PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 498/2012
ze dne 12. června 2012
o přidělování celních kvót na vývoz dřeva z Ruské federace do Evropské unie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2012/105/EU ze dne 14. prosince 2011 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním uplatňování Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Ruskou federací o správě celních kvót na vývoz dřeva z Ruské federace do Evropské unie a protokolu mezi Evropskou unií a vládou Ruské federace o technických modalitách podle uvedené dohody (1), a zejména na článek 4 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S ohledem na hospodářský význam dovozu surového dřeva pro Evropskou unii a význam, který má pro Evropskou unii Ruská federace jako dodavatel surového dřeva, Komise s Ruskou federací sjednala, že Ruská federace sníží nebo zruší vývozní cla, která v současnosti uplatňuje, včetně cel na surové dřevo.
(2)
Tyto závazky, které se přistoupením Ruské federace ke Světové obchodní organizaci (WTO) stanou součástí Listiny koncesí a závazků Ruské federace u WTO, zahrnují i celní kvóty na vývoz určitých druhů dřeva jehličnanů, jejichž část byla vymezena pro vývoz do Unie.
(3)
V souvislosti s jednáními o přistoupení Ruské federace k WTO Komise jménem Unie sjednala s Ruskou federací dohodu ve formě výměny dopisů o správě zmíněných celních kvót na vývoz určitých druhů dřeva jehličnanů z Ruské federace do Unie (dále jen „dohoda“).
(4)
Jak stanoví uvedená dohoda, Unie a Ruská federace sjednaly podrobné technické modality správy příslušných celních kvót, které jsou obsaženy v dohodě ve formě protokolu mezi Evropskou unií a vládou Ruské federace (dále jen „protokol“).
(5)
V rámci provádění dohody a protokolu by měly být stanoveny metody přidělování celních kvót v závislosti na datu předložení žádostí ze strany dovozců, jakož i pravidla a metody vymezení práv tradičních dovozců pro každé kvótové období a pro každou skupinu výrobků.
(6)
Je třeba stanovit pravidla týkající se kontinuity činností, aby bylo možné určit, zda je dovozce žádající o status tradičního dovozce tatáž fyzická nebo právnická osoba, která dovážela zahrnuté výrobky v průběhu referenčních období stanovených v tomto nařízení.
(7)
Je třeba stanovit pravidla a postupy týkající se nevyužitých povolení kvóty.
(8)
Je třeba stanovit přechodná pravidla pro první tři kvótová období používání tohoto nařízení týkající se výběru referenčních období pro výpočet limitů tradičních dovozců pro povolení kvóty.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného rozhodnutím 2012/105/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Kapitola 1
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Toto nařízení stanoví pravidla pro přidělování povolení kvóty v souladu s čl. 5 odst. 2 protokolu a zavádí další ustanovení nezbytná pro správu množství celních kvót přidělených na vývoz do Unie v rámci uplatňování dohody a protokolu.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v čl. 1 odst. 3, článku 2 a čl. 5 odst. 3 a 4 protokolu.
Kromě toho se použije následující definice: „skupinou výrobků“ se rozumí každá z obou kategorií zahrnutých výrobků podle klasifikace těchto výrobků v rámci celní a statistické nomenklatury používané v Ruské federaci, a to smrk (celní položky 4403 20 110 a 4403 20 190) a borovice (celní položky 4403 20 310 a 4403 20 390). Příslušné celní kódy používané v Ruské federaci a odpovídající kódy kombinované nomenklatury (2) (KN) a kódy TARIC jsou uvedeny v příloze I.
KAPITOLA 2
ZÁSADY PŘIDĚLOVÁNÍ KVÓT
Článek 3
Celní kvóty se přidělí v závislosti na datu předložení žádosti dovozcem, a to následujícím způsobem:
a)
v případě žádostí předložených do 31. července každého roku (dále jen „první část kvótového období“) Komise přidělí celní kvóty podle „tradičních“ nebo „nových“ kategorií dovozců v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. b) protokolu; a
b)
v případě žádostí předložených počínaje 1. srpnem (dále jen „druhá část kvótového období“) Komise přidělí zbývající množství celních kvót podle chronologického pořadí, ve kterém obdrží oznámení příslušných orgánů členských států (dále jen „orgán(y) udělující povolení“) o žádostech jednotlivých dovozců, v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. a) protokolu.
Článek 4
1. V průběhu první části kvótového období:
a)
70 % každé celní kvóty pro danou skupinu výrobků se přidělí tradičním dovozcům (dále jen „kvóta pro tradiční dovozce“); a
b)
30 % každé celní kvóty pro danou skupinu výrobků se přidělí novým dovozcům (dále jen „kvóta pro nové dovozce“).
2. Kvóta pro nové dovozce se přidělí podle chronologického pořadí, ve kterém Komise obdrží od orgánů udělujících povolení oznámení o žádostech dotyčných dovozců o povolení kvóty.
3. Každému novému dovozci bude přiděleno nejvýše 1,5 % celní kvóty pro každou skupinu výrobků v souladu s postupem přidělování uvedeným v odstavci 2.
