NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 749/2011
ze dne 29. července 2011,
kterým se mění nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (1), a zejména čl. 5 odst. 2, čl. 15 odst. 1 písm. c), čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 20 odst. 10 a 11, čl. 41 odst. 3 první a třetí pododstavec, čl. 42 odst. 2 a čl. 45 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Nařízení rovněž obsahuje ustanovení pro stanovení konečného bodu výrobního řetězce určitých získaných produktů, po kterém se na ně už nevztahují požadavky uvedeného nařízení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice (2), stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel pro stanovení konečných bodů pro určité získané produkty.
(3)
Dánsko předložilo žádost o stanovení konečného bodu pro rybí tuk, který se používá k výrobě léčivých přípravků. Protože se tento rybí tuk získává z materiálu kategorie 3 a zpracovává se za přísných podmínek, měl by se pro tento tuk stanovit konečný bod. Článek 3 nařízení (EU) č. 142/2011 a příloha XIII uvedeného nařízení by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(4)
Nařízení (EU) č. 142/2011 převzalo ustanovení zavedená k provedení nařízení (ES) č. 1774/2002 a rozhodnutí Komise 2003/324/ES (3), jimiž se zejména umožňuje Estonsku, Lotyšsku a Finsku krmení některých kožešinových zvířat zpracovanými živočišnými bílkovinami, které byly získány z těl zvířat téhož druhu nebo z jejich částí, zejména lišek. Příloha II by měla být změněna tak, aby se umožnilo krmení obou běžně chovaných druhů, tj. lišky obecné (Vulpes vulpes), která je v současnosti uvedená na seznamu, a lišky polární (Alopex lagopus) tímto materiálem, protože rozhodnutí 2003/324/ES bylo zrušeno nařízením (EU) č. 142/2011.
(5)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví některá pravidla pro tlakovou sterilizaci a prováděcí opatření, která se mají přijmout pro další zpracovatelské metody, které se musí uplatnit pro vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty, aby při použití nebo neškodném odstraňování těchto produktů nevznikla rizika nepřijatelná pro zdraví lidí a zvířat. V souladu s tím stanoví příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 standardní zpracovatelské metody pro zpracovatelské podniky a některé další podniky a zařízení.
(6)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 umožňuje neškodné odstraňování nebo používání vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů alternativními metodami, pokud byly tyto metody povoleny na základě posouzení jejich schopnosti snižovat rizika pro zdraví lidí a zvířat na míru, která je pro příslušnou kategorii produktů živočišného původu alespoň rovnocenná standardním zpracovatelským metodám. Nařízení (ES) č. 1069/2009 také stanoví, že má být přijat standardní formát žádostí o alternativní metody. V souladu s tím stanoví příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 alternativní zpracovatelské metody pro zpracovatelské podniky a některé další podniky a zařízení.
(7)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) přijal s ohledem na takové alternativní metody tři stanoviska: vědecké stanovisko přijaté dne 21. ledna 2009 k projektu zkoumání alternativ k systémům likvidace kadáverů použitím kontejnerového systému (4) (dále jen „kontejnerový systém“), vědecké stanovisko přijaté dne 8. července 2010 k ošetření pevného prasečího a drůbežího hnoje vápnem (5) a vědecké stanovisko přijaté dne 22. září 2010 k žádosti společnosti Neste Oil o novou alternativní metodu neškodného odstraňování nebo používání vedlejších produktů živočišného původu (6).
(8)
Projekt kontejnerového systému navrhuje hydrolýzu kadáverů prasat a dalších vedlejších produktů živočišného původu z prasat chovaných v hospodářství, která se uskutečňuje v uzavřeném kontejneru na území hospodářství. Po určité době se získané hydrolyzované materiály neškodně odstraňují, a to přednostně spalováním nebo zpracováním v souladu s hygienickými pravidly pro vedlejší produkty živočišného původu.
(9)
Projekt kontejnerového systému dále navrhuje druhou možnost, kdy se kadávery prasat a další vedlejší produkty živočišného původu z prasat chovaných v hospodářství před jejich neškodným odstraněním drtí a následně pasterizují.
