NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 333/2011
ze dne 31. března 2011,
kterým se stanoví kritéria vymezující, kdy určité typy kovového šrotu přestávají být odpadem ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po předložení navrhovaného opatření Evropskému parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Z vyhodnocení některých toků odpadu vyplývá, že pro recyklační trhy s kovovým šrotem by bylo přínosem, kdyby byla vypracována zvláštní kritéria stanovující, kdy kovový šrot získaný z odpadu přestává být odpadem. Tato kritéria by měla zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí. Neměla by mít vliv na klasifikaci kovového šrotu jako odpadu platnou ve třetích zemích.
(2)
Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise existuje trh a poptávka po železném, ocelovém a hliníkovém šrotu, kterého lze použít v ocelárnách, slévárnách, hliníkárnách a přetavovacích pecích jako suroviny pro výrobu kovů. Železný, ocelový a hliníkový šrot by proto měl být dostatečně čistý a měl by splňovat příslušné normy a specifikace odpovídající požadavkům průmyslu vyrábějícího kovy.
(3)
Kritéria stanovující, kdy železný, ocelový a hliníkový šrot přestává být odpadem, by měla zajistit, aby železný, ocelový a hliníkový šrot získaný procesem využití odpadů, splňoval technické požadavky hutnického průmyslu, byl v souladu s platnými právními předpisy a normami pro výrobky a neměl celkově nepříznivé dopady na životní prostředí a lidské zdraví. Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise navržená kritéria týkající se odpadů používaných jako vstupní materiál pro proces využití, postupů a technik zpracování, jakož i kovového šrotu získaného procesem využití odpadů tyto cíle splňují, protože by měla vést k produkci železného, ocelového a hliníkového šrotu, který nebude mít nebezpečné vlastnosti a nebude obsahovat nekovové příměsi.
(4)
Za účelem zajištění souladu s těmito kritérii je vhodné stanovit, aby byly vydány informace o kovovém šrotu, který přestal být odpadem, a aby byl zaveden systém řízení kvality.
(5)
Budou-li na základě sledování vývoje situace na trhu se železným, ocelovým a hliníkovým šrotem zaznamenány nepříznivé účinky na recyklační trhy s železným, ocelovým a hliníkovým šrotem, zejména pokud jde o dostupnost tohoto šrotu a přístup k němu, může dojít k tomu, že tato kritéria bude nutno přezkoumat.
(6)
S ohledem na to, aby se provozovatelé mohli přizpůsobit těmto kritériím, která stanoví, kdy kovový šrot přestává být šrotem, je vhodné stanovit, aby se toto nařízení použilo až po uplynutí přiměřeně dlouhého období.
(7)
Výbor zřízený podle čl. 39 odst. 1 směrnice 2008/98/ES nevydal k opatřením stanoveným tímto nařízením žádné stanovisko, a Komise proto předložila Radě návrh opatření, který byl předán Evropskému parlamentu.
(8)
Evropský parlament nevyjádřil s navrhovaným opatřením nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví kritéria vymezující, kdy železný, ocelový a hliníkový šrot, včetně šrotu ze slitin hliníku, přestává být odpadem.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené ve směrnici 2008/98/ES.
Kromě toho se rozumí:
a)
„železným a ocelovým šrotem“ kovový šrot, který obsahuje hlavně železo a ocel;
b)
„hliníkovým šrotem“ kovový šrot, který obsahuje hlavně hliník a slitiny hliníku;
c)
„držitelem“ fyzická nebo právnická osoba, která je vlastníkem kovového šrotu;
d)
„výrobcem“ držitel, který jako první předává kovový šrot jinému držiteli ve stavu, kdy tento kovový šrot přestal být odpadem;
e)
„dovozcem“ jakákoliv fyzická či právnická osoba usazená v Unii, která dováží kovový šrot, který přestal být odpadem, na celní území Unie;
f)
„kvalifikovanými zaměstnanci“ zaměstnanci, kteří jsou na základě svých zkušeností či odborné přípravy kvalifikováni k monitorování a posuzování vlastností kovového šrotu;
g)
„vizuální prohlídkou“ prohlídka všech částí dodávky kovového šrotu pomocí lidských smyslů nebo jakéhokoli nespecializovaného vybavení;
h)
„dodávkou“ určité množství kovového šrotu určeného k přepravě od výrobce k dalšímu držiteli, které může být uloženo v jedné nebo více přepravních jednotkách, například v kontejnerech.
Článek 3
Kritéria pro železný a ocelový šrot
Železný a ocelový šrot přestává být odpadem, jsou-li při jeho přepravě od výrobce k dalšímu držiteli splněny všechny tyto podmínky:
a)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 2 přílohy I;
b)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití a zpracovaný ve shodě s kritérii, která jsou uvedena v oddílu 3 přílohy I;
c)
železný a ocelový šrot získaný procesem využití odpadů splňuje kritéria uvedená v oddílu 1 přílohy I;
d)
výrobce vyhověl požadavkům uvedeným v článcích 5 a 6.