Článek 5
V průběhu druhé části kvótového období bude každému dovozci přiděleno nejvýše 5 % zbývající celní kvóty pro každou skupinu výrobků.
Článek 6
1. Během první části kvótového období může každý tradiční dovozce požádat pouze o povolení kvóty pro určitou část kvóty vyhrazené tradičním dovozcům pro každou skupinu výrobků (dále jen „limit“), vypočtenou podle odstavce 2. Veškerá povolení kvóty udělená tradičnímu dovozci během první části kvótového období se započtou do limitu stanoveného pro tohoto dovozce.
2. Limit tradičního dovozce pro každou skupinu výrobků, použitelný během určitého kvótového období (dále jen „kvótové období n + 1“), se vypočte podle průměrného objemu skutečného dovozu zahrnutých výrobků ze strany tohoto dovozce během dvou kvótových období předcházejících roku, ve kterém se tento limit počítá, a to pomocí tohoto vzorce:
Ci = T * (Īi/ΣĪi)
kde:
„Ci“ představuje limit pro danou skupinu výrobků (smrk nebo borovice) pro dovozce i během kvótového období n + 1;
„T“ představuje kvótu pro tradiční dovozce, která je k dispozici pro danou skupinu výrobků v roce výpočtu limitu (dále jen „kvótové období n“);
„Īi“ představuje průměrný objem skutečného dovozu příslušné skupiny výrobků ze strany tradičního dovozce i během dvou kvótových období předcházejících výpočtu (dále jen „kvótové období n-2“ a „kvótové období n-1“), stanovený takto:
[(skutečný dovoz dovozce i během kvótového období n-2) + (skutečný dovoz dovozce i během kvótového období n-1)]/2;
„ΣĪi“ představuje celkový součet průměrných objemů dovozu Īi všech tradičních dovozců pro danou skupinu výrobků.
Článek 7
1. Komise každoročně vypočte limity platné pro každého tradičního dovozce během následujícího kvótového období v souladu s metodou stanovenou v čl. 6 odst. 2.
2. Pro účely tohoto výpočtu poskytnou Komisi orgány udělující povolení nejpozději do 31. března kvótového období n souhrn skutečného dovozu zahrnutých výrobků během kvótového období n-1, které jim byly oznámeny podle čl. 11 odst. 1. Tento souhrn se předkládá ve formě elektronické tabulky v souladu se vzorem uvedeným v příloze IV.
3. Komise informuje orgány udělující povolení o aktuálních limitech, které byly vypočteny podle čl. 6 odst. 2, nejpozději do 30. dubna kvótového období n.
KAPITOLA 3
KONTINUITA ČINNOSTI
Článek 8
1. Pokud dovozce žádající o status tradičního dovozce podle čl. 5 odst. 4 protokolu (dále jen „žadatel“) nepředloží uspokojivé důkazy o tom, že je toutéž fyzickou nebo právnickou osobou, která dovezla zahrnuté výrobky v referenčním období zvoleném podle čl. 17 odst. 2 (dále jen „předchůdce“), musí poskytnout orgánu udělujícímu povolení potřebné důkazy o tom, že pokračuje v činnosti předchůdce.
2. Má se za to, že kontinuita činnosti podle odstavce 1 existuje, pokud:
a)
žadatel a předchůdce podléhají kontrole téže právnické osoby ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (3); nebo
b)
hospodářská činnost předchůdce, pokud jde o zahrnuté výrobky, byla právně převedena na žadatele, například v důsledku fúze nebo získání ve smyslu nařízení (ES) č. 139/2004.
3. Dovozci, kteří nepředloží důkazy o kontinuitě činnosti, se považují za nové dovozce.
Článek 9
Ustanovení článku 8 se obdobně použijí v případě, kdy dovozce žádá o status tradičního dovozce podle čl. 5 odst. 3 protokolu.
KAPITOLA 4
ŽÁDOSTI O POVOLENÍ KVÓTY
Článek 10
1. Žádosti o povolení kvóty se předkládají ve formě stanovené v příloze II. Jsou-li informace uvedené v žádosti považovány za nedostatečné, může si orgán udělující povolení vyžádat od žadatele doplňující údaje.
2. Udělení povolení kvóty podléhá požadavku, aby příslušné výrobky byly zpracovány na celním území Unie, čímž se uděluje status původu v Unii v souladu s článkem 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (4).
3. Žádosti o povolení kvóty musí doprovázet přísežné prohlášení žadatele, ve kterém se zaváže, že
a)
dotčené výrobky podrobí předepsanému zpracování do jednoho roku ode dne, kdy bylo příslušnými celními orgány přijato celní prohlášení o propuštění do volného oběhu s uvedením přesného popisu zboží a kódů TARIC;
b)
bude v členském státě, v němž bylo povolení vydáno, vést řádné záznamy s cílem umožnit orgánu udělujícímu povolení provádět veškeré kontroly, které bude pokládat za nezbytné k ověření, že dané výrobky skutečně podstoupily předepsané zpracování, a tyto záznamy uchovávat; pro účely tohoto pododstavce se „záznamy“ rozumí údaje na libovolném nosiči zahrnující veškeré potřebné informace a technické podrobnosti, které umožní orgánům udělujícím povolení provádět dohled a kontrolu;
c)
umožní orgánu udělujícímu povolení sledovat ke své spokojenosti dané výrobky v prostorách dotčeného podniku v průběhu jejich zpracování;
d)
uvědomí orgán udělující povolení o veškerých skutečnostech, které by mohly mít vliv na povolení.
