PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1034/2011
ze dne 17. října 2011
o dohledu nad provozní bezpečností uspořádání letového provozu (ATM) a letových navigačních služeb a o změně nařízení (EU) č. 691/2010
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb) (1), a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 ze dne 10. března 2004 o organizaci a užívání vzdušného prostoru v jednotném evropském nebi (nařízení o vzdušném prostoru) (2), a zejména na článek 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670/EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES (3), a zejména na článek 8b uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle nařízení (ES) č. 216/2008 má Komise za pomoci Evropské agentury pro bezpečnost letectví (dále jen „agentura“) přijmout příslušná prováděcí pravidla, která stanoví řadu předpisů o provozní bezpečnosti týkajících se zavedení efektivní funkce dohledu nad bezpečností uspořádání letového provozu (ATM). Podle článku 8b nařízení č. 216/2008 mají být tato prováděcí pravidla vytvořena na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) (4). Toto nařízení vychází z nařízení Komise (ES) č. 1315/2007 ze dne 8. listopadu 2007 o dohledu nad bezpečností řízení letového provozu a změně nařízení (ES) č. 2096/2005 (5).
(2)
Je potřeba přesněji vymezit úlohu a funkce příslušných úřadů na základě ustanovení nařízení (ES) č. 216/2008, nařízení (ES) č. 549/2004, nařízení (ES) č. 550/2004 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě) (6). Tato nařízení zahrnují požadavky týkající se provozní bezpečnosti letových navigačních služeb. Zatímco poskytovatelé nesou odpovědnost za bezpečné poskytování letových navigačních služeb, členské státy by prostřednictvím příslušných úřadů měly zajistit účinný dohled.
(3)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na vojenské činnosti a výcvik, jak je stanoveno v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004 a čl. 1 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 216/2008.
(4)
Příslušné úřady by měly v souladu s tímto nařízením provádět regulační audity a hodnocení provozní bezpečnosti, které jsou součástí řádných inspekcí a hodnocení stanovených v nařízení (ES) č. 216/2008 a nařízení (ES) č. 550/2004.
(5)
Příslušné úřady by měly zvážit využití přístupu dohledu nad provozní bezpečností uplatněného v tomto nařízení i v jiných oblastech dohledu za účelem poskytnutí účinného a jednotného dozoru.
(6)
Funkční systémy, které umožňují uspořádání letového provozu, jsou využívány v rámci všech letových navigačních služeb i při uspořádání toku letového provozu (ATFM) a uspořádání vzdušného prostoru (ASM). Proto by jakékoli změny těchto funkčních systémů měly podléhat dohledu nad provozní bezpečností.
(7)
Příslušné úřady by měly přijmout veškerá nezbytná opatření v případě, že systém či část systému nesplňuje příslušné požadavky. V této souvislosti, a zejména v případě, kdy má být vydán příkaz k zajištění provozní bezpečnosti, by měl příslušný úřad zvážit vydání pokynů oznámeným subjektům, které se podílejí na vydávání prohlášení podle článku 5 nebo článku 6 nařízení (ES) č. 552/2004, aby vedly konkrétní šetření s ohledem na daný technický systém.
(8)
Každoroční podávání zpráv o dohledu nad provozní bezpečností příslušnými úřady by mělo přispět k transparentnosti a posílení účasti na dohledu nad provozní bezpečností. Tyto zprávy by měly být určeny Komisi, agentuře a členským státům, které tyto příslušné úřady jmenují či ustanoví. Dále by měly být tyto výroční zprávy o dohledu nad provozní bezpečností využívány v rámci regionální spolupráce, při standardizačních kontrolách podle nařízení (ES) č. 216/2008 a při mezinárodním monitorování dohledu nad provozní bezpečností. Do zpráv o příslušných opatřeních by měly být zahrnuty informace týkající se monitorování výkonnosti v oblasti provozní bezpečnosti, dodržování platných předpisů o provozní bezpečnosti organizacemi, nad nimiž je prováděn dohled, programu regulatorních auditů provozní bezpečnosti, hodnocení argumentů provozní bezpečnosti, změn funkčních systémů zaváděných organizacemi v souladu s postupy schválenými příslušným úřadem a příkazů k zajištění provozní bezpečnosti vydaných tímto úřadem.
(9)
Podle čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 216/2008 a čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 550/2004 by příslušné úřady měly navázat úzkou spolupráci, aby zajistily přiměřený dozor nad poskytovateli letových navigačních služeb, kteří poskytují služby v rámci vzdušného prostoru spadajícího pod pravomoc jiného členského státu než členského státu, který vydal osvědčení. Podle článku 15 nařízení (ES) č. 216/2008 by si příslušné úřady měly vyměňovat zejména vhodné informace o dohledu nad provozní bezpečností, pokud jde o jednotlivé organizace.
(10)
Agentura by měla dále vyhodnotit ustanovení tohoto nařízení, a to zejména ustanovení týkající se dohledu nad změnami v provozní bezpečnosti, a vydat stanovisko s ohledem na přizpůsobení takovýchto změn celkovému systémovému přístupu se zřetelem k začlenění těchto ustanovení do budoucí společné regulační struktury v oblasti provozní bezpečnosti civilního letectví a ke zkušenostem zúčastněných stran a příslušných úřadů. Cílem tohoto stanoviska agentury by mělo být také usnadnění provádění státního programu provozní bezpečnosti Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) v rámci Unie a jako součást tohoto celkového systémového přístupu.
(11)
Bezpečné provádění některých funkcí sítě zřízených podle nařízení (ES) č. 551/2004 vyžaduje, aby subjekt, který se na nich podílí, podléhal určitým požadavkům na provozní bezpečnost. Tyto požadavky, jejichž cílem je zajistit, aby takový subjekt nebo organizace pracovaly bezpečným způsobem, jsou stanoveny v Komise (EU) č. 677/2011 ze dne 7. července 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) a kterým se mění nařízení (EU) č. 691/2010 (7). Jedná se o organizační požadavky na provozní bezpečnost, které se velmi podobají obecným požadavkům stanoveným v prováděcím nařízení Komise (EU) č. 1035/2011 (8), avšak které jsou přizpůsobeny odpovědnosti v oblasti provozní bezpečnosti funkcí sítě. S cílem podpořit celkový systémový přístup k regulaci provozní bezpečnosti v oblasti civilního letectví je třeba, aby provádění těchto požadavků podléhalo dohledu, stejně jako podléhají dohledu poskytovatelé letových navigačních služeb.
(12)
Skupina na vysoké úrovni pro budoucí regulační rámec evropské letecké dopravy zdůraznila ve svém doporučení z července 2007 potřebu oddělit regulační dohled od poskytování služeb nebo funkcí. V souladu s touto zásadou stanoví článek 6 nařízení (ES) č. 551/2004, že subjekt jmenovaný vykonáváním funkcí sítě musí podléhat příslušným opatřením zajišťujícím dohled. Vzhledem k tomu, že agentura již vykonává funkci nezávislý dohled nad provozní bezpečností celoevropských poskytovatelů ATM/ANS v souladu s článkem 22a nařízení (ES) č. 216/2008, bylo by plně v souladu s evropskou politikou provozní bezpečnosti letectví, kdyby jí byla svěřena podpora Komise při výkonu stejných úkolů týkajících se evropských funkcí sítě.
(13)
Nařízení (ES) č. 1315/2007 by proto mělo být zrušeno.
(14)
Nařízení Komise (EU) č. 691/2010 ze dne 29. července 2010, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě a mění nařízení (ES) č. 2096/2005 (9), by mělo být změněno s cílem přizpůsobit je tomuto nařízení.
(15)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví požadavky vztahující se na výkon funkce dohledu nad provozní bezpečností příslušnými úřady, pokud jde o letové navigační služby, uspořádání toku letového provozu (ATFM) a uspořádání vzdušného prostoru (ASM) pro všeobecný letový provoz a další funkce sítě.
2. Toto nařízení se vztahuje na činnosti příslušných úřadů a kvalifikovaných subjektů, které jednají jejich jménem, pokud jde o dohled nad provozní bezpečností letových navigačních služeb, ATFM, ASM a dalších funkcí sítě.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v článku 2 nařízení (ES) č. 549/2004 a v článku 3 nařízení (ES) č. 216/2008. Definice „osvědčení“ v čl. 2 bodu 15 nařízení (ES) č. 549/2004 se však nepoužije.