(10)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 21. ledna 2009 ke kontejnerovému systému dospěl k závěru, že poskytnuté informace nejsou dostačujícím podkladem pro to, aby mohla být tato druhá možnost považována za bezpečný způsob neškodného odstranění vedlejších produktů živočišného původu z prasat. Pokud jde o první možnost založenou na hydrolýze, úřad EFSA také nebyl schopen předložit konečné posouzení. Uvedl však, že by hydrolyzovaný materiál neměl představovat další riziko, pokud by se dále zpracovával v souladu s hygienickými předpisy pro materiály kategorie 2.
(11)
Proto by se měla hydrolýza vedlejších produktů živočišného původu na území hospodářství povolit za podmínek, které brání přenosu onemocnění přenosných na člověka nebo na zvířata a které nemají nepříznivý účinek na životní prostředí. Zejména by se měla hydrolýza, jako třetí možnost, provádět v uzavřeném a nepropustném kontejneru, který je oddělený od hospodářských zvířat na stejném území. Protože však metoda hydrolýzy není zpracovatelskou metodou, neměly by se na ni vztahovat zvláštní podmínky pro zpracování vedlejších produktů živočišného původu v těchto zařízeních. Kontejner by se měl pravidelně a pod úředním dohledem kontrolovat na nepřítomnost koroze, aby se zabránilo úniku materiálů do země.
(12)
Schopnost metody hydrolýzy snížit možná zdravotní rizika se ještě neprokázala. Proto by se měla zakázat každá manipulace s hydrolyzovaným materiálem nebo jeho použití mimo spalování a spoluspalování, po předchozím zpracování nebo bez něj, nebo neškodné odstraňování na povolené skládce, kompostování nebo přeměna na bioplyn, pokud každé ze tří posledně uvedených možností předchází tlaková sterilizace.
(13)
Španělsko, Irsko, Lotyšsko, Portugalsko a Spojené království vyjádřily zájem o to, aby se jejich provozovatelům povolila metoda hydrolýzy. Příslušné orgány uvedených členských států potvrdily, že se u těchto provozovatelů mají uskutečnit přísné kontroly, aby se zabránilo možným zdravotním rizikům.
(14)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 8. července 2010 k ošetření pevného prasečího a drůbežího hnoje vápnem dospěl k závěru, že by se navrhované smíchání vápna s hnojem mohlo považovat za bezpečný postup inaktivace příslušných bakteriálních a virových patogenních původců s ohledem na zamýšlenou aplikaci získaného produktu, tedy uvedené směsi vápna s hnojem, na půdu. Protože použití prokázalo účinnost postupu jenom při použití konkrétního míchacího zařízení, úřad EFSA doporučil, aby se v případě, že je pro postup použito odlišné míchací zařízení, provedlo na základě měření pH, času a teploty ověření, které by mělo prokázat, že použitím odlišného míchacího zařízení je dosaženo rovnocenné inaktivace patogenních původců.
(15)
Ověření podle uvedených zásad by se mělo provést v případě, že je nehašené vápno (CaO), které bylo použito pro postup posouzený úřadem EFSA, nahrazeno dolomitickým vápnem (CaOMgO).
(16)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 22. září 2010 ke katalytickému procesu sestávajícímu z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv dospěl k závěru, že proces lze považovat za bezpečný, pokud se tavené/škvařené tuky získané z materiálů kategorie 2 a kategorie 3 použijí jako výchozí materiály a současně se uvedené tavené/škvařené tuky zpracují v souladu se standardními metodami zpracování vedlejších produktů živočišného původu. Na základě předložených důkazů však nebylo možné rozhodnout, zda dokáže tento postup také zmírnit možná rizika TSE, která mohou představovat tavené/škvařené tuky získané z materiálů kategorie 1. Proto by se měl katalytický proces sestávající z několika kroků povolit v případě tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 2 a kategorie 3, ale měl by se zamítnout v případě tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 1. Přestože takové zamítnutí nebrání žadateli předložit úřadu EFSA další důkazy pro nové posouzení, používání tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 1 pro uvedený proces by mělo být až do takového posouzení zakázané.
(17)
Příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být změněna s ohledem na závěry uvedených tří vědeckých stanovisek úřadu EFSA.