4. V případě převodu dotčených výrobků poskytne žadatel dostatečné důkazy o jejich předání k předepsanému zpracování v souladu s odst. 3 písm. a).
5. Použije se čl. 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (5).
6. Nesplnění závazku uvedeného v odstavci 3 ze strany dovozce nebo jiné fyzické či právnické osoby, jíž dovozce tyto výrobky následně převádí, se považuje za rovnocenné nevyužitému povolení kvóty podle článku 13 pro příslušný objem výrobků.
7. Komise zveřejní seznam orgánů udělujících povolení v Úředním věstníku Evropské unie a v případě potřeby provede jeho aktualizaci.
KAPITOLA 5
DŮKAZY O SKUTEČNÉM DOVOZU
Článek 11
1. Nejpozději 15 kalendářních dnů po skončení každého třetího měsíce informují dovozci vnitrostátní orgán udělující povolení, od kterého obdrželi povolení kvóty, o skutečném množství zahrnutých výrobků dovezených do daného členského státu během uplynulých tří měsíců. Za tímto účelem dovozce poskytne orgánu udělujícímu povolení kopii celních prohlášení vztahujících se k dotčenému dovozu.
2. V případech, kdy je množství zaznamenané v celním prohlášení vyjádřeno bez kůry a množství uvedené v položce 9 formuláře povolení kvóty kůru zahrnuje, poskytne dovozce orgánu udělujícímu povolení kromě informací stanovených v odstavci 1 a v téže lhůtě také správná množství dovezených výrobků včetně kůry, a to pro každé celní prohlášení. Tato řádná množství se stanoví pomocí opravných koeficientů uvedených v příloze III.
KAPITOLA 6
NEVYUŽITÁ POVOLENÍ KVÓTY
Článek 12
1. Zůstane-li povolení kvóty nevyužito po uplynutí šesti měsíců od jeho vydání, dovozce je buď vrátí orgánu udělujícímu povolení, nebo tento orgán informuje o svém úmyslu využít povolení ve zbývající části kvótového období. V případě, že povolení kvóty bylo vydáno před začátkem kvótového období v souladu s článkem 4 protokolu, uvedená šestiměsíční lhůta se počítá od 1. ledna roku odpovídajícího kvótovému období.
2. Orgány udělující povolení informují neprodleně Komisi o veškerých povoleních kvóty, která dovozci vrátili v souladu s odstavcem 1. Zůstatek limitů pro tradiční dovozce dostupný pro dotčenou skupinu výrobků se upraví o odpovídající množství.
Článek 13
1. Je-li skutečný objem dovozu zahrnutých výrobků ze strany tradičního dovozce během kvótového období n-1 nižší než 85 % množství, na které se vztahují všechna povolení kvóty udělená tomuto dovozci během téhož kvótového období, sníží se limit tohoto dovozce pro obě skupiny výrobků během kvótového období n + 1 o množství odpovídající objemu nerealizovaného skutečného dovozu.
2. Snížení uvedené v odstavci 1 se vypočítá takto:
ri = (0,85 * ΣΑi - Ii)/ΣΑi
kde:
„ri“ představuje snížení uplatněné na dovozní limit dovozce i, pro obě skupiny výrobků, během kvótového období n + 1;
„ΣΑi“ představuje souhrn kvótových povolení udělených tradičnímu dovozci i během kvótového období n-1;
„Ii“ představuje skutečný dovoz zahrnutých výrobků ze strany dovozce i během kvótového období n-1.
Článek 14
1. Je-li povolení kvóty, které nebylo po šesti měsících od jeho vydání vráceno v souladu s článkem 12, na konci kvótového období n-1 nevyužito, dovozní limity pro obě skupiny výrobků se danému dovozci během kvótového období n + 1 sníží o dvojnásobek množství odpovídajícího objemu nevyužitého povolení kvóty.
2. Snížení uvedené v odstavci 1 se vypočítá takto:
Ri = 2 * (ΣUi/ΣΑi)
kde:
„Ri“ představuje snížení uplatněné na dovozní limit dovozce i, pro obě skupiny výrobků, během kvótového období n + 1;
„ΣUi“ představuje souhrn nevyužitých kvótových povolení udělených dovozci i během kvótového období n-1;
„ΣΑi“ představuje souhrn kvótových povolení udělených dovozci i pro obě skupiny výrobků během kvótového období n-1;
Článek 15
V případě, že jsou současně splněny podmínky pro snížení dovozních limitů stanovené v článcích 13 a 14, uplatní se pouze větší snížení (Ri nebo ri).