Rovněž se použijí tyto definice:
1)
„nápravným opatřením“ se rozumí opatření k odstranění příčiny zjištěné neshody;
2)
„funkčním systémem“ se rozumí kombinace systémů, postupů a lidských zdrojů uspořádaných tak, aby vykonávaly v rámci ATM určitou funkci;
3)
„manažerem struktury vzdušného prostoru“ se rozumí nezávislý a odborně příslušný subjekt pověřený podle čl. 6 odst. 2 nebo odst. 6 nařízení (ES) č. 551/2004 za účelem plnění povinností stanovených v uvedeném článku a v tomto nařízení;
4)
„funkcemi sítě“ se rozumí zvláštní funkce uvedené v článku 6 nařízení (ES) č. 551/2004;
5)
„organizací“ se rozumí buď poskytovatel letových navigačních služeb, nebo subjekt poskytující ATFM či ASM nebo další funkce sítě;
6)
„procesem“ se rozumí soubor vzájemně souvisejících nebo vzájemně působících činností, které přeměňují vstupy na výstupy;
7)
„argumentem provozní bezpečnosti“ se rozumí prokázání a důkaz, že navrhovaná změna funkčního systému může být zavedena na základě cílů nebo norem stanovených stávajícím regulativním rámcem v souladu s regulatorními požadavky na provozní bezpečnost;
8)
„příkazem k zajištění provozní bezpečnosti“ se rozumí dokument vydaný či přijatý příslušným úřadem, kterým se nařizuje provést ve funkčním systému opatření k obnovení provozní bezpečnosti v případě, že se prokáže, že by jinak mohla být snížena provozní bezpečnost letectví;
9)
„cílem provozní bezpečnosti“ se rozumí kvalitativní nebo kvantitativní údaj, který stanovuje nejvyšší frekvenci nebo pravděpodobnost, s níž lze očekávat výskyt rizika;
10)
„regulatorním auditem provozní bezpečnosti“ se rozumí systematické a nezávislé zkoumání prováděné příslušným úřadem nebo z jeho pověření, aby se určilo, zda celá opatření nebo jejich části související s provozní bezpečností, pokud jde o procesy a jejich výsledky, výrobky či služby, splňují požadavky na opatření související s provozní bezpečností a zda jsou účinně zaváděna a jsou vhodná k dosažení očekávaných výsledků;
11)
„regulatorními požadavky na provozní bezpečnost“ se rozumí požadavky stanovené Evropskou unií nebo vnitrostátními předpisy pro poskytování letových navigačních služeb nebo funkcí ATFM a ASM nebo jiných funkcí sítě, pokud jde o technickou a provozní způsobilost a vhodnost poskytovat tyto služby a funkce, řízení jejich provozní bezpečnosti, ale i systémy, jejich části a postupy s nimi spojené;
12)
„požadavkem na provozní bezpečnost“ se rozumí prostředek pro omezení rizik, určený strategií omezování rizik, který dosahuje určitého cíle provozní bezpečnosti, včetně požadavků organizačních, provozních, procedurálních, funkčních, výkonnostních a požadavků na vzájemnou operační součinnost (interoperabilitu) nebo parametrů prostředí;
13)
„ověřováním“ se rozumí potvrzení prostřednictvím předložení objektivních důkazů, že specifikované požadavky byly splněny;
14)
„celoevropskými ATM/ANS“ se rozumí činnost, která je navržena a zřízena pro uživatele ve většině členských států nebo ve všech členských státech a která může rovněž překračovat vzdušný prostor území, na které se vztahuje Smlouva.
Článek 3
Příslušné úřady pro dohled
Pro účely tohoto nařízení, a aniž je dotčeno vzájemné uznávání osvědčení poskytovatele letových navigačních služeb podle čl. 7 odst. 8 nařízení (ES) č. 550/2004 a článek 11 nařízení (ES) č. 216/2008, se příslušnými úřady pro dohled rozumí:
a)
v případě organizací, jejichž hlavní místo činnosti a případně též sídlo se nachází v členském státě, na jehož území poskytují letové navigační služby, vnitrostátní dozorový orgán jmenovaný nebo zřízený tímto členským státem;
b)
v případě organizací, u kterých byla odpovědnost za dohled nad provozní bezpečností podle dohod uzavřených mezi členskými státy v souladu s článkem 2 nařízení (ES) č. 550/2004 udělena odlišně od písmene a), příslušné úřady jmenované podle těchto dohod, přičemž tyto dohody musí být v souladu s požadavky čl. 2 odst. 3 až 6 nařízení (ES) č. 550/2004;
c)
v případě organizací poskytujících ATM či letové navigační služby ve vzdušném prostoru území, na něž se vztahuje Smlouva a jejichž hlavní místo činnosti a případně též sídlo se nachází mimo území podléhajícího ustanovením Smlouvy, Evropská agentura pro bezpečnost letectví (dále jen „agentura“);
d)
v případě organizací poskytujících celoevropské ATM/ANS a v případě veškerých ostatních funkcí sítě ve vzdušném prostoru území, na které se vztahuje Smlouva, agentura.
Článek 4
Funkce dohledu nad provozní bezpečností
1. Příslušné úřady vykonávají dohled nad provozní bezpečností jako součást dozoru nad plněním požadavků platných pro letové navigační služby i pro ATFM, ASM a další funkce sítě za účelem sledování bezpečného poskytování těchto činností a ověření, zda jsou dodržovány příslušné regulatorní požadavky na provozní bezpečnost a všechna opatření k jejich zavedení.
2. Při uzavírání dohody o dozoru nad organizacemi působícími ve funkčních blocích vzdušného prostoru, které zahrnují vzdušný prostor, jenž spadá do pravomoci více než jednoho členského státu, nebo v případě přeshraničního poskytování služeb dotyčné členské státy určí a udělí odpovědnost za dohled nad provozní bezpečností, aby bylo zajištěno, že:
a)
je jednoznačně stanovena odpovědnost za splnění každého ustanovení tohoto nařízení;
b)
členské státy mají přehled o mechanismech výkonu dohledu nad provozní bezpečností a o jejich výsledcích;
c)
je zajištěna výměna příslušných informací mezi úřadem/úřady pro dohled a úřadem pro vydávání osvědčení.
Členské státy pravidelně přezkoumávají dohodu a její praktické provádění, a to zejména s ohledem na dosahovanou výkonnost v oblasti provozní bezpečnosti.
3. Při uzavírání dohod o dozoru nad organizacemi působícími ve funkčních blocích vzdušného prostoru nebo v přeshraničních činnostech, ve kterých je agentura příslušným úřadem pro alespoň jednu z organizací v souladu s čl. 3 písm. b), dotčené členské státy spolupracují s agenturou, aby se zajistilo splnění odst. 2 písm. a), b) a c).
Článek 5
Sledování výkonnosti v oblasti provozní bezpečnosti
1. Příslušné úřady pravidelně sledují a hodnotí dosahované úrovně provozní bezpečnosti, aby zjistily, zda splňují regulatorní požadavky na provozní bezpečnost platné pro bloky vzdušného prostoru, které spadají do jejich pravomoci.
2. Příslušné úřady využijí výsledků sledování provozní bezpečnosti zejména pro určování oblastí, ve kterých je nezbytnou prioritou ověřování dodržování regulatorních požadavků na provozní bezpečnost.
Článek 6
Ověřování dodržování regulatorních požadavků na provozní bezpečnost
1. Příslušné úřady stanoví proces s cílem ověřit:
a)
dodržování příslušných regulatorních požadavků na provozní bezpečnost před vydáním či obnovením platnosti osvědčení nezbytného pro poskytování letových navigačních služeb, včetně podmínek souvisejících s provozní bezpečností, které jsou s ním spojeny;
b)
plnění veškerých povinností souvisejících s provozní bezpečností uvedených v ustanovujícím aktu vydaném v souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 550/2004;
c)
trvalé dodržování příslušných regulatorních požadavků na provozní bezpečnost organizacemi;
d)
provádění cílů provozní bezpečnosti, požadavků na provozní bezpečnost a dalších podmínek souvisejících s provozní bezpečností uvedených v:
i)
prohlášeních o ověřování systémů, včetně všech příslušných prohlášení o shodě či vhodnosti pro použití částí systémů, vydaných v souladu s nařízením (ES) č. 552/2004,
ii)
postupech pro posouzení a omezování rizik stanovených na základě regulatorních požadavků na provozní bezpečnost platných pro letové navigační služby, ATFM, ASM a manažera struktury vzdušného prostoru;
e)
provádění příkazů k zajištění provozní bezpečnosti.
2. Proces uvedený v odstavci 1:
a)
je založen na dokumentovaných postupech;
b)
je podložen dokumentací zvláště určenou jako návod pro personál provádějící dohled nad provozní bezpečností se zřetelem k výkonu jeho funkce;
c)
poskytuje dotyčné organizaci informace o výsledcích činností dohledu nad provozní bezpečností;
d)
je založen na regulatorních auditech provozní bezpečnosti a hodnoceních prováděných v souladu s články 7, 9 a 10;
e)
poskytuje příslušným úřadům důkazy potřebné pro další postup, včetně opatření stanovených v článku 9 nařízení (ES) č. 549/2004, v čl. 7 odst. 7 nařízení (ES) č. 550/2004 a v článcích 10, 25 a 68 nařízení (ES) č. 216/2008, v situacích, kdy regulatorní požadavky na provozní bezpečnost nejsou dodržovány.
Článek 7
Regulatorní audity provozní bezpečnosti
1. Příslušné úřady nebo kvalifikované subjekty pověřené těmito úřady provádí regulatorní audity provozní bezpečnosti.
2. Regulatorní audity provozní bezpečnosti uvedené v odstavci 1:
a)
poskytují příslušným úřadům důkazy o dodržování příslušných regulatorních požadavků na provozní bezpečnost a opatření k provádění tím, že zhodnotí potřebu zlepšení nebo nápravného opatření;
b)
jsou nezávislé na činnostech vnitřního auditu prováděných dotyčnou organizací jako součást jejích systémů řízení provozní bezpečnosti nebo kvality;
c)
jsou prováděny auditory oprávněnými v souladu s požadavky uvedenými v článku 12;
d)
vztahují se na opatření k provádění jako celek nebo na jejich části a na procesy, výrobky či služby;
e)
určují, zda:
i)
opatření k provádění jsou v souladu s regulatorními požadavky na provozní bezpečnost,
ii)
provedené činnosti jsou v souladu s opatřeními k provádění,
iii)
výsledky uskutečněných činností se shodují s výsledky očekávanými na základě opatření k provádění;
f)
vedou k nápravě jakýchkoli zjištěných neshod v souladu s článkem 8.