(18)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví přijetí prováděcích opatření týkajících se přeměny vedlejších produktů živočišného původu na bioplyn nebo kompost. Pokud se v zařízení na výrobu bioplynu nebo v zařízení na kompostování mísí vedlejší produkty živočišného původu s materiály neživočišného původu nebo s jinými materiály, na které se nevztahuje uvedené nařízení, měl by mít příslušný orgán možnost povolit odběr reprezentativních vzorků po pasterizaci a před smísením, aby se otestoval jejich soulad s mikrobiologickými kritérii. Odběr těchto vzorků by měl prokázat, že pasterizace vedlejších produktů živočišného původu zmírnila mikrobiologická rizika u vedlejších produktů živočišného původu určených k přeměně.
(19)
Příloha V nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(20)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví přijetí standardního formátu žádostí o alternativní metody používání nebo neškodného odstraňování vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů. Uvedený formát mají používat zainteresované subjekty při předkládání žádosti o povolení takových metod.
(21)
Úřad EFSA přijal na žádost Komise dne 7. července 2010 vědecké stanovisko s prohlášením o technické pomoci s formátem žádostí o nové alternativní metody týkající se vedlejších produktů živočišného původu (7). V uvedeném prohlášení úřad EFSA zejména doporučuje dále vyjasnit informace, které by zainteresované subjekty měly uvést při předložení žádosti o nové alternativní metody.
(22)
S ohledem na doporučení v uvedeném vědeckém stanovisku by měl být standardní formát žádostí o nové alternativní metody uvedený v příloze VII nařízení (EU) č. 142/2011 změněn.
(23)
Protože obnovitelná paliva získaná katalytickým procesem sestávajícím z několika kroků je možno vyrobit i z dovezených tavených/škvařených tuků, měly by se vyjasnit požadavky na dovoz těchto tuků a podmínky uvedené ve veterinárním osvědčení, které musí doprovázet zásilky tavených/škvařených tuků v místě vstupu do Unie, kde se provádějí veterinární kontroly. Přílohy XIV a XV nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(24)
V souladu s tím by proto měl být změněn článek 3 a přílohy II, IV, V, VII, VIII, XI a přílohy XIII až XVI.
(25)
Po vstupu tohoto nařízení v platnost by se mělo poskytnout přechodné období, aby se umožnil plynulý dovoz tavených/škvařených tuků, které nejsou určené k lidské spotřebě, pro určitá použití mimo krmivový řetězec, do Unie, jak stanoví nařízení (EU) č. 142/2011 před změnami zavedenými tímto nařízením.
(26)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
V článku 3 se písmeno g) nahrazuje tímto:
„g)
kožešinu, která splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tento produkt stanovené v kapitole VIII přílohy XIII;
h)
rybí tuk určený k výrobě léčivých přípravků, který splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tento produkt stanovené v kapitole XIII přílohy XIII;
i)
benzin a paliva, které splňují zvláštní požadavky na produkty katalytického procesu sestávajícího z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv stanovené v odst. 2 písm. c) oddílu 3 kapitoly IV přílohy IV.“
2)
Přílohy II, IV, V, VII, VIII, XI a přílohy XIII až XVI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Během přechodného období do 31. ledna 2012 se budou pro dovoz do Unie dále přijímat zásilky tavených/škvařených tuků, které nejsou určené k lidské spotřebě, pro určitá použití mimo krmivový řetězec, k nimž je přiloženo veterinární osvědčení, které bylo podepsáno a vyplněno v souladu se vzorem stanoveným v kapitole 10 (B) přílohy XV nařízení (EU) č. 142/2011 před vstupem tohoto nařízení v platnost, pokud tato osvědčení byla vyplněna a podepsána před 30. listopadem 2011.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. července 2011.