KAPITOLA 7
PŘECHODNÁ OPATŘENÍ PLATNÁ PRO PRVNÍ TŘI KVÓTOVÁ OBDOBÍ
Článek 16
1. Metoda přidělování stanovená v článku 4 tohoto nařízení se použije pro celé první kvótové období uplatňování tohoto nařízení. Během tohoto kvótového období se nepoužijí ustanovení kapitoly 6.
2. Články 17 až 19 se použijí během prvních tří kvótových období uplatňování tohoto nařízení.
Článek 17
1. Referenčním obdobím uvedeným v čl. 5 odst. 4 protokolu je podle výběru dovozce rok 2004, rok 2007, nebo jejich kombinace.
2. Dovozci žádající o status tradičního dovozce uvedou, kterou ze tří možností stanovených v odstavci 1 zvolili pro výpočet svých limitů podle článku 6, nejpozději do 20 kalendářních dnů od vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Referenční období zvolené každým dovozcem v souladu s odstavcem 2 se použije pro první tři kvótová období uplatňování tohoto nařízení.
Článek 18
1. Dovozci žádající o status tradičního dovozce informují vnitrostátní orgán(y) udělující povolení, který (které) chtějí požádat o povolení kvóty, nejpozději do 20 kalendářních dnů po vstupu tohoto nařízení v platnost o skutečném objemu dovozu zahrnutých výrobků do daného členského státu (daných členských států) během referenčního období zvoleného v souladu s čl. 17 odst. 2. Pro doložení skutečného objemu dovozu poskytne dovozce orgánu udělujícímu povolení kopii celních prohlášení vztahujících se k dotčenému dovozu.
2. Orgán udělující povolení zašle Komisi nejpozději do 35 kalendářních dnů po vstupu tohoto nařízení v platnost souhrn skutečného dovozu zahrnutých výrobků, který jim byl oznámen podle odstavce 1. Tento souhrn se předkládá ve formě elektronické tabulky v souladu se vzorem uvedeným v příloze V.
Článek 19
1. Byl-li v souladu s čl. 17 odst. 2 zvolen jediný rok, představuje proměnná Īi uvedená v čl. 6 odst. 2 pro daného dovozce skutečný dovoz dotčené skupiny výrobků v daném roce.
2. Byla-li v souladu s čl. 17 odst. 2 zvolena kombinace let 2004 a 2007, představuje proměnná Īi uvedená v čl. 6 odst. 2 pro daného dovozce průměrný objem skutečného dovozu dotčené skupiny výrobků v letech 2004 a 2007, který se vypočte takto:
[(skutečný dovoz v roce 2004) + (skutečný dovoz v roce 2007)]/2.
3. Komise informuje orgány udělující povolení o limitech, které byly vypočteny podle čl. 6 odst. 2, nejpozději do 65 kalendářních dnů po vstupu tohoto nařízení v platnost.
4. V případě, že limity uvedené v článku 6 nebyly vypočteny do doby prozatímního uplatňování dohody a protokolu, přidělí se celní kvóty pro každou skupinu výrobků všem dovozcům postupem uvedeným v čl. 3 písm. b), dokud Komise neoznámí orgánům udělujícím povolení, že limity byly stanoveny a že postup přidělování podle čl. 3 písm. b) skončil. Pro účely tohoto odstavce může být každému dovozci přiděleno nejvýše 2,5 % celní kvóty pro každou skupinu výrobků.
KAPITOLA 8
Článek 20
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se do dne, kdy skončí prozatímní uplatňování protokolu.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. června 2012.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 498/2012 VAN DE COMMISSIE
van 12 juni 2012
betreffende de toekenning van tariefcontingenten voor de uitvoer van hout uit de Russische Federatie naar de Europese Unie
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Besluit 2012/105/EU van de Raad van 14 december 2011 betreffende de ondertekening, namens de Unie, en de voorlopige toepassing van de Overeenkomst in de vorm van een briefwisseling tussen de Europese Unie en de Russische Federatie met betrekking tot het beheer van tariefcontingenten voor de uitvoer van hout uit de Russische Federatie naar de Europese Unie, en van het Protocol tussen de Europese Unie en de regering van de Russische Federatie over technische regels uit hoofde van die overeenkomst (1), en met name artikel 4,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Gezien het economische belang dat de Europese Unie heeft bij de invoer van ruw hout en de belangrijke plaats die de Russische Federatie als leverancier van ruw hout voor de Unie inneemt, heeft de Commissie met de Russische Federatie onderhandeld over verbintenissen van de Russische Federatie om de momenteel door deze toegepaste uitvoerrechten, met inbegrip van die voor ruw hout, te verlagen of af te schaffen.
(2)
Deze verbintenissen, die bij de toetreding van de Russische Federatie tot de Wereldhandelsorganisatie (WTO) zullen worden opgenomen in de WTO-lijst van concessies van dit land, omvatten tariefcontingenten voor de uitvoer van bepaalde soorten naaldhout waarvan een deel voor uitvoer naar de Unie is bestemd.