3. Příslušné úřady v rámci programu inspekcí stanoveného v článku 8 prováděcího nařízení (EU) č. 1035/2011 sestaví a minimálně jednou za rok aktualizují program regulatorních auditů provozní bezpečnosti tak, aby:
a)
se tento program vztahoval na všechny oblasti, které se mohou týkat provozní bezpečnosti, se zaměřením na oblasti, ve kterých byly zjištěny problémy;
b)
se tento program týkal všech organizací, služeb a funkcí sítě působících pod dohledem příslušných úřadů;
c)
se zajistilo provádění auditů způsobem odpovídajícím úrovni rizika, které je spojeno s činnostmi organizací;
d)
se zajistilo provádění dostatečného počtu auditů po dobu dvou let k ověření dodržování příslušných regulatorních požadavků na provozní bezpečnost všemi organizacemi ve všech relevantních oblastech funkčního systému;
e)
se zajistila následná činnost provedení nápravných opatření.
4. Příslušné úřady mohou podle potřeby rozhodnout o změně rozsahu naplánovaných auditů a o provedení dalších auditů.
5. Příslušné úřady rozhodnou o tom, která opatření, prvky, služby, funkce, výrobky, fyzická místa a činnosti mají být předmětem auditu v určeném časovém rámci.
6. Pozorování z auditů a zjištěné neshody se dokumentují. Zjištěné neshody jsou podloženy důkazy a identifikovány z hlediska příslušných regulatorních požadavků na provozní bezpečnost a souvisejících opatření k provádění, vůči nimž byl audit proveden.
7. Vyhotoví se zpráva z auditu, včetně podrobností o nesouladu.
Článek 8
Nápravná opatření
1. Příslušné úřady informují o zjištěních z auditu auditované organizace a zároveň vyžádají nápravná opatření k vyřešení zjištěných neshod, aniž je dotčeno jakékoli další opatření vyžadované platnými regulatorními požadavky na provozní bezpečnost.
2. Auditované organizace určí nápravná opatření, jež uznají za vhodná pro odstranění nesouladu, a časový rámec pro jejich realizaci.
3. Příslušné úřady posoudí nápravná opatření a způsob realizace stanovený auditovanými organizacemi a schválí je, pokud závěrem posouzení je, že jsou vhodná k odstranění nesouladu.
4. Auditované organizace zahájí nápravná opatření schválená příslušnými úřady. Tato nápravná opatření a následný proces se ukončí ve lhůtě schválené příslušnými úřady.
Článek 9
Dohled nad provozní bezpečností změn funkčních systémů
1. Při rozhodování o zavádění změn svých funkčních systémů týkajících se provozní bezpečnosti využívají organizace pouze postupů schválených dotčeným příslušným úřadem. V případě poskytovatelů letových provozních služeb a poskytovatelů komunikačních, navigačních nebo přehledových služeb dotčený příslušný úřad schválí tyto postupy v rámci prováděcího nařízení (EU) č. 1035/2011.
2. Organizace uvědomí dotčený příslušný úřad o všech plánovaných změnách týkajících se provozní bezpečnosti. Příslušné úřady pro tyto účely zavedou vhodné správní postupy v souladu s vnitrostátním právem.
3. Pokud se nepoužije článek 10, mohou organizace zavést oznámené změny na základě postupů stanovených v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 10
Postupy hodnocení navrhovaných změn
1. Příslušné úřady hodnotí argumenty provozní bezpečnosti spojené s novými funkčními systémy nebo změnami stávajících funkčních systémů navrhovanými organizací, pokud:
a)
je při posuzování závažnosti prováděném v souladu s bodem 3.2.4 přílohy II prováděcího nařízení (EU) č. 1035/2011 stanovena kategorie závažnosti 1 nebo kategorie závažnosti 2, pokud jde o možné následky zjištěných nebezpečí, nebo
b)
zavedení těchto změn vyžaduje nové letecké normy.
Pokud příslušný úřady stanoví, že je třeba provést hodnocení v jiných situacích než těch, které jsou uvedeny v písmenech a) a b), oznámí organizaci, že provedou hodnocení provozní bezpečnosti oznámené změny.
2. Hodnocení se provádí způsobem odpovídajícím úrovni rizika, které představuje nový funkční systém nebo navrhované změny stávajících funkčních systémů.
Hodnocení:
a)
se provedou s použitím dokumentovaných postupů;
b)
jsou podložena dokumentací zvláště určenou jako návod pro personál provádějící dohled nad provozní bezpečností se zřetelem k výkonu jeho funkce;
c)
zváží cíle provozní bezpečnosti, požadavky na provozní bezpečnost a další podmínky provozní bezpečnosti související se zvažovanou změnou, které byly stanoveny v:
i)
prohlášeních o ověřování systémů uvedených v článku 6 nařízení (ES) č. 552/2004,
ii)
prohlášeních o shodě nebo vhodnosti pro použití částí systémů uvedených v článku 5 nařízení (ES) č. 552/2004 nebo
iii)
dokumentaci posouzení a omezování rizik, jež byla vyhotovena na základě platných regulatorních požadavků na provozní bezpečnost;
d)
případně stanoví další podmínky provozní bezpečnosti související se zaváděním změny;
e)
posoudí přijatelnost předložených argumentů provozní bezpečnosti, přičemž se zohlední:
i)
identifikace nebezpečí,
ii)
důslednost v přiřazování kategorií závažnosti,
iii)
platnost cílů provozní bezpečnosti,
iv)
platnost, účinnost a proveditelnost požadavků na provozní bezpečnost a ostatních určených podmínek provozní bezpečnosti,
v)
důkaz o tom, že cíle provozní bezpečnosti, bezpečnostní požadavky na provozní bezpečnost a ostatní podmínky provozní bezpečnosti jsou soustavně plněny,
vi)
důkaz o tom, že proces použitý k vytvoření argumentů bezpečnosti splňuje regulatorní požadavky na provozní bezpečnost;
f)
ověří postupy používané organizacemi k vytvoření argumentů provozní bezpečnosti v souvislosti se zaváděním nového funkčního systému či zvažovanými změnami stávajících funkčních systémů;
g)
zjistí, zda je nezbytné ověřit soustavné dodržování předpisů;
h)
zahrnují veškerou nezbytnou součinnost s úřady odpovědnými za dohled nad provozní bezpečností letové způsobilosti a letového provozu;
i)
obsahují oznámení o schválení zvažovaných změn s případnými podmínkami, či o jejich neschválení podložené odůvodněním.
3. Zavedení změn, které jsou předmětem daného hodnocení, do praxe musí být schváleno příslušnými úřady.
Článek 11
Kvalifikované subjekty
1. V případě, že se příslušný úřad rozhodne přenést na kvalifikovaný subjekt pravomoc k provádění regulatorních auditů provozní bezpečnosti či hodnocení v souladu s tímto nařízením, zajistí, aby kritéria používaná pro výběr subjektu ze subjektů kvalifikovaných podle článku 3 nařízení (ES) č. 550/2004 a článku 13 nařízení (ES) č. 216/2008 zahrnovala následující skutečnosti:
a)
kvalifikovaný subjekt má předchozí zkušenost s hodnocením provozní bezpečnosti u subjektů v letectví;
b)
kvalifikovaný subjekt se zároveň neúčastní vnitřních činností v systémech řízení provozní bezpečnosti nebo kvality dotyčné organizace;
c)
veškerý personál, který se účastní provádění regulatorních auditů provozní bezpečnosti či hodnocení, je dostatečně vyškolen a kvalifikován a splňuje kvalifikační kritéria stanovená v čl. 12 odst. 3 tohoto nařízení.
2. Kvalifikovaný subjekt vyjádří souhlas s tím, že může být předmětem auditu prováděného příslušným úřadem nebo jakoukoliv organizací tímto úřadem pověřenou.
3. Příslušné úřady vedou záznam o kvalifikovaných subjektech pověřených tím, aby jejich jménem prováděly regulatorní audity provozní bezpečnosti či hodnocení. V těchto záznamech je dokumentováno plnění požadavků uvedených v odstavci 1.
Článek 12
Způsobilost pro vykonávání dohledu nad provozní bezpečností
1. Členské státy a Komise zajistí, aby příslušné úřady měly způsobilost nezbytnou k zajištění dohledu nad provozní bezpečností nad organizacemi působícími pod jejich dohledem, včetně dostatečných finančních zdrojů pro provedení opatření stanovených v tomto nařízení.
2. Příslušné úřady vyhotoví a každé dva roky aktualizují posouzení lidských zdrojů potřebných pro výkon funkcí dohledu nad provozní bezpečností, založené na analýze procesů požadovaných tímto nařízením a jejich uplatňování.