Článek 4
Kritéria pro hliníkový šrot
Hliníkový šrot, včetně šrotu ze slitin hliníku, přestává být odpadem, jsou-li při jeho přepravě od výrobce k dalšímu držiteli splněny všechny tyto podmínky:
a)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 2 přílohy II;
b)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití a zpracovaný ve shodě s kritérii, která jsou uvedena v oddílu 3 přílohy II;
c)
hliníkový šrot získaný procesem využití odpadů splňuje kritéria uvedená v oddílu 1 přílohy II;
d)
výrobce vyhověl požadavkům uvedeným v článcích 5 a 6.
Článek 5
Prohlášení o shodě
1. Výrobce nebo dovozce vydají ke každé dodávce kovového šrotu prohlášení o shodě podle vzoru uvedeného v příloze III.
2. Výrobce nebo dovozce předají toto prohlášení o shodě dalšímu držiteli dodávky kovového šrotu. Ponechají si kopii tohoto prohlášení o shodě nejméně jeden rok od data jeho vystavení a na požádání ji předloží příslušným orgánům.
3. Prohlášení o shodě může být v elektronické podobě.
Článek 6
Řízení kvality
1. Výrobce zavede systém řízení kvality umožňující prokázání shody s kritérii, na něž se odkazuje v článcích 3 a 4.
2. Systém řízení kvality zahrnuje řadu dokumentovaných postupů, které se týkají všech těchto aspektů:
a)
vstupní kontrola odpadu používaného jako vstupního materiálu pro proces využití podle oddílu 2 přílohy I a II;
b)
monitorování postupů a technik používaných při zpracování odpadu, které jsou popsány v bodě 3.3 přílohy I a II;
c)
monitorování kvality kovového šrotu získaného procesem využití, podle ustanovení uvedených v oddílu 1 přílohy I a II (včetně odebírání a rozboru vzorků);
d)
účinnost monitorování radioaktivity podle ustanovení bodu 1.5 přílohy I a II;
e)
zpětná vazba od zákazníků, pokud jde o dodržení požadavků na kvalitu kovového šrotu;
f)
vedení záznamů o výsledcích monitorování prováděného podle písmen a) až d);
g)
hodnocení a zlepšování systému řízení kvality;
h)
odborná příprava zaměstnanců.
3. Systém řízení kvality předepisuje pro každé z kritérií zvláštní požadavky na sledování kvality, které jsou uvedeny v příloze I a II.
4. Pokud některý z postupů uvedených v bodě 3.3 přílohy I nebo v bodě 3.3 přílohy II provádí předchozí držitel, zajistí výrobce, aby dodavatel zavedl systém řízení kvality, který bude ve shodě s požadavky tohoto článku.
5. Subjekt posuzování shody ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (2), jenž získal akreditaci v souladu s uvedeným nařízením, nebo kterýkoliv jiný environmentální ověřovatel ve smyslu čl. 2 odst. 20 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 ze dne 25. listopadu 2009 o dobrovolné účasti organizací v systému Společenství pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) (3) ověří, že systém řízení kvality je ve shodě s požadavky tohoto článku. Toto ověření bude provedeno vždy jednou za tři roky.
6. Dovozce bude od svých dodavatelů požadovat, aby zavedli systém řízení kvality, který bude v souladu s požadavky odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku a který bude ověřen nezávislým externím ověřovatelem.
7. Výrobce svůj systém řízení kvality na požádání zpřístupní příslušným orgánům.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 9. října 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. března 2011.
VERORDENING (EU) Nr. 333/2011 VAN DE RAAD
van 31 maart 2011
tot vaststelling van criteria die bepalen wanneer bepaalde soorten metaalschroot niet langer als afval worden aangemerkt overeenkomstig Richtlijn 2008/98/EG van het Europees Parlement en de Raad
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 2008/98/EG van het Europees Parlement en de Raad van 19 november 2008 betreffende afvalstoffen en tot intrekking van een aantal richtlijnen (1), en met name artikel 6, lid 2,
Gezien het voorstel van de Commissie,
Na voorlegging van de voorgestelde maatregelen aan het Europees Parlement,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Uit een evaluatie van diverse afvalstromen blijkt dat de recyclingmarkten voor metaalschroot baat zouden hebben bij de opstelling van specifieke criteria die omschrijven wanneer uit afval verkregen metaalschroot niet langer als afval moet worden aangemerkt. Die criteria moeten een hoge mate van milieubescherming waarborgen. Zij moeten de indeling van metaalschroot als afval door derde landen onverlet laten.