(3)
In het kader van de onderhandelingen over de toetreding van de Russische Federatie tot de WTO heeft de Commissie namens de Unie met de Russische Federatie onderhandeld over een overeenkomst in de vorm van een briefwisseling met betrekking tot het beheer van die tariefcontingenten voor de uitvoer van bepaalde soorten naaldhout uit de Russische Federatie naar de Unie (hierna „de overeenkomst”).
(4)
In overeenstemming met die overeenkomst hebben de Unie en de Russische Federatie onderhandeld over gedetailleerde technische regels betreffende het beheer van de tariefcontingenten; deze regels zijn opgenomen in een overeenkomst in de vorm van een protocol waarover de Unie en de regering van de Russische Federatie overeenstemming hebben bereikt (hierna „het protocol”).
(5)
Voor de uitvoering van de overeenkomst en van het protocol moeten methoden worden vastgesteld voor de toekenning van tariefcontingenten volgens de datum van indiening van de aanvragen door de importeurs en moeten regels en methoden worden ingevoerd voor de vaststelling van de rechten van traditionele importeurs voor elke contingentperiode en voor elke productgroep.
(6)
Er moeten regels inzake bedrijfscontinuïteit worden ingevoerd om vast te stellen of een importeur die om de status van traditionele importeur verzoekt dezelfde natuurlijke of rechtspersoon is als die welke de onder het protocol vallende producten tijdens de in deze verordening gespecificeerde referentieperioden heeft geïmporteerd.
(7)
Er moeten regels en procedures voor ongebruikte contingentvergunningen worden vastgesteld.
(8)
Er moeten overgangsregels worden vastgesteld die gelden tijdens de eerste drie contingentperioden waarin deze verordening van toepassing is, en er moeten referentieperioden worden gekozen voor de berekening van contingentvergunningsplafonds voor traditionele importeurs.
(9)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het bij Besluit 2012/105/EU ingestelde Houtcomité,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK 1
WERKINGSSFEER EN DEFINITIES
Artikel 1
Bij deze verordening worden gedetailleerde regels vastgesteld voor de toekenning van contingentvergunningen overeenkomstig artikel 5, lid 2, van het protocol, en worden andere bepalingen vastgesteld die nodig zijn voor het beheer door de Unie van de hoeveelheden tariefcontingenten die worden toegekend voor uitvoer naar de Unie in uitvoering van de overeenkomst en het protocol.
Artikel 2
Voor de toepassing van deze verordening zijn de definities van artikel 1, lid 3, artikel 2 en artikel 5, leden 3 en 4, van het protocol van toepassing.
Daarnaast geldt de volgende definitie: onder „productgroep” wordt verstaan elk van de twee categorieën desbetreffende producten overeenkomstig de classificatie van de onder het protocol vallende producten in de door de Russische Federatie toegepaste tarief- en statistieknomenclatuur, namelijk sparhout (tariefposten 4403 20 110 en 4403 20 190) en pijnhout (tariefposten 4403 20 310 en 4403 20 390). De desbetreffende tariefcodes die in de Russische Federatie worden toegepast en de overeenstemmende codes van de Gecombineerde Nomenclatuur (2) („GN”) en Taric-codes zijn bijgevoegd als bijlage I.
HOOFDSTUK 2
TOEKENNINGSBEGINSELEN
Artikel 3
De methode voor de toekenning van de tariefcontingenten hangt af van de datum van indiening van de aanvraag door de importeur:
a)
voor aanvragen die worden ingediend uiterlijk 31 juli van elk jaar (hierna het „eerste deel van de contingentperiode”) kent de Commissie overeenkomstig artikel 5, lid 2, onder b), van het protocol tariefcontingenten toe overeenkomstig de categorieën „traditionele” of „nieuwe” importeurs, en
b)
voor aanvragen die vanaf 1 augustus worden ingediend (hierna het „tweede deel van de contingentperiode”) kent de Commissie overeenkomstig artikel 5, lid 2, onder a), van het protocol de resterende hoeveelheden van de tariefcontingenten toe volgens de chronologische volgorde van ontvangst door de Commissie van kennisgevingen door de bevoegde instanties van de lidstaten (hierna „de vergunningsinstantie(s)”) van de aanvragen die door de individuele importeurs zijn ingediend.
Artikel 4
1. Tijdens het eerste deel van de contingentperiode:
a)
wordt 70 % van elk tariefcontingent per productgroep toegekend aan traditionele importeurs (hierna „contingent voor traditionele importeurs”), en
b)
wordt 30 % van elk tariefcontingent per productgroep toegekend aan nieuwe importeurs (hierna „contingent voor nieuwe importeurs”).
2. Het contingent voor nieuwe importeurs wordt toegekend volgens de chronologische volgorde van ontvangst door de Commissie van de kennisgevingen door de vergunningsinstanties van aanvragen voor een contingentvergunning van dergelijke importeurs.
3. Aan elke nieuwe importeur wordt maximaal 1,5 % van het tariefcontingent voor elke productgroep toegekend volgens de toekenningsprocedure in lid 2.
Artikel 5
Tijdens het tweede deel van de contingentperiode wordt aan elke importeur maximaal 5 % van het resterende tariefcontingent voor elke productgroep toegekend.