3. Příslušné úřady zajistí, aby všechny osoby, které se podílejí na činnostech dohledu nad provozní bezpečností, byly způsobilé vykonávat požadovanou funkci. V tomto ohledu příslušné úřady:
a)
definují a dokumentují vzdělání, výcvik, technické a provozní znalosti, zkušenosti a kvalifikace týkající se povinností v každé funkci účastnící se dohledu nad provozní bezpečností v rámci jejich struktury;
b)
zajistí zvláštní školení pro osoby, které se podílejí na činnostech spočívajících v zajišťování dohledu nad provozní bezpečností v rámci jejich struktury;
c)
zajistí, aby personál určený k provádění regulatorních auditů provozní bezpečnosti, včetně auditujícího personálu z kvalifikovaných subjektů, splňoval specifická kvalifikační kritéria definovaná příslušným úřadem. Tato kritéria musí zahrnovat:
i)
znalosti a pochopení požadavků souvisejících s letovými navigačními službami, ATFM, ASM a dalšími funkcemi sítě, vůči nimž mohou být provedeny,
ii)
používání metod hodnocení,
iii)
schopnosti vyžadované pro vedení auditu,
iv)
prokázání způsobilosti auditorů hodnocením nebo jiným přijatelným způsobem.
Článek 13
Příkazy k zajištění provozní bezpečnosti
1. Příslušné úřady vydají příkaz k zajištění provozní bezpečnosti, pokud ve funkčním systému zjistily nebezpečný stav, jenž vyžaduje okamžité přijetí opatření.
2. Příkazy k zajištění provozní bezpečnosti jsou předán dotčeným organizacím a obsahují přinejmenším tyto informace:
a)
identifikaci nebezpečného stavu;
b)
identifikaci dotčeného funkčního systému;
c)
požadovaná opatření a jejich zdůvodnění;
d)
termín, dokdy mají požadovaná opatření zajistit soulad s daným příkazem k zajištění provozní bezpečnosti;
e)
datum jeho vstupu v platnost.
3. Příslušné úřady předají kopii příkazu k zajištění provozní bezpečnosti agentuře a dalším příslušným úřadům, a to zejména těm, které se účastní dohledu nad provozní bezpečností dotčeného funkčního systému, a též Komisi.
4. Příslušné úřady ověří plnění platných příkazů k zajištění provozní bezpečnosti.
Článek 14
Záznamy o dohledu nad provozní bezpečností
Příslušné úřady vedou příslušné záznamy vztahující se k procesu dohledu nad provozní bezpečností, včetně zpráv ze všech regulatorních auditů provozní bezpečnosti a ostatních záznamů vztahujících se k provozní bezpečnosti, které se týkají osvědčení, určení, dohledu nad provozní bezpečností změn, příkazů k zajištění provozní bezpečnosti a využití kvalifikovaných subjektů, a udržují k nim přístup.
Článek 15
Hlášení o dohledu nad provozní bezpečností
1. Příslušné úřady každoročně vyhotoví zprávu o dohledu nad provozní bezpečností o opatřeních přijatých na základě tohoto nařízení. Výroční zpráva o dohledu nad provozní bezpečností rovněž obsahuje informace týkající se následujících skutečností:
a)
organizační struktury a postupů příslušného úřadu;
b)
vzdušného prostoru spadajícího pod pravomoc členského státu, který zřídil či jmenoval příslušný úřad a organizace podléhající dohledu tohoto příslušného úřadu;
c)
kvalifikovaných subjektů pověřených prováděním regulatorních auditů provozní bezpečnosti;
d)
stávající výše prostředků tohoto příslušného úřadu;
e)
veškerých problémů týkajících se provozní bezpečnosti identifikovaných v rámci procesů dohledu nad provozní bezpečností řízených příslušným úřadem.
2. Členské státy využijí zpráv vyhotovených jejich příslušnými úřady při předkládání svých výročních zpráv pro Komisi, jak je stanoveno v článku 12 nařízení (ES) č. 549/2004.
Výroční zprávy o dohledu nad provozní bezpečností se zpřístupní dotčeným členským státům v případě funkčních bloků vzdušného prostoru, agentuře a v rámci programů či činností prováděných na základě uzavřených mezinárodních dohod, jejichž cílem je sledovat či auditovat provádění dohledu nad provozní bezpečností letových navigačních služeb, ATFM, ASM a ostatních funkcí sítě.
Článek 16
Výměna informací mezi příslušnými úřady
Příslušné úřady naváží úzkou spolupráci v souladu s články 10 a 15 nařízení (ES) č. 216/2008 a čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 550/2004 a uskutečňují výměnu veškerých vhodných informací k zajištění dohledu nad provozní bezpečností nad všemi organizacemi poskytujícími přeshraniční služby či vykonávající funkce přeshraničního charakteru.
Článek 17
Přechodná ustanovení
1. Činnosti zahájené na základě nařízení Komise (ES) č. 1315/2007 před vstupem tohoto nařízení v platnost jsou prováděny v souladu s tímto nařízení.
2. Úřad členského státu, který nese odpovědnost za dohled nad provozní bezpečností organizací, pro něž je v souladu s článkem 3 příslušným úřadem agentura, přenese 12 měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost funkci dohledu nad provozní bezpečností těchto organizací na agenturu, s výjimkou dohledu nad provozní bezpečností manažera struktury vzdušného prostoru, kde se případné přenesení na Komisi podporovanou agenturou uskuteční v den vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 18
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1315/2007 se zrušuje.
Článek 19
Změny nařízení Komise (EU) č. 691/2010
Bod 1.1 písm. e) přílohy IV nařízení (EU) č. 691/2010 se nahrazuje tímto:
„e)
zprávy o bezpečnosti Národní bezpečnostní asociace (NSA - „National Safety Association“) uvedené v článku 7, 8 a 14 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1034/2011 (10) a také zprávy NSA o řešení zjištěných bezpečnostních nedostatků, které jsou předmětem plánů nápravných opatření;
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. října 2011.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 1034/2011 VAN DE COMMISSIE
van 17 oktober 2011
betreffende het veiligheidstoezicht op het gebied van luchtverkeersbeheer en luchtvaartnavigatiediensten en tot wijziging van Verordening (EU) nr. 691/2010
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 550/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 10 maart 2004 betreffende de verlening van luchtvaartnavigatiediensten in het gemeenschappelijk Europees luchtruim („de luchtvaartnavigatiedienstenverordening”) (1), en met name artikel 4,
Gezien Verordening (EG) nr. 551/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 10 maart 2004 betreffende de organisatie en het gebruik van het gemeenschappelijk Europees luchtruim (de luchtruimverordening) (2), en met name artikel 6,
Gezien Verordening (EG) nr. 216/2008 van het Europees Parlement en de Raad van 20 februari 2008 tot vaststelling van gemeenschappelijke regels op het gebied van burgerluchtvaart en tot oprichting van een Europees Agentschap voor de veiligheid van de luchtvaart, houdende intrekking van Richtlijn 91/670/EEG, Verordening (EG) nr. 1592/2002 en Richtlijn 2004/36/EG (3), en met name artikel 8 ter,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Krachtens Verordening (EG) nr. 216/2008 moet de Commissie, bijgestaan door het Europees Agentschap voor de veiligheid van de luchtvaart („het Agentschap”) relevante uitvoeringsmaatregelen vaststellen voor een reeks veiligheidsregelgevingseisen voor de tenuitvoerlegging van een functie voor effectief toezicht op de veiligheid van het luchtverkeersbeheer (ATM). Volgens artikel 8 ter van Verordening (EG) nr. 216/2008 moeten deze uitvoeringsmaatregelen worden ontwikkeld op basis van de overeenkomstig artikel 5, lid 3, van Verordening (EG) nr. 549/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 10 maart 2004 tot vaststelling van het kader voor de totstandbrenging van het gemeenschappelijke Europese luchtruim („de kaderverordening”) (4) vastgestelde verordeningen. De onderhavige verordening is gebaseerd op Verordening (EG) nr. 1315/2007 van de Commissie van 8 november 2007 betreffende het veiligheidstoezicht in het luchtverkeersbeheer en tot wijziging van Verordening (EG) nr. 2096/2005 (5).
(2)
De rollen en functies van de bevoegde autoriteiten moeten verder worden gedefinieerd op basis van de bepalingen van Verordening (EG) nr. 216/2008, Verordening (EG) nr. 549/2004, Verordening (EG) nr. 550/2004 en Verordening (EG) nr. 552/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 10 maart 2004 betreffende de interoperabiliteit van het Europese netwerk voor luchtverkeersbeveiliging („de interoperabiliteitsverordening”) (6). In die verordeningen zijn eisen met betrekking tot de veiligheid van luchtvaartnavigatiediensten vastgesteld. Terwijl de verleners van luchtvaartnavigatiediensten verantwoordelijk blijven voor de veiligheid van de verleende dienst, moeten de lidstaten zorgen voor effectief toezicht via de bevoegde autoriteiten.
(3)
Deze verordening dient geen betrekking te hebben op militaire operaties en trainingen, zoals bepaald in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 549/2004 en artikel 1, lid 2, onder c), van Verordening (EG) nr. 216/2008.