(2)
Uit verslagen van het Gemeenschappelijk Centrum voor onderzoek van de Commissie is gebleken dat er een markt is voor en een vraag naar schroot van ijzer, staal en aluminium dat gebruikt kan worden als grondstof in staalfabrieken, gieterijen, aluminiumraffinaderijen en hersmelters voor de productie van metalen. Schroot van ijzer, staal en aluminium moet daarom voldoende zuiver zijn en voldoen aan de in de metaalproductie-industrie relevante normen of specificaties ten aanzien van schroot.
(3)
De criteria die bepalen wanneer schroot van ijzer, staal en aluminium niet langer als afval aan te merken is, moeten ervoor zorgen dat ijzer-, staal- en aluminiumschroot, dat verkregen werd uit terugwinningsactiviteiten, voldoet aan de technische vereisten van de metaalproductie-industrie en aan bestaande productwetgeving en -normen en dat er al met al geen negatieve gevolgen zijn voor het milieu of de volksgezondheid. Uit verslagen van het Gemeenschappelijk Centrum voor onderzoek van de Commissie is gebleken dat de voorgestelde criteria ten aanzien van afvalstoffen die als input worden gebruikt voor terugwinningsactiviteiten, ten aanzien van de relevante verwerkingsprocessen en -technieken en ten aanzien van het metaalschroot dat voortkomt uit de terugwinning, aan deze doelstellingen voldoen, aangezien zij moeten resulteren in de productie van schroot van ijzer, staal en aluminium, zonder gevaarlijke eigenschappen en voldoende vrij van niet-metallische verbindingen.
(4)
Om de inachtneming van deze criteria te waarborgen, is het passend ervoor te zorgen dat informatie wordt verstrekt over metaalschroot dat niet langer als afval wordt aangemerkt, en dat er een kwaliteitsbeheersysteem wordt ingevoerd.
(5)
Toetsing van de criteria kan noodzakelijk blijken wanneer bij monitoring van de marktontwikkelingen voor ijzer-, staal- en aluminiumschroot, nadelige effecten op de recyclingmarkten ijzer- en staalschroot en voor aluminiumschroot worden waargenomen, vooral met betrekking tot de beschikbaarheid van en de toegang tot dergelijk schroot.
(6)
Om het voor marktpartijen mogelijk te maken zich aan te passen aan de criteria die bepalen wanneer metaalschroot niet langer afval is, is het passend een redelijke termijn te stellen alvorens deze verordening in werking treedt.
(7)
Het bij artikel 39, lid 1, van Richtlijn 2008/98/EG ingestelde comité heeft geen advies uitgebracht over de in deze verordening vervatte maatregelen; de Commissie heeft bijgevolg een voorstel betreffende deze maatregelen ingediend bij de Raad en voorgelegd aan het Europees Parlement.
(8)
Het Europees Parlement heeft geen bezwaar gemaakt tegen de voorgestelde maatregelen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Doel
In deze verordening worden criteria vastgesteld aan de hand waarvan kan worden bepaald wanneer schroot van ijzer, staal en aluminium, inclusief schroot van aluminiumlegeringen, niet langer als afval wordt aangemerkt.
Artikel 2
Definities
Voor de toepassing van deze verordening zijn de in Richtlijn 2008/98/EG bepaalde definities van toepassing.
Daar bovenop zijn de volgende definities van toepassing:
a) „ijzer- en staalschroot”: metaalschroot dat voornamelijk bestaat uit ijzer en staal;
b) „aluminiumschroot”: metaalschroot dat voornamelijk bestaat uit aluminium en aluminiumlegeringen;
c) „houder”: de natuurlijke of rechtspersoon die in het bezit is van metaalschroot;
d) „producent”: de houder die voor de eerste keer metaalschroot dat niet langer afval is, overdraagt aan een andere houder;
e) „importeur”: een binnen de Unie gevestigde natuurlijke of rechtspersoon die metaalschroot dat niet langer afval is, in het douanegebied van de Unie op de markt brengt;
f) „gekwalificeerd personeel”: personeel dat door ervaring of opleiding gekwalificeerd is om de eigenschappen van metaalschroot te bewaken en te evalueren;
g) „visuele controle”: de controle van metaalschroot die alle onderdelen van een zending omvat en waarbij gebruik wordt gemaakt van menselijke zintuigen of niet-gespecialiseerde apparatuur;
h) „zending”: een partij metaalschroot die bestemd is voor levering van een producent aan een andere houder en die kan zijn ingesloten in hetzij één, hetzij meerdere vervoerseenheden, zoals containers.