Artikel 6
1. Tijdens het eerste deel van de contingentperiode heeft elke traditionele importeur slechts het recht om contingentvergunningen aan te vragen voor een specifiek aandeel van het contingent voor traditionele importeurs voor elke productgroep (hierna „plafond”), berekend overeenkomstig lid 2. Alle contingentvergunningen die tijdens het eerste deel van de contingentperiode aan een traditionele importeur worden toegekend, worden afgeboekt van de plafonds voor deze importeur.
2. Voor elke productgroep wordt het plafond voor een traditionele importeur tijdens een contingentperiode (hierna „contingentperiode n+1”) berekend volgens het gemiddelde van de werkelijke invoer door de importeur van de onder het protocol vallende producten tijdens de twee contingentperioden die voorafgaan aan het jaar van de berekening van een dergelijk plafond, met gebruikmaking van de volgende formule:
Ci = T * (Īi/ΣĪi)
waarbij:
„Ci” het plafond is voor de betrokken productgroep (sparhout of pijnhout) voor importeur i tijdens contingentperiode n+1;
„t” het contingent voor traditionele importeurs is dat beschikbaar is voor de betrokken productgroep tijdens het jaar van de berekening van het plafond (hierna „contingentperiode n”);
„Īi” het gemiddeld is van de werkelijke invoer door traditionele importeur i van de betrokken productgroep in de twee contingentperioden die voorafgaan aan de berekening (hierna respectievelijk „contingentperiode n-2” en „contingentperiode n-1”), berekend als volgt:
[(werkelijke invoer door importeur i in contingentperiode n-2) + (werkelijke invoer door importeur i in contingentperiode n-1)]/2
„ΣĪi” de som is van de gemiddelde invoer door alle traditionele importeurs Īi voor de betrokken productgroep.
Artikel 7
1. Elk jaar berekent de Commissie de plafonds voor elke traditionele importeur voor de volgende contingentperiode volgens de in artikel 6, lid 2, vastgestelde methode.
2. Met het oog op deze berekening verstrekken de vergunningsinstanties de Commissie uiterlijk op 31 maart van contingentperiode n een overzicht van de werkelijke invoer van de onder het protocol vallende producten in contingentperiode n-1 waarvan hen overeenkomstig artikel 11, lid 1, kennisgeving is gedaan. Dit overzicht moet worden ingediend in elektronische vorm volgens het spreadsheetmodel in bijlage IV.
3. De Commissie informeert de vergunningsinstanties uiterlijk op 30 april van contingentperiode n van de geactualiseerde plafonds die voortvloeien uit de berekeningen volgens artikel 6, lid 2.
HOOFDSTUK 3
BEDRIJFSCONTINUÏTEIT
Artikel 8
1. Wanneer een importeur die om de status van traditionele importeur overeenkomstig artikel 5, lid 4, van het protocol verzoekt (hierna „de indiener van het verzoek”) onvoldoende bewijsmateriaal verstrekt dat hij dezelfde natuurlijke of rechtspersoon is die de onder het protocol vallende producten heeft ingevoerd tijdens de overeenkomstig artikel 17, lid 2, gekozen referentieperiode (hierna „de voorganger”), verstrekt hij de vergunningsinstantie het nodige bewijsmateriaal om aan te tonen dat er bedrijfscontinuïteit is met de activiteiten van de voorganger.
2. Er is bedrijfscontinuïteit als bedoeld in lid 1 wanneer:
a)
de indiener van het verzoek en de voorganger onder controle staan van dezelfde rechtspersoon in de zin van Verordening (EG) nr. 139/2004 (3), of
b)
de economische activiteit van de voorganger, wat de onder het protocol vallende producten betreft, wettelijk aan de indiener van het verzoek is overgedragen, bijvoorbeeld ingevolge een fusie of verwerving in de zin van Verordening (EG) nr. 139/2004.
3. Importeurs die geen bewijsmateriaal van bedrijfscontinuïteit verstrekken, worden als nieuwe importeurs beschouwd.
Artikel 9
Artikel 8 is van overeenkomstige toepassing wanneer een importeur verzoekt om de status van traditionele importeur overeenkomstig artikel 5, lid 3, van het protocol.
HOOFDSTUK 4
AANVRAGEN VOOR CONTINGENTVERGUNNINGEN
Artikel 10
1. Aanvragen voor contingentvergunningen moeten worden ingediend in de in bijlage II vastgestelde vorm. Indien informatie die in de aanvraag wordt verstrekt ontoereikend wordt bevonden, kan de vergunningsinstantie van de aanvrager extra details verlangen.
2. De toekenning van een contingentvergunning is onderworpen aan het vereiste dat de desbetreffende producten worden verwerkt in het douanegebied van de Unie, waardoor de producten van oorsprong uit de Unie worden overeenkomstig artikel 24 van Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad (4).