(4)
De bevoegde autoriteiten moeten audits van de veiligheidsvoorzieningen en toetsingen uitvoeren overeenkomstig deze verordening, in het kader van de door hen verrichte inspecties en onderzoeken die vereist zijn uit hoofde van Verordening (EG) nr. 216/2008 en Verordening (EG) nr. 550/2004.
(5)
De bevoegde autoriteiten moeten overwegen om de in deze verordening uiteengezette benadering van het veiligheidstoezicht waar mogelijk ook te hanteren op andere toezichtsdomeinen, teneinde doeltreffend en samenhangend toezicht te bieden.
(6)
Alle luchtvaartnavigatiediensten, alsook de luchtverkeersstroomregeling (ATFM) en het luchtruimbeheer (ASM), maken gebruik van functionele systemen die het beheer van het luchtverkeer mogelijk maken. Derhalve dient veiligheidstoezicht te worden uitgeoefend op alle wijzigingen van functionele systemen.
(7)
De bevoegde autoriteiten moeten alle nodige maatregelen treffen wanneer een systeem of een onderdeel van een systeem niet aan de relevante eisen voldoet. In dat verband, en met name wanneer een veiligheidsaanwijzing moet worden uitgevaardigd, moet de bevoegde autoriteit overwegen de aangemelde instanties die betrokken zijn bij de afgifte van de in artikel 5 of artikel 6 van Verordening (EG) nr. 552/2004 vermelde verklaring, opdracht te geven dat technische systeem specifiek te onderzoeken.
(8)
Het jaarlijkse verslag dat de bevoegde autoriteiten uitbrengen over het veiligheidstoezicht draagt bij tot de transparantie en verantwoordelijkheid op het gebied van veiligheidstoezicht. Deze verslagen moeten worden gericht aan de Commissie, het Agentschap en de lidstaten die de bevoegde autoriteit hebben aangewezen of opgericht. De jaarlijkse verslagen over het veiligheidstoezicht moeten voorts ook worden gebruikt in de context van regionale samenwerking, normaliseringsinspecties in het kader van Verordening (EG) nr. 216/2008 en internationale monitoring van het veiligheidstoezicht. De inhoud van het verslag dient relevante informatie te omvatten over de monitoring van de veiligheidsprestaties, de naleving van de toepasselijke veiligheidsregelgevingseisen door de organisaties waarop toezicht wordt uitgeoefend, het programma inzake de audits van de veiligheidsvoorzieningen, de toetsing van de veiligheidsargumenten, de wijzigingen in functionele systemen die door de aan toezicht onderworpen organisaties overeenkomstig de door de bevoegde autoriteit aanvaarde procedures en de door de bevoegde autoriteit uitgevaardigde veiligheidsaanwijzingen worden uitgevoerd.
(9)
Overeenkomstig artikel 10, lid 1, van Verordening (EG) nr. 216/2008 en artikel 2, lid 4, van Verordening (EG) nr. 550/2004 moeten de bevoegde autoriteiten passende regelingen voor nauwe onderlinge samenwerking treffen, teneinde te garanderen dat adequaat toezicht wordt uitgeoefend op verleners van luchtvaartnavigatiediensten die diensten verlenen met betrekking tot het luchtruim dat onder de verantwoordelijkheid valt van een andere lidstaat dan die welke het certificaat heeft afgegeven. Overeenkomstig artikel 15 van Verordening (EG) nr. 216/2008 moeten de bevoegde autoriteiten passende informatie uitwisselen over het veiligheidstoezicht op organisaties.
(10)
Het Agentschap moet de bepalingen van deze verordening verder beoordelen, met name die welke verband houden met het veiligheidstoezicht op wijzigingen, en een advies uitvaardigen om die wijzigingen om te vormen tot een totale systeembenadering, rekening houdende met de integratie van deze bepalingen in de toekomstige gemeenschappelijke regelgevingsstructuur voor de veiligheid van de burgerluchtvaart en met de ervaring die door belanghebbenden en bevoegde autoriteiten is opgedaan. Het advies van het Agentschap moet er ook op gericht zijn de tenuitvoerlegging van het State Safety Programme van de Internationale Burgerluchtvaartorganisatie (ICAO) in de Unie te faciliteren, als onderdeel van deze totale systeembenadering.
(11)
Om bepaalde netwerkfuncties die overeenkomstig Verordening (EG) nr. 551/2004 zijn opgericht veilig te kunnen uitvoeren, moet de betrokken entiteit voldoen aan bepaalde veiligheidseisen. Die eisen, die beogen te garanderen dat de entiteit of organisatie haar activiteiten veilig uitvoert, zijn vastgesteld in Verordening (EU) nr. 677/2011 van de Commissie van 7 juli 2011 tot vaststelling van nadere regels ter uitvoering van de netwerkfuncties voor luchtverkeersbeheer en tot wijziging van Verordening (EU) nr. 691/2010 (7). Het betreft organisatorische veiligheidseisen die sterk gelijken op de algemene eisen die zijn vastgesteld in Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1035/2011 van de Commissie (8), maar die zijn aangepast aan de veiligheidsverantwoordelijkheden van de netwerkfuncties. Om een totale systeembenadering van de veiligheidsregelgeving op het gebied van de burgerluchtvaart te ondersteunen, moet op de uitvoering van deze eisen hetzelfde toezicht worden uitgeoefend als op de verleners van luchtvaartnavigatiediensten.
(12)
De groep op hoog niveau inzake de toekomstige Europese luchtvaartregelgeving heeft in zijn aanbevelingen van juli 2007 benadrukt dat het regulerend toezicht moet worden gescheiden van het verrichten van diensten of functies. Overeenkomstig dit beginsel is in artikel 6 van Verordening (EG) nr. 551/2004 uiteengezet dat passend toezicht moet worden uitgeoefend op de entiteit die is aangewezen om de netwerkfuncties uit te oefenen. Aangezien het Agentschap, overeenkomstig artikel 22 bis van Verordening (EG) nr. 216/2008, reeds de functie van onafhankelijk veiligheidstoezicht op de pan-Europese verleners van luchtverkeersbeheersdiensten/luchtvaartnavigatiediensten uitvoert, zou het volkomen passen in het Europese luchtvaartveiligheidsbeleid om haar te belasten met de ondersteuning van de Commissie bij de uitvoering van dezelfde taken met betrekking tot de Europese netwerkfuncties.
(13)
Verordening (EG) nr. 1315/2007 dient derhalve te worden ingetrokken.
(14)
Verordening (EU) nr. 691/2010 van de Commissie van 29 juli 2010 tot vaststelling van een prestatieregeling voor luchtvaartnavigatiediensten en netwerkfuncties en tot wijziging van Verordening (EG) nr. 2096/2005 (9) moet worden aangepast aan de onderhavige verordening.
(15)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor het gemeenschappelijke luchtruim,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp en toepassingsgebied
1. In deze verordening worden de eisen vastgesteld voor de uitoefening door de bevoegde autoriteiten van de veiligheidstoezichtsfuncties op het gebied van luchtvaartnavigatiediensten, de luchtverkeersstroomregeling, het luchtruimbeheer voor het algemene luchtverkeer en andere netwerkfuncties.
2. Deze verordening is van toepassing op de activiteiten van de bevoegde autoriteiten en de namens hen optredende gekwalificeerde instanties met betrekking tot het veiligheidstoezicht op luchtvaartnavigatiediensten, de luchtverkeersstroomregeling, het luchtruimbeheer en andere netwerkfuncties.
Artikel 2
Definities
Voor de toepassing van deze verordening gelden de definities van artikel 2 van Verordening (EG) nr. 549/2004 en artikel 3 van Verordening (EG) nr. 216/2008. De definitie van „certificaat” in artikel 2, punt 15, van Verordening (EG) nr. 549/2004 is echter niet van toepassing.