VERORDENING (EU) Nr. 749/2011 VAN DE COMMISSIE
van 29 juli 2011
tot wijziging van Verordening (EU) nr. 142/2011 tot uitvoering van Verordening (EG) nr. 1069/2009 van het Europees Parlement en de Raad tot vaststelling van gezondheidsvoorschriften inzake niet voor menselijke consumptie bestemde dierlijke bijproducten en afgeleide producten en tot uitvoering van Richtlijn 97/78/EG van de Raad wat betreft bepaalde monsters en producten die vrijgesteld zijn van veterinaire controles aan de grens krachtens die richtlijn
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1069/2009 van het Europees Parlement en de Raad van 21 oktober 2009 tot vaststelling van gezondheidsvoorschriften inzake niet voor menselijke consumptie bestemde dierlijke bijproducten en afgeleide producten en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 1774/2002 (1), en met name artikel 5, lid 2, artikel 15, lid 1, eerste alinea, onder c), en tweede alinea, artikel 20, leden 10 en 11, artikel 41, lid 3, eerste en derde alinea, artikel 42, lid 2, en artikel 45, lid 4,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bij Verordening (EG) nr. 1069/2009 zijn volks- en diergezondheidsvoorschriften vastgesteld voor dierlijke bijproducten en afgeleide producten om risico's voor de volksgezondheid en de diergezondheid als gevolg van die producten te voorkomen of zo klein mogelijk te maken. Die verordening voorziet ook in de vaststelling van een eindpunt voor bepaalde afgeleide producten, waarna die producten niet meer aan die verordening hoeven te voldoen.
(2)
Verordening (EU) nr. 142/2011 van de Commissie van 25 februari 2011 tot uitvoering van Verordening (EG) nr. 1069/2009 van het Europees Parlement en de Raad tot vaststelling van gezondheidsvoorschriften inzake niet voor menselijke consumptie bestemde dierlijke bijproducten en afgeleide producten en tot uitvoering van Richtlijn 97/78/EG van de Raad wat betreft bepaalde monsters en producten die vrijgesteld zijn van veterinaire controles aan de grens krachtens die richtlijn (2) bevat uitvoeringsvoorschriften voor Verordening (EG) nr. 1069/2009, waaronder voorschriften voor het vaststellen van eindpunten voor bepaalde afgeleide producten.
(3)
Denemarken heeft een verzoek ingediend ter bepaling van een eindpunt voor visolie die voor de vervaardiging van geneesmiddelen wordt gebruikt. Aangezien dergelijke visolie afgeleid wordt van categorie 3-materiaal en onder strikte voorwaarden verwerkt wordt, moet voor die visolie een eindpunt worden vastgesteld. Artikel 3 van Verordening (EU) nr. 142/2011 en bijlage XIII daarbij moeten derhalve dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(4)
Bij Verordening (EU) nr. 142/2011 werden de bepalingen ter uitvoering van Verordening (EG) nr. 1774/2002 en Beschikking 2003/324/EG van de Commissie (3) gecontinueerd waarbij met name Estland, Letland en Finland werd toegestaan bepaalde pelsdieren te voederen met verwerkte dierlijke eiwitten afkomstig van kadavers of gedeelten ervan van dieren van dezelfde soort, met name vossen. Aangezien Beschikking 2003/324/EG bij Verordening (EU) nr. 142/2011 is ingetrokken, moet bijlage II bij die verordening worden gewijzigd, zodat dat materiaal kan worden vervoederd aan beide gewoonlijk gehouden soorten, de gewone vos (Vulpes vulpes), die momenteel in die bijlage wordt genoemd, en de poolvos (Alopex lagopus).
(5)
Verordening (EG) nr. 1069/2009 bevat bepaalde voorschriften voor sterilisatie onder druk en bepaalt dat er uitvoeringsmaatregelen kunnen worden vastgesteld wat betreft andere verwerkingsmethoden die op dierlijke bijproducten of afgeleide producten moeten worden toegepast zodat het gebruik of de verwijdering van die producten niet tot onaanvaardbare risico's voor de volksgezondheid of de diergezondheid leidt. Daarom bevat bijlage IV bij Verordening (EU) nr. 142/2011 standaardverwerkingsmethoden voor verwerkingsbedrijven en bepaalde andere bedrijven en inrichtingen.
(6)
Verordening (EG) nr. 1069/2009 biedt de mogelijkheid om alternatieve methoden te gebruiken voor de verwijdering of het gebruik van dierlijke bijproducten of afgeleide producten, mits die methoden toegelaten zijn nadat is beoordeeld of zij de risico's voor de volksgezondheid en de diergezondheid voor de desbetreffende categorie dierlijke bijproducten ten minste even goed kunnen beperken als de standaardverwerkingsmethoden. Verordening (EG) nr. 1069/2009 bevat ook een standaardformaat voor aanvragen om toelating van alternatieve methoden. Bijlage IV bij Verordening (EU) nr. 142/2011 beschrijft alternatieve methoden voor verwerkingsbedrijven en bepaalde andere bedrijven en inrichtingen.