Artikel 3
Criteria voor ijzer- en staalschroot
Schroot van ijzer en staal geldt niet langer als afval wanneer bij overdracht door de producent aan een andere houder aan alle hierna volgende voorwaarden is voldaan:
a)
de als input voor terugwinning gebruikte afvalstoffen voldoen aan de criteria van afdeling 2 van bijlage I;
b)
de als input voor terugwinning gebruikte afvalstoffen zijn verwerkt overeenkomstig de voorschriften van afdeling 3 van bijlage I;
c)
het uit terugwinning verkregen ijzer- en staalschroot voldoet aan de voorschriften van afdeling 1 van bijlage I;
d)
de producent heeft voldaan aan de voorschriften van de artikelen 5 en 6.
Artikel 4
Criteria voor aluminiumschroot
Aluminiumschroot, inclusief schroot van aluminiumlegeringen, geldt niet langer als afval wanneer bij overdracht door de producent aan een andere houder aan alle hierna volgende voorwaarden wordt voldaan:
a)
de als input voor terugwinning gebruikte afvalstoffen voldoen aan de voorwaarden van afdeling 2 van bijlage II;
b)
de als input voor terugwinning gebruikte afvalstoffen zijn verwerkt overeenkomstig de voorschriften van afdeling 3 van bijlage II;
c)
het uit terugwinning verkregen aluminiumschroot voldoet aan de voorschriften van afdeling 1 van bijlage II;
d)
de producent heeft voldaan aan de voorschriften van de artikelen 5 en 6.
Artikel 5
Conformiteitverklaring
1. De producent of de importeur stelt voor elke zending metaalschroot een conformiteitsverklaring op overeenkomstig het in bijlage III opgenomen model.
2. De producent of importeur draagt de conformiteitsverklaring over aan de volgende houder van de zending metaalschroot. De producent of importeur houdt een afschrift van de conformiteitsverklaring tot ten minste één jaar na de datum van afgifte in zijn bezit en stelt dat op verzoek ter beschikking aan de bevoegde instanties.
3. De conformiteitsverklaring mag in elektronische vorm zijn opgesteld.
Artikel 6
Kwaliteitsbewaking
1. De producent voert een kwaliteitsbeheersysteem in waarmee kan worden aangetoond dat aan de criteria van de artikelen 3 respectievelijk 4 is voldaan.
2. Het kwaliteitsbeheersysteem omvat een reeks gedocumenteerde procedures met betrekking tot elk van de volgende aspecten:
a)
acceptatiecontrole van afvalstoffen die worden gebruikt als input voor de terugwinningsactiviteit overeenkomstig afdeling 2 van de bijlagen I en II;
b)
bewaking van de in punt 3.3 van de bijlagen I en II beschreven verwerkingsprocessen en -technieken;
c)
bewaking van de kwaliteit van het metaalschroot verkregen uit terugwinning, zoals vastgelegd in afdeling 1 van de bijlagen I en II (inclusief bemonstering en analyse);
d)
doeltreffendheid van de stralingscontrole zoals vastgelegd in punt 1.5 van de bijlagen I respectievelijk II;
e)
feedback van klanten met betrekking tot het behalen van de vereiste kwaliteit van metaalschroot;
f)
bijhouden van registers met de resultaten van een krachtens de punten a) tot en met d) verrichte bewaking;
g)
toetsing en verbetering van het kwaliteitsbeheersysteem;
h)
opleiding van personeel.
3. Het kwaliteitsbeheersysteem schrijft ook voor elk criterium de in de bijlagen I en II bepaalde specifieke bewakingseisen voor.
4. In de gevallen waarbij een vroegere houder een van de in punt 3.3 van bijlage I of van bijlage II bedoelde verwerkingen verricht, zorgt de producent ervoor dat de leverancier een kwaliteitsbeheersysteem invoert dat voldoet aan de eisen van dit artikel.
5. Een conformiteitsbeoordelingsinstantie als gedefinieerd in Verordening (EG) nr. 765/2008 van het Europees Parlement en de Raad van 9 juli 2008 tot vaststelling van de eisen inzake accreditatie en markttoezicht betreffende het verhandelen van producten (2), die een accreditatie heeft verkregen overeenkomstig deze verordening, of een andere milieuverificateur als gedefinieerd in artikel 2, lid 20, onder b), van Verordening (EG) nr. 1221/2009 van het Europees Parlement en de Raad van 25 november 2009 inzake de vrijwillige deelneming van organisaties aan een communautair milieubeheer- en milieuauditsysteem (EMAS) (3), controleert of het kwaliteitsbeheersysteem voldoet aan de voorschriften van dit artikel. Deze controle vindt om de drie jaar plaats.
6. De importeur verlangt van zijn leveranciers dat zij een kwaliteitsbeheersysteem invoeren dat voldoet aan de eisen van de leden 1, 2 en 3 van dit artikel en dat gecontroleerd is door een onafhankelijke externe verificateur.
7. De producent geeft de bevoegde instanties op hun verzoek toegang tot het kwaliteitsbeheersysteem.
Artikel 7
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
De verordening is van toepassing met ingang van 9 oktober 2011.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 31 maart 2011.