Voorts wordt verstaan onder:
1. „corrigerende maatregel”: een maatregel om de oorzaak van een vastgesteld geval van niet-overeenstemming weg te nemen;
2. „functioneel systeem”: een combinatie van systemen, procedures en personeel die georganiseerd is om een functie in de context van luchtverkeersbeheer te vervullen;
3. „netwerkbeheerder”: het onpartijdige en bevoegde orgaan dat krachtens artikel 6, lid 2 of lid 6, van Verordening (EG) nr. 551/2004 is belast met de uitvoering van de in dat artikel en in deze verordening vastgestelde taken;
4. „netwerkfuncties”: de specifieke functies die zijn beschreven in artikel 6 van Verordening (EG) nr. 551/2004;
5. „organisatie”: een verlener van luchtvaartnavigatiediensten of een entiteit die luchtverkeersstroomregeling, luchtruimbeheer of andere netwerkfuncties uitvoert;
6. „proces”: een reeks onderling verband houdende of op elkaar inwerkende activiteiten die inputs omzetten in outputs;
7. „veiligheidsargument”: het aantonen en het bewijs dat een voorgestelde wijziging in een functioneel systeem kan worden uitgevoerd binnen het kader van de doelstellingen of normen die via het bestaande regelgevingskader en overeenkomstig de veiligheidsregelgevingseisen zijn vastgesteld;
8. „veiligheidsaanwijzing”: een door een bevoegde autoriteit uitgegeven of goedgekeurd document waarin opdracht wordt gegeven actie te ondernemen met betrekking tot een functioneel systeem teneinde de veiligheid opnieuw te garanderen, wanneer uit gegevens blijkt dat de veiligheid van de luchtvaart anders in het gedrang zou kunnen komen;
9. „veiligheidsdoelstelling”: een kwalitatieve of kwantitatieve verklaring waarin de maximale frequentie of waarschijnlijkheid is gedefinieerd waarmee een gevaar naar verwachting kan optreden;
10. „audit van de veiligheidsvoorzieningen”: een systematisch en onafhankelijk onderzoek dat door of namens een bevoegde autoriteit wordt uitgevoerd om te bepalen of volledige veiligheidgerelateerde regelingen of onderdelen daarvan, die betrekking hebben op processen en hun resultaten, producten of diensten, voldoen aan de vereiste veiligheidgerelateerde regelingen en om na te gaan of deze effectief worden toegepast en of de regelingen geschikt zijn om de gewenste resultaten te bereiken;
11. „veiligheidsregelgevingseisen”: de in de Unie- of nationale regelgeving vastgestelde eisen voor het verlenen van luchtvaartnavigatiediensten, de functies luchtverkeersstroomregeling en luchtruimbeheer of andere netwerkfuncties, met name wat betreft de technische en operationele bekwaamheid en geschiktheid om deze diensten en functies en het veiligheidsbeheer daarvan, alsmede systemen, systeemonderdelen en daarmee verband houdende procedures aan te bieden;
12. „veiligheidseis”: een middel tot risicobeperking, vastgesteld op basis van de risicobeperkingsstrategie waarmee een specifieke veiligheidsdoelstelling wordt bereikt, met inbegrip van organisatorische, operationele, procedurele, functionele, prestatie- en interoperabiliteitseisen of omgevingskenmerken;
13. „verificatie”: de bevestiging, door middel van objectief bewijsmateriaal, dat aan specifieke eisen is voldaan;
14. „pan-Europese luchtverkeersbeheersdiensten/luchtvaartnavigatiediensten”: een activiteit die is ontworpen en vastgesteld voor gebruikers in de meeste of alle lidstaten en die zich kan uitstrekken tot buiten het luchtruim van het grondgebied waarop het Verdrag van toepassing is.
Artikel 3
Bevoegde toezichtsautoriteiten
Voor de toepassing van deze verordening en onverminderd de wederzijdse erkenning van de certificaten van verleners van luchtvaartnavigatiediensten overeenkomstig artikel 7, lid 8, van Verordening (EG) nr. 550/2004 en artikel 11 van Verordening (EG) nr. 216/2008 is de bevoegde toezichtsautoriteit:
a)
voor organisaties waarvan de hoofdvestiging en, voor zover van toepassing, de statutaire zetel zich in een lidstaat bevinden en die luchtvaartnavigatiediensten verlenen op het grondgebied van die lidstaat: de nationale toezichthoudende instantie die door die lidstaat is aangewezen of opgericht;
b)
voor organisaties waarin, volgens de overeenkomsten die overeenkomstig artikel 2 van Verordening (EG) nr. 550/2004 tussen lidstaten zijn gesloten, de verantwoordelijkheid voor het veiligheidstoezicht anders is toegewezen dan onder a): de bevoegde autoriteit(en) die krachtens die overeenkomst(en) is (zijn) aangewezen of opgericht. Dergelijke overeenkomsten moeten voldoen aan de eisen van artikel 2, leden 3 tot en met 6, van Verordening (EG) nr. 550/2004;
c)
voor organisaties die luchtverkeersbeheersdiensten of luchtvaartnavigatiediensten verlenen in het luchtruim van het grondgebied waarop het Verdrag van toepassing is en waarvan de hoofdvestiging en, voor zover van toepassing, de statutaire zetel zich buiten het grondgebied bevinden waarop het Verdrag van toepassing is: het Europees Agentschap voor de veiligheid van de luchtvaart („het Agentschap”);
d)
voor organisaties die pan-Europese luchtverkeersbeheersdiensten/luchtvaartnavigatiediensten en alle andere netwerkfuncties verrichten in het luchtruim van het grondgebied waarop het Verdrag van toepassing is: het Agentschap.
Artikel 4
Veiligheidstoezichtsfunctie
1. De bevoegde autoriteiten oefenen het veiligheidstoezicht uit in het kader van hun toezicht op de voor luchtvaartnavigatiediensten, luchtverkeersstroomregeling, luchtruimbeheer en andere netwerkfuncties geldende eisen, teneinde na te gaan of deze activiteiten op veilige wijze worden verricht en of de toepasselijke veiligheidsregelgevingseisen en de uitvoeringsregelingen daarvan worden nageleefd.
2. Bij het sluiten van een overeenkomst betreffende het toezicht op organisaties die actief zijn in functionele luchtruimblokken die zich uitstrekken over het luchtruim dat onder de verantwoordelijkheid van meer dan een lidstaat valt of in het geval van grensoverschrijdende dienstverlening, zorgen de betrokken lidstaten ervoor dat de verantwoordelijkheden inzake het veiligheidstoezicht op zodanige wijze worden bepaald en toegewezen dat:
a)
er specifieke verantwoordelijkheid bestaat voor de tenuitvoerlegging van elke bepaling van deze verordening;
b)
de lidstaten zicht houden op de mechanismen voor veiligheidstoezicht en de resultaten daarvan;
c)
de uitwisseling van relevante informatie tussen de toezichthoudende autoriteit(en) en de certificeringsautoriteit is gegarandeerd.
De lidstaten zullen de overeenkomst en de praktische uitvoering ervan regelmatig opnieuw bezien, met name in het licht van de geleverde veiligheidsprestaties.
3. Wanneer lidstaten een overeenkomst sluiten betreffende het toezicht op organisaties die actief zijn in functionele luchtruimblokken of zich bezighouden met grensoverschrijdende activiteiten en waarbij het Agentschap, overeenkomstig artikel 3, onder b), de bevoegde autoriteit is voor minstens één organisatie, overleggen de betrokken lidstaten met het Agentschap teneinde te garanderen dat wordt voldaan aan lid 2, onder a), b) en c).
Artikel 5
Monitoring van de veiligheidsprestaties
1. De bevoegde autoriteiten zorgen voor regelmatige monitoring en beoordeling van de bereikte veiligheidsniveaus om vast te stellen of deze voldoen aan de veiligheidsregelgevingseisen die gelden voor de luchtruimblokken die onder hun verantwoordelijkheid vallen.
2. De bevoegde autoriteiten gebruiken de resultaten van de veiligheidsmonitoring in het bijzonder om te bepalen in welke gebieden de verificatie van de naleving van de veiligheidsregelgevingseisen van prioritair belang is.
Artikel 6
Verificatie van de naleving van de veiligheidsregelgevingseisen
1. De bevoegde autoriteiten stellen een proces vast ter verificatie van:
a)
de naleving van de toepasselijke veiligheidsregelgevingseisen alvorens een certificaat af te geven of te vernieuwen dat nodig is om luchtvaartnavigatiediensten te verlenen, met inbegrip van de daaraan verbonden veiligheidgerelateerde voorwaarden;
b)
de naleving van alle veiligheidgerelateerde verplichtingen in het aanwijzingsbesluit dat overeenkomstig artikel 8 van Verordening (EG) nr. 550/2004 is opgesteld;
c)
de permanente naleving van de toepasselijke veiligheidsregelgevingseisen door de organisaties;
d)
de tenuitvoerlegging van veiligheidsdoelstellingen, veiligheidseisen en andere veiligheidsgerelateerde voorwaarden die zijn vastgesteld in:
i)
verklaringen van verificatie van systemen, inclusief alle relevante verklaringen van overeenstemming of geschiktheid voor gebruik van systeemonderdelen die zijn afgegeven overeenkomstig Verordening (EG) nr. 552/2004;
ii)
procedures voor risicobeoordeling en -beperking die vereist zijn uit hoofde van de voor luchtvaartnavigatiediensten, luchtverkeersstroomregeling, luchtruimbeheer en de netwerkbeheerder geldende veiligheidsregelgevingseisen;
e)
de tenuitvoerlegging van veiligheidsaanwijzingen.
2. Het in lid 1 bedoelde proces:
a)
moet gebaseerd zijn op gedocumenteerde procedures;
b)
moet worden onderbouwd met documenten die specifiek tot doel hebben het met het veiligheidstoezicht belaste personeel te begeleiden bij de uitvoering van hun taken;
c)
moet de betrokken organisatie een indicatie geven van de resultaten van het veiligheidstoezicht;
d)
moet gebaseerd zijn op overeenkomstig de artikelen 7, 9 en 10 uitgevoerde audits van de veiligheidsvoorzieningen en toetsingen;
e)
moet de bevoegde autoriteit het benodigde bewijs verschaffen om verdere acties te motiveren, inclusief de maatregelen van artikel 9 van Verordening (EG) nr. 549/2004, artikel 7, lid 7, van Verordening (EG) nr. 550/2004 en de artikelen 10, 25 en 68 van Verordening (EG) nr. 216/2008, in gevallen waarin niet aan de veiligheidsregelgevingseisen is voldaan.
Artikel 7
Audits van de veiligheidsvoorzieningen
1. De bevoegde autoriteiten of de door hen gemachtigde gekwalificeerde instanties voeren audits van de veiligheidsvoorzieningen uit.