(7)
De Europese Autoriteit voor voedselveiligheid (EFSA) heeft drie adviezen over alternatieve methoden uitgebracht: op 21 januari 2009 een wetenschappelijk advies over het project ter bestudering van alternatieve methoden voor de destructie van karkassen, waarbij gebruikgemaakt wordt van het bunkersysteem („bunkersysteemproject”) (4), op 8 juli 2010 een wetenschappelijk advies over de behandeling van vaste mest van varkens en pluimvee met kalk (5) en op 22 september 2010 een advies over de aanvraag van Neste Oil betreffende een nieuwe alternatieve methode voor de verwijdering of het gebruik van dierlijke bijproducten (6).
(8)
Het bunkersysteemproject omvat als eerste mogelijkheid de hydrolyse van varkenskadavers en andere dierlijke bijproducten van gehouden varkens in een gesloten recipiënt op het terrein van het landbouwbedrijf zelf. Na een bepaalde tijd wordt het gehydrolyseerde materiaal overeenkomstig de gezondheidsvoorschriften voor dierlijke bijproducten verwijderd door verbranding of verwerking.
(9)
Als tweede mogelijkheid wordt in het bunkersysteemproject voorgesteld kadavers en andere dierlijke bijproducten van gehouden varkens te vermalen voordat zij verwijderd worden.
(10)
In haar advies van 21 januari 2009 over het bunkersysteemproject concludeerde de EFSA dat de verstrekte informatie niet toereikend was om de tweede mogelijkheid als een veilige wijze van verwijdering van dierlijke bijproducten van varkens te beschouwen. Over de eerste mogelijkheid, op basis van hydrolyse, kon de EFSA evenmin een definitief oordeel uitspreken. Wel gaf de EFSA aan dat het gehydrolyseerde materiaal geen extra risico zou opleveren, mits het verder verwerkt werd volgens de gezondheidsvoorschriften voor categorie 2-materiaal.
(11)
De hydrolyse van dierlijke bijproducten op het bedrijf zelf moet dus worden toegestaan onder voorwaarden waarbij de overdracht van op mens of dier overdraagbare ziekten wordt voorkomen en schadelijke effecten op het milieu worden vermeden. Met name moet de hydrolyse plaatsvinden in een gesloten, lekvrije recipiënt die zich, als derde mogelijkheid, afgezonderd van landbouwhuisdieren op dezelfde locatie bevindt. Aangezien echter de hydrolysemethode geen verwerkingsmethode is, dienen de specifieke voorschriften voor de verwerking van dierlijke bijproducten op dergelijke bedrijven niet te gelden. De recipiënt moet regelmatig onder officieel toezicht worden gecontroleerd op corrosie, zodat er geen materiaal in de grond kan weglekken.
(12)
Er is nog niet aangetoond dat met de hydrolysemethode potentiële gezondheidsrisico's kunnen worden beperkt. Daarom moet elke hantering en elk gebruik van het gehydrolyseerde materiaal worden verboden, afgezien van verbranding of meeverbranding, al dan niet na verwerking, dan wel sterilisatie onder druk gevolgd door storting op een toegelaten stortplaats of omzetting in compost of biogas.
(13)
Spanje, Ierland, Letland, Portugal en het Verenigd Koninkrijk hebben aangegeven dat zij hun exploitanten zouden willen toestaan de hydrolysemethode te gebruiken. De bevoegde autoriteiten van die lidstaten hebben bevestigd dat de betrokken exploitanten streng zullen worden gecontroleerd om eventuele gezondheidsrisico's te voorkomen.
