag van het definitieve recht overschrijden, worden vrijgegeven.
4. Vorm van de maatregelen
(203)
Een belanghebbende stelde voor dat de maatregelen de vorm zouden krijgen van een minimuminvoerprijs (MIP) in plaats van ad-valoremrechten. Voor het betrokken product is een MIP echter niet geschikt, aangezien het product in talloze soorten met zeer uiteenlopende prijzen bestaat en het gevaar van kruiscompensatie bijgevolg levensgroot aanwezig is. Bovendien wordt verwacht dat het design en de afwerking van de productsoorten zich verder zullen ontwikkelen en dat de MIP niet langer een geschikte basis voor de hoogte van het recht zou zijn. Het verzoek om maatregelen in de vorm van een MIP in te stellen wordt bijgevolg verworpen.
(204)
Een andere partij vroeg dat maatregelen in de vorm van invoerquota zouden worden ingesteld. Invoerquota zijn echter niet in overeenstemming met de basisverordening, noch met de international regels. Het verzoek moest daarom worden afgewezen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Er wordt een definitief antidumpingrecht ingesteld op plavuizen en vloer- en wandtegels, al dan niet verglaasd of geglazuurd, van keramische stoffen; blokjes en dergelijke artikelen voor mozaïeken, al dan niet verglaasd of geglazuurd, van keramische stoffen, ook indien op een drager, momenteel ingedeeld onder de GN-codes 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 en 6908 90 99, van oorsprong uit de Volksrepubliek China.
2. De definitieve antidumpingrechten, die van toepassing zijn op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, van de in lid 1 omschreven producten, vervaardigd door onderstaande ondernemingen, zijn als volgt:
Onderneming
Recht
Aanvullende Taric-code
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co. Ltd; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
36,5 %
B010
In bijlage I vermelde ondernemingen
30,6 %
Alle andere ondernemingen
69,7 %
B999
3. De individuele rechten voor de in lid 2 bedoelde ondernemingen zijn uitsluitend van toepassing indien aan de douaneautoriteiten van de lidstaten een geldige handelsfactuur, opgesteld conform de voorwaarden in bijlage II, wordt overgelegd. Als een dergelijke factuur niet wordt overgelegd, wordt het recht dat voor alle andere ondernemingen geldt, toegepast.
4. Tenzij anders vermeld, zijn de geldende bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
De bedragen die als zekerheid zijn gesteld uit hoofde van de voorlopige antidumpingrechten die zijn ingesteld krachtens Verordening (EU) nr. 258/2011 van de Commissie tot instelling van een voorlopig antidumpingrecht op keramische tegels, momenteel ingedeeld onder de GN-codes 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 en 6908 90 99, van oorsprong uit de Volksrepubliek China, worden definitief geïnd. De bedragen die als zekerheid zijn gesteld en die het bedrag van het definitieve antidumpingrecht overschrijden, worden vrijgegeven.
Artikel 3
Wanneer een producent uit de Volksrepubliek China de Commissie voldoende bewijsmateriaal verstrekt waaruit blijkt dat hij de in artikel 1, lid 1, beschreven goederen van oorsprong uit de Volksrepubliek China in het onderzoektijdvak (1 april 2009 tot en met 31 maart 2010), niet heeft uitgevoerd, niet verbonden is met een exporteur of producent op wie de bij deze verordening ingestelde maatregelen van toepassing zijn, en de betrokken goederen daadwerkelijk heeft uitgevoerd dan wel een onherroepelijke contractuele verplichting is aangegaan om een aanzienlijke hoeveelheid naar de Unie uit te voeren na afloop van het onderzoektijdvak, kan de Raad, op een na overleg in het Raadgevend Comité door de Commissie ingediend voorstel, artikel 1, lid 2, met een gewone meerderheid wijzigen teneinde voor deze producent het recht vast te stellen dat van toepassing is op de medewerkende producenten die geen deel uitmaakten van de steekproef, d.w.z. 30,6 %.
Artikel 4
Wanneer een aangifte voor het vrije verkeer wordt aangeboden voor de in artikel 1 bedoelde producten, wordt in het desbetreffende vak van die aangifte het aantal vierkante meter van de ingevoerde producten vermeld.
Artikel 5
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 12 september 2011.