2. De in lid 1 bedoelde audits van de veiligheidsvoorzieningen moeten:
a)
de bevoegde autoriteiten het bewijs verschaffen van de naleving van de toepasselijke veiligheidsregelgevingseisen en uitvoeringsregelingen, door te beoordelen of er behoefte is aan verbeteringen of corrigerende maatregelen;
b)
los staan van de interne auditactiviteiten die de betrokken organisatie onderneemt in het kader van haar veiligheids- of kwaliteitsbeheersystemen;
c)
worden uitgevoerd door auditeurs die gekwalificeerd zijn overeenkomstig artikel 12;
d)
van toepassing zijn op volledige uitvoeringsregelingen of onderdelen daarvan, en op processen, producten of diensten;
e)
het mogelijk maken na te gaan of:
i)
de uitvoeringsregelingen aan de veiligheidsregelgevingseisen voldoen;
ii)
de ondernomen acties in overeenstemming zijn met de uitvoeringsregelingen;
iii)
de resultaten van de ondernomen acties overeenstemmen met de op grond van de uitvoeringsregelingen verwachte resultaten;
f)
leiden tot correctie van alle vastgestelde gevallen van niet-overeenstemming, overeenkomstig artikel 8.
3. In het kader van het bij artikel 8 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1035/2011 vereiste inspectieprogramma stellen de bevoegde autoriteiten een programma voor audits van de veiligheidsvoorzieningen vast en werken dit minstens eenmaal per jaar bij, teneinde:
a)
alle gebieden te bestrijken die een gevaar voor de veiligheid kunnen inhouden, waarbij de nadruk wordt gelegd op die gebieden waarop problemen zijn vastgesteld;
b)
alle organisaties, diensten en netwerkfuncties te bestrijken die werken onder het toezicht van de bevoegde autoriteit;
c)
ervoor te zorgen dat de audits worden uitgevoerd op een wijze die in verhouding staat tot het risiconiveau dat wordt veroorzaakt door de activiteiten van de organisaties;
d)
ervoor te zorgen dat over een periode van twee jaar voldoende audits worden uitgevoerd om te controleren of al deze organisaties op alle relevante gebieden van het functionele systeem aan de toepasselijke veiligheidsregelgevingseisen voldoen;
e)
zorg te dragen voor de follow-up van de uitvoering van corrigerende maatregelen.
4. De bevoegde autoriteiten kunnen beslissen het toepassingsgebied van vooraf geplande audits te wijzigen en aanvullende audits uit te voeren, voor zover nodig.
5. De bevoegde autoriteiten beslissen voor welke regelingen, elementen, diensten, functies, producten, fysieke locaties en activiteiten binnen een bepaald tijdsbestek een audit moet worden uitgevoerd.
6. De bevindingen en de geïdentificeerde gevallen van niet-overeenstemming moeten worden gedocumenteerd. De gevallen van niet-overeenstemming moeten met bewijsstukken worden gestaafd; voorts moet worden vermeld aan welke veiligheidsregelgevingseisen en uitvoeringsregelingen deze gevallen tijdens de audit werden getoetst.
7. Er moet een auditverslag worden opgesteld, waarin alle bijzonderheden van de gevallen van niet-overeenstemming zijn opgenomen.
Artikel 8
Corrigerende maatregelen
1. De bevoegde autoriteiten delen de resultaten van de audit mee aan de gecontroleerde organisaties en verzoeken deze organisaties tegelijkertijd corrigerende maatregelen te treffen om de vastgestelde gevallen van niet-overeenstemming te verhelpen, onverminderd aanvullende maatregelen die eventueel vereist zijn uit hoofde van de toepasselijke veiligheidsregelgevingseisen.
2. De gecontroleerde organisaties bepalen welke corrigerende maatregelen nodig worden geacht om een geval van niet-overeenstemming te verhelpen en binnen welk tijdsbestek deze maatregelen zullen worden toegepast.
3. De bevoegde autoriteiten beoordelen de corrigerende maatregelen en de tenuitvoerlegging ervan, zoals vastgesteld door de gecontroleerde organisaties, en aanvaarden deze indien uit de beoordeling blijkt dat zij volstaan om de gevallen van niet-overeenstemming te verhelpen.
4. De gecontroleerde organisaties beginnen met de uitvoering van de door de bevoegde autoriteit aanvaarde corrigerende maatregelen. Deze corrigerende maatregelen en de follow-up daarvan worden voltooid binnen het door de bevoegde autoriteit aanvaarde tijdsbestek.
Artikel 9
Veiligheidstoezicht op wijzigingen in functionele systemen
1. Organisaties gebruiken uitsluitend door de desbetreffende bevoegde autoriteit aanvaarde procedures wanneer zij beslissen of een veiligheidgerelateerde wijziging in hun functionele systemen wordt ingevoerd. In het geval van verleners van luchtverkeersdiensten en verleners van communicatie-, navigatie- of plaatsbepalingsdiensten, aanvaardt de desbetreffende bevoegde autoriteit deze procedures in het kader van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1035/2011.
2. Organisaties stellen de desbetreffende bevoegde autoriteit in kennis van alle geplande veiligheidgerelateerde wijzigingen. De bevoegde autoriteiten stellen hiertoe passende administratieve procedures vast, overeenkomstig het nationale recht.
3. Tenzij artikel 10 van toepassing is, mogen de organisaties de aangemelde wijziging uitvoeren volgens de in lid 1 van dit artikel genoemde procedures.
Artikel 10
Toetsing van voorgestelde wijzigingen
1. De bevoegde autoriteiten toetsen de veiligheidsargumenten die verband houden met de door een organisatie voorgestelde invoering van nieuwe functionele systemen of wijzigingen in bestaande functionele systemen wanneer:
a)
uit de overeenkomstig bijlage II, punt 3.2.4, bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1035/2011 uitgevoerde beoordeling van de ernst van de gevaren blijkt dat het mogelijke gevolg van het geïdentificeerde gevaar van ernstcategorie 1 of 2 is; of
b)
de uitvoering van de wijzigingen de invoering van nieuwe luchtvaartnormen vergt.
Wanneer de bevoegde autoriteiten in andere dan de onder a) en b) bedoelde gevallen bepalen dat een toetsing nodig is, stellen zij de organisatie ervan in kennis dat zij een veiligheidstoetsing van de aangemelde wijziging zullen verrichten.
2. De toetsing geschiedt op een wijze die in verhouding staat tot het risiconiveau dat wordt veroorzaakt door de invoering van het nieuwe functionele systeem of de voorgestelde wijzigingen in de bestaande functionele systemen.
Bij de toetsing:
a)
moet gebruik worden gemaakt van gedocumenteerde procedures;
b)
moeten ondersteunende documenten voorhanden zijn die specifiek tot doel hebben het met het veiligheidstoezicht belaste personeel te begeleiden bij de uitvoering van hun taken;
c)
moet rekening worden gehouden met de veiligheidsdoelstellingen, veiligheidseisen en andere veiligheidgerelateerde voorwaarden die verband houden met de overwogen wijziging en die zijn vermeld in:
i)
de in artikel 6 van Verordening (EG) nr. 552/2004 vermelde verklaringen van verificatie van systemen;
ii)
de in artikel 5 van Verordening (EG) nr. 552/2004 vermelde verklaringen van conformiteit of geschiktheid voor gebruik van onderdelen; of
iii)
documentatie inzake risicobeoordeling en -beperking, opgesteld overeenkomstig de toepasselijke veiligheidsregelgevingseisen;
d)
moeten waar nodig aanvullende veiligheidgerelateerde voorwaarden worden vastgesteld die verband houden met de uitvoering van de wijziging;
e)
moet de aanvaardbaarheid van de aangevoerde veiligheidsargumenten worden beoordeeld, rekening houdende met:
i)
de identificatie van gevaren;
ii)
de consequentheid waarmee ernstcategorieën worden toegewezen;
iii)
de geldigheid van de veiligheidsdoelstellingen;
iv)
de geldigheid, doeltreffendheid en haalbaarheid van veiligheidseisen en andere vastgestelde veiligheidgerelateerde voorwaarden;
v)
het bewijs dat de veiligheidsdoelstellingen, veiligheidseisen en andere veiligheidgerelateerde voorwaarden steeds worden nageleefd;
vi)
het bewijs dat het proces voor de opstelling van de veiligheidsargumenten aan de toepasselijke veiligheidsregelgevingseisen voldoet;
f)
moeten de processen worden geverifieerd die de organisaties toepassen om de veiligheidsargumenten op te stellen met betrekking tot de overwogen nieuwe functionele systemen of wijzigingen in bestaande functionele systemen;
g)
moet worden nagaan of het noodzakelijk is te verifiëren dat de naleving voortduurt;
h)
moeten alle activiteiten worden betrokken die nodig zijn om te zorgen voor coördinatie met de instanties die verantwoordelijk zijn voor het veiligheidstoezicht op de luchtwaardigheid en de vliegactiviteiten;
i)
moet kennisgeving worden gedaan van de aanvaarding, eventueel met de daaraan verbonden voorwaarden, of de niet-aanvaarding, met opgave van de redenen daarvoor, van de overwogen wijziging.