(14)
In haar advies van 8 juli 2010 over de behandeling van vaste mest van varkens en pluimvee met kalk heeft de EFSA geconcludeerd dat het voorgestelde mengen van mest met kalk een veilige methode is om relevante ziekteverwekkende bacteriën en virussen te inactiveren, gelet op de beoogde toepassing van het afgeleide product, namelijk het uitrijden van het kalk-mestmengsel op het land. Aangezien de efficiëntie van het proces in de aanvraag alleen voor één bepaalde menginrichting werd aangetoond, heeft de EFSA geadviseerd dat bij gebruik van een andere menginrichting eerst een validatie moet plaatsvinden op basis van metingen van de pH, tijd en temperatuur, om aan te tonen dat met de andere menginrichting een gelijkwaardige inactivatie van de ziekteverwekkers wordt bereikt.
(15)
Een validatie volgens deze beginselen moet ook worden uitgevoerd als ongebluste kalk (CaO), dat in het door de EFSA beoordeelde proces werd gebruikt, wordt vervangen door gebrande dolomiet (CaO.MgO).
(16)
In haar advies van 22 september 2010 betreffende een meerstapskatalyseproces voor de productie van hernieuwbare brandstoffen concludeerde de EFSA dat het proces als veilig kan worden beschouwd wanneer gesmolten vet afkomstig van categorie 2- en categorie 3-materiaal als grondstof wordt gebruikt en dat vet verwerkt is volgens de standaardverwerkingsmethoden voor dierlijke bijproducten. Uit de verstrekte informatie kon echter niet worden geconcludeerd dat eventuele TSE-risico's in gesmolten vet afkomstig van categorie 1-materiaal met het proces kunnen worden beperkt. Daarom moet het meerstapskatalyseproces worden toegestaan voor gesmolten vet afkomstig van categorie 2- en categorie 3-materiaal, maar niet voor gesmolten vet afkomstig van categorie 1-materiaal. Dit belet de aanvrager niet om bij de EFSA nadere informatie in te dienen met het oog op een nieuwe beoordeling, maar zolang die beoordeling niet heeft plaatsgevonden moet het gebruik van gesmolten vet afkomstig van categorie 1-materiaal voor dit proces worden verboden.
(17)
In verband met de drie wetenschappelijke adviezen van de EFSA moet bijlage IV bij Verordening (EU) nr. 142/2011 worden gewijzigd.
(18)
Verordening (EG) nr. 1069/2009 biedt de mogelijkheid om uitvoeringsmaatregelen vast te stellen voor de omzetting van dierlijke bijproducten in biogas of compost. Wanneer dierlijke bijproducten in een biogas- of composteerinstallatie worden gemengd met materiaal van niet-dierlijke oorsprong of ander materiaal dat niet onder die verordening valt, moet de bevoegde autoriteit kunnen toestaan dat na pasteurisatie maar voor het mengen representatieve monsters worden genomen om te controleren of aan de microbiologische criteria wordt voldaan. Uit die bemonstering moet blijken of de microbiologische risico's van de om te zetten dierlijke bijproducten door de pasteurisatie zijn beperkt.
(19)
Bijlage V bij Verordening (EU) nr. 142/2011 moet daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(20)
Verordening (EG) nr. 1069/2009 voorziet in een goedkeuringsprocedure voor een standaardformaat voor aanvragen om toelating van alternatieve methoden voor het gebruik of de verwijdering van dierlijke bijproducten of afgeleide producten. Dat formaat moet door belanghebbende partijen worden gebruikt bij een aanvraag om toelating van dergelijke methoden.
(21)
Op verzoek van de Commissie heeft de EFSA op 7 juli 2010 een verklaring uitgebracht over technische bijstand betreffende het formaat van aanvragen voor nieuwe alternatieve methoden voor dierlijke bijproducten (7). In die verklaring geeft de EFSA met name een nadere toelichting op de informatie die belanghebbende partijen moeten verstrekken wanneer zij een aanvraag om toelating van een nieuwe alternatieve methode indienen.
(22)
In verband met de aanbevelingen van die verklaring moet het standaardformaat voor aanvragen om toelating van nieuwe alternatieve methoden in bijlage VII bij Verordening (EU) nr. 142/2011 worden gewijzigd.
(23)
Aangezien hernieuwbare brandstoffen met het meerstapskatalyseproces ook geproduceerd kunnen worden uit ingevoerd gesmolten vet, moeten de invoervoorschriften voor dat vet en de voorwaarden in het gezondheidscertificaat dat zendingen gesmolten vet bij het punt van binnenkomst in de Unie waar de veterinaire controles plaatsvinden