3. Aanvragen voor contingentvergunningen moeten vergezeld gaan van een beëdigde verklaring van de aanvrager waarin hij zich ertoe verbindt:
a)
de betrokken producten voor de voorgeschreven verwerking te bestemmen binnen een jaar na de datum waarop de douaneaangifte voor het vrije verkeer, met de exacte beschrijving van de goederen en de Taric-codes, door de bevoegde douaneautoriteiten is aangenomen;
b)
een passende administratie te voeren in de lidstaat waar de vergunning is verleend, zodat de vergunningsinstantie de controles kan uitvoeren die zij nodig acht om te garanderen dat de producten werkelijk voor de voorgeschreven verwerking worden bestemd, alsmede deze administratie te bewaren; voor de toepassing van deze alinea wordt onder „administratie” verstaan: de gegevens die alle nodige informatie en technische details bevatten op om het even welk medium, zodat de vergunningsinstanties toezicht kunnen houden op de operaties en deze kunnen controleren;
c)
de vergunningsinstantie de mogelijkheid te geven de betrokken producten in de onderneming gedurende hun verwerking naar believen te traceren;
d)
de vergunningsinstantie in kennis te stellen van alle factoren die van invloed kunnen zijn op de vergunning.
4. Wanneer de betrokken producten worden overgedragen, verstrekt de aanvrager voldoende bewijsmateriaal omtrent hun bestemming voor de voorgeschreven verwerking overeenkomstig lid 3, onder a).
5. Artikel 308 quinquies van Verordening (EEG) nr. 2454/93 van de Commissie (5) is van toepassing.
6. Niet-naleving van de in lid 3 van dit artikel bedoelde verbintenis, door de importeur of door enige natuurlijke of rechtspersoon aan wie de importeur dergelijke producten vervolgens overdraagt, wordt geacht gelijk te staan met een niet gebruikte contingentvergunning overeenkomstig artikel 13 voor de desbetreffende hoeveelheid producten.
7. De Commissie publiceert een lijst van vergunningsinstanties in het Publicatieblad van de Europese Unie en actualiseert die indien nodig.
HOOFDSTUK 5
BEWIJS VAN WERKELIJKE INVOER
Artikel 11
1. Uiterlijk 15 kalenderdagen na het eind van elke derde maand informeren de importeurs de vergunningsinstantie van de lidstaat waarvan zij een contingentvergunning hebben ontvangen over hun werkelijke invoer van de onder het protocol vallende producten in die lidstaat gedurende de laatste drie maanden. Daartoe verstrekt de importeur de vergunningsinstantie een kopie van de douaneaangiften voor de betrokken invoer.
2. Wanneer de hoeveelheid die in de douaneaangifte is vermeld zonder schors is gemeten en de hoeveelheid die in vak 9 van het contingentvergunningsformulier is vermeld ook de schors omvat, verstrekt de importeur de vergunningsinstantie, naast de overeenkomstig lid 1 verstrekte informatie, en binnen dezelfde termijn, correcte invoerhoeveelheden voor elke douaneaangifte waarbij de schors is meegerekend. De juiste hoeveelheden worden vastgesteld door de correctiecoëfficiënten in bijlage III toe te passen.
HOOFDSTUK 6
ONGEBRUIKTE CONTINGENTVERGUNNINGEN
Artikel 12
1. Wanneer een contingentvergunning zes maanden na afgifte nog niet werd gebruikt, retourneert de importeur deze aan de vergunningsinstantie, of stelt hij de vergunningsinstantie ervan in kennis dat hij van plan is deze te gebruiken tijdens de resterende contingentperiode. Wanneer een contingentvergunning is afgegeven vóór het begin van de contingentperiode overeenkomstig artikel 4 van het protocol, wordt de termijn van zes maanden berekend vanaf 1 januari van het jaar dat overeenstemt met de contingentperiode.
2. De vergunningsinstanties stellen de Commissie onmiddellijk in kennis van elke contingentvergunning die importeurs overeenkomstig lid 1 retourneren. Het saldo van de plafonds voor traditionele importeurs voor de betrokken productgroep wordt met het desbetreffende bedrag aangepast.
Artikel 13
1. Wanneer de werkelijke invoer door een traditionele importeur van onder het protocol vallende producten tijdens contingentperiode n-1 minder bedraagt dan 85 % van de hoeveelheden van alle contingentvergunningen die tijdens dezelfde contingentperiode aan een dergelijke importeur zijn verleend, worden de invoerplafonds voor de importeur voor beide productgroepen tijdens de contingentperiode n+1 verlaagd met een bedrag dat evenredig is met de omvang van de ontbrekende werkelijke invoer.
2. De in lid 1 bedoelde verlaging wordt als volgt berekend:
ri = (0,85 * ΣΑi - Ii)/ΣΑi
waarbij:
„ri” de vermindering is die van toepassing is op de invoerplafonds van importeur i, voor beide productgroepen, tijdens contingentperiode n+1;
„ΣΑi” de som van de contingentvergunningen is die tijdens contingentperiode n-1 aan traditionele importeur i zijn verleend;
„Ii” de werkelijke invoer is van onder het protocol vallende producten door importeur i tijdens contingentperiode n-1.