3. De ingebruikneming van de overwogen wijziging die het voorwerp uitmaakt van de toetsing, moet door de bevoegde autoriteiten worden aanvaard.
Artikel 11
Gekwalificeerde instanties
1. Wanneer een bevoegde autoriteit besluit de uitvoering van audits van de veiligheidsvoorzieningen of toetsingen overeenkomstig deze verordening te delegeren aan een gekwalificeerde instantie, zorgt zij ervoor dat onder meer de volgende criteria worden gehanteerd om een van de overeenkomstig artikel 3 van Verordening (EG) nr. 550/2004 en artikel 13 van Verordening (EG) nr. 216/2008 gekwalificeerde instanties te selecteren:
a)
de gekwalificeerde instantie moet ervaring hebben met het beoordelen van de veiligheid van luchtvaartentiteiten;
b)
de gekwalificeerde instantie mag niet tegelijkertijd betrokken zijn bij interne activiteiten die deel uitmaken van het veiligheids- of kwaliteitsbeheersysteem van de betrokken organisatie;
c)
alle personeelsleden die betrokken zijn bij de uitvoering van audits van de veiligheidsvoorzieningen of toetsingen moeten voldoende opgeleid en gekwalificeerd zijn en moeten voldoen aan de kwalificatiecriteria van artikel 12, lid 3, van deze verordening.
2. De gekwalificeerde instantie aanvaardt de mogelijkheid dat de bevoegde autoriteit of een namens die autoriteit optredend orgaan een audit van die instantie uitvoert.
3. De bevoegde autoriteiten houden een register bij van gekwalificeerde instanties die gemachtigd zijn om namens hen audits van de veiligheidsvoorzieningen of toetsingen uit te voeren. Het register bevat documenten waaruit blijkt dat aan de eisen van lid 1 is voldaan.
Artikel 12
Bekwaamheid inzake veiligheidstoezicht
1. De lidstaten en de Commissie zien erop toe dat de bevoegde autoriteiten over de nodige bekwaamheid beschikken om zorg te dragen voor het veiligheidstoezicht op alle organisaties die onder hun toezicht actief zijn en dat zij over de nodige middelen beschikken om de in deze verordening vastgestelde maatregelen uit te voeren.
2. De bevoegde autoriteiten stellen een raming op, en werken deze om de twee jaar bij, van de personele middelen die nodig zijn om hun taken inzake veiligheidstoezicht uit te oefenen, gebaseerd op de analyse van de bij deze verordening voorgeschreven processen en de toepassing daarvan.
3. De bevoegde autoriteiten zien erop toe dat alle bij het veiligheidstoezicht betrokken personen bevoegd zijn om de vereiste taken uit te voeren. Zij moeten met name:
a)
de scholing, opleiding, technische en operationele kennis, ervaring en kwalificaties die relevant zijn voor de taken van elke bij het veiligheidstoezicht betrokken functie binnen hun structuur definiëren en documenteren;
b)
ervoor zorgen dat degenen die binnen hun structuur bij het veiligheidstoezicht zijn betrokken een specifieke opleiding krijgen;
c)
erop toezien dat het personeel dat is aangewezen om audits van de veiligheidsvoorzieningen uit te voeren, inclusief het auditpersoneel van gekwalificeerde instanties, aan de specifieke, door de bevoegde autoriteit opgestelde kwalificatiecriteria voldoet. Deze criteria moeten betrekking hebben op:
i)
kennis en begrip van de eisen met betrekking tot luchtvaartnavigatiediensten, luchtverkeersstroomregeling, luchtruimbeheer en andere netwerkfuncties die bij de uitvoering van de audits van de veiligheidsvoorzieningen in acht kunnen worden genomen;
ii)
het gebruik van beoordelingstechnieken;
iii)
de voor het uitvoeren van een audit vereiste vaardigheden;
iv)
het aantonen van de bekwaamheid van de auditeurs door middel van evaluatie of andere aanvaardbare middelen.
Artikel 13
Veiligheidsaanwijzingen
1. Wanneer de bevoegde autoriteiten vaststellen dat zich in een functioneel systeem een onveilige situatie voordoet die onmiddellijke actie vereist, vaardigen zij een veiligheidsaanwijzing uit.
2. Veiligheidsaanwijzingen worden naar de betrokken organisaties gezonden en bevatten ten minste de volgende informatie:
a)
de identificatie van de onveilige situatie;
b)
de identificatie van het desbetreffende functionele systeem;
c)
de vereiste maatregelen en de motivering daarvan;
d)
het tijdsbestek waarbinnen de vereiste maatregelen aan de veiligheidsaanwijzing moeten voldoen;
e)
de datum van inwerkingtreding.
3. De bevoegde autoriteiten zenden een kopie van de veiligheidsaanwijzing naar het Agentschap en alle andere betrokken bevoegde autoriteiten, met name die welke betrokken zijn bij het veiligheidstoezicht op het functionele systeem, en naar de Commissie.
4. De bevoegde autoriteiten gaan na of de toepasselijke veiligheidsaanwijzingen worden nageleefd.
Artikel 14
Archief van het veiligheidstoezicht
De bevoegde autoriteiten houden een archief van hun processen inzake veiligheidstoezicht bij en zorgen voor blijvende toegang tot dit archief, inclusief de verslagen van alle audits van de veiligheidsvoorzieningen en andere veiligheidgerelateerde dossiers met betrekking tot certificaten, aanwijzingen, veiligheidstoezicht op wijzigingen, veiligheidsaanwijzingen en het inschakelen van gekwalificeerde instanties.
Artikel 15
Verslag over het veiligheidstoezicht
1. De bevoegde autoriteiten brengen jaarlijks verslag uit over het veiligheidstoezicht betreffende de overeenkomstig deze verordening ondernomen acties. Het jaarlijkse verslag over het veiligheidstoezicht moet informatie bevatten over:
a)
de organisatiestructuur en de procedures van de bevoegde autoriteit;
b)
het luchtruim dat valt onder de verantwoordelijkheid van de lidstaten die de bevoegde autoriteit hebben opgericht of aangewezen, voor zover van toepassing, en de onder het toezicht van de bevoegde autoriteit vallende organisaties;
c)
gekwalificeerde instanties die zijn gemachtigd om audits van de veiligheidsvoorzieningen uit te voeren;
d)
het actuele niveau van de middelen waarover de bevoegde autoriteit beschikt;
e)
alle veiligheidskwesties die aan de hand van de door de bevoegde autoriteit uitgevoerde veiligheidstoezichtsprocessen zijn geïdentificeerd.
2. De lidstaten maken gebruik van de door hun bevoegde autoriteiten opgestelde verslagen wanneer zij hun jaarverslag bij de Commissie indienen overeenkomstig artikel 12 van Verordening (EG) nr. 549/2004.
Het jaarlijkse verslag over het veiligheidstoezicht wordt ter beschikking gesteld van de betrokken lidstaten in het geval van functionele luchtruimblokken, van het Agentschap en van de uit hoofde van overeengekomen internationale regelingen uitgevoerde programma’s of activiteiten voor toezicht op of controle van de tenuitvoerlegging van het veiligheidstoezicht op luchtvaartnavigatiediensten, luchtverkeersstroomregeling, luchtruimbeheer en andere netwerkfuncties.
Artikel 16
Informatie-uitwisseling tussen bevoegde autoriteiten
De bevoegde autoriteiten treffen regelingen voor nauwe samenwerking, overeenkomstig de artikelen 10 en 15 van Verordening (EG) nr. 216/2008 en artikel 2, lid 4, van Verordening (EG) nr. 550/2004, en wisselen alle passende informatie uit om het veiligheidstoezicht te garanderen op alle organisaties die grensoverschrijdende diensten of functies aanbieden.
Artikel 17
Overgangsbepalingen
1. Acties waarmee vóór de inwerkingtreding van deze verordening aanvang is gemaakt op grond van Verordening (EG) nr. 1315/2007 worden uitgevoerd overeenkomstig de onderhavige verordening.
2. De autoriteit van een lidstaat die verantwoordelijk was voor het veiligheidstoezicht op organisaties waarvoor het Agentschap de bevoegde autoriteit is overeenkomstig artikel 3, dragen de veiligheidstoezichtsfunctie met betrekking tot deze organisaties twaalf maanden na de datum van inwerkingtreding van deze verordening over aan het Agentschap, behalve in het geval van het veiligheidstoezicht op de netwerkbeheerder, waarvan de overdracht aan de Commissie, bijgestaan door het Agentschap, voor zover dat toezicht wordt overgedragen, geschiedt op de datum van inwerkingtreding van deze verordening.
Artikel 18
Intrekking
Verordening (EG) nr. 1315/2007 wordt ingetrokken.
Artikel 19
Wijziging van Verordening (EU) nr. 691/2010
In bijlage IV bij Verordening (EU) nr. 691/2010 wordt punt 1.1, onder e), vervangen door:
„e)
veiligheidsrapporten van de nationale veiligheidsinstanties, als bedoeld in de artikelen 7, 8 en 14 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1034/2011 van de Commissie (10) en rapporten van de nationale veiligheidsinstanties over de oplossing van geïdentificeerde veiligheidsgebreken die het voorwerp uitmaken van plannen van corrigerende maatregelen;
Artikel 20
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 17 oktober 2011.