Artikel 14
1. Wanneer een contingentvergunning die zes maanden na afgifte niet overeenkomstig artikel 12 is geretourneerd ongebruikt blijft aan het eind van contingentperiode n-1, worden de invoerplafonds voor de importeur voor beide productgroepen tijdens contingentperiode n+1 verlaagd met tweemaal het bedrag dat evenredig is aan de omvang van de ongebruikte contingentvergunning.
2. De in lid 1 bedoelde verlaging wordt als volgt berekend:
Ri = 2 * (ΣUi/ΣΑi)
waarbij:
„Ri” de vermindering is die van toepassing is op het invoerplafond van importeur i, voor beide productgroepen, tijdens contingentperiode n+1;
„ΣΑi” de som van de ongebruikte contingentvergunningen is die tijdens contingentperiode n-1 aan importeur i zijn verleend;
„ΣΑi” de som van de contingentvergunningen is die tijdens contingentperiode n-1 voor beide productgroepen aan importeur i zijn verleend.
Artikel 15
Indien tegelijk wordt voldaan aan de voorwaarden voor een verlaging van de invoerplafonds van de artikelen 13 en 14, wordt uitsluitend de grootste verlaging (Ri of ri) toegepast.
HOOFDSTUK 7
OVERGANGSMAATREGELEN VOOR DE EERSTE DRIE CONTINGENTPERIODEN
Artikel 16
1. De toekenningsmethode van artikel 4 van deze verordening geldt voor de hele eerste contingentperiode waarin deze verordening van toepassing is. Tijdens deze contingentperiode gelden de bepalingen van hoofdstuk 6 niet.
2. De artikelen 17, 18 en 19 gelden tijdens de eerste drie contingentperioden waarin deze verordening van toepassing is.
Artikel 17
1. De referentieperiode bedoeld in artikel 5, lid 4, van het protocol is volgens de keuze van de importeur het jaar 2004, het jaar 2007, of de combinatie van beide.
2. Uiterlijk 20 kalenderdagen na de inwerkingtreding van deze verordening specificeren importeurs die om de status van traditionele importeur verzoeken welke van de drie mogelijkheden van lid 1 zij kiezen voor de berekening van hun plafonds overeenkomstig artikel 6.
3. De door elke importeur overeenkomstig lid 2 gekozen referentieperiode is van toepassing op alle eerste drie contingentperioden waarin deze verordening van toepassing is.
Artikel 18
1. Importeurs die om de status van traditionele importeur verzoeken informeren de vergunningsinstantie of vergunningsinstanties van de lidstaat of lidstaten waar zij van plan zijn contingentvergunningen aan te vragen uiterlijk 20 kalenderdagen na de inwerkingtreding van deze verordening over hun werkelijke invoer van onder het protocol vallende producten in die lidstaat of lidstaten tijdens de overeenkomstig artikel 17, lid 2, gekozen referentieperiode. Om het bewijs te leveren van deze werkelijke invoer, verstrekt de importeur de vergunningsinstantie een kopie van de douaneaangiften voor de betrokken invoer.
2. De vergunningsinstanties verstrekken de Commissie uiterlijk 35 kalenderdagen na de inwerkingtreding van deze verordening een overzicht van de werkelijke invoer van onder het protocol vallende producten waarvan zij overeenkomstig lid 1 van dit artikel in kennis zijn gesteld. Dit overzicht moet worden ingediend in elektronische vorm volgens het spreadsheetmodel in bijlage V.
Artikel 19
1. Wanneer overeenkomstig artikel 17, lid 2, voor één jaar wordt gekozen, is de in artikel 6, lid 2, bedoelde variable Īi de werkelijke invoer door de importeur van de betrokken productgroep tijdens dat jaar.
2. Wanneer overeenkomstig artikel 17, lid 2, voor de combinatie van 2004 en 2007 wordt gekozen, is de in artikel 6, lid 2, bedoelde variable Īi het gemiddelde van de werkelijke invoer door de importeur van de betrokken productgroep tijdens de jaren 2004 en 2007, als volgt berekend:
[(Werkelijke invoer in 2004) + (Werkelijke invoer in 2007)]/2.
3. De Commissie informeert de vergunningsinstanties uiterlijk 65 kalenderdagen na de inwerkingtreding van deze verordening van de plafonds die voortvloeien uit de berekeningen volgens artikel 6, lid 2.
4. Indien de in artikel 6 bedoelde plafonds niet zijn berekend tegen de tijd dat de overeenkomst en het protocol voorlopig worden toegepast, worden de tariefcontingenten per productgroep toegekend aan alle importeurs overeenkomstig de in artikel 3, onder b), bedoelde toekenningsprocedure, tot de Commissie de vergunningsinstanties ervan in kennis heeft gesteld dat de plafonds zijn vastgesteld en dat de in artikel 3, onder b), bedoelde toekenningsprocedure is voltooid. Voor de toepassing van dit lid wordt aan elke importeur maximaal 2,5 % van het tariefcontingent voor elke productgroep toegekend.
HOOFDSTUK 8
Artikel 20
Deze verordening treedt in werking op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is niet langer van toepassing vanaf de datum waarop het protocol niet meer voorlopig van toepassing is.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 12 juni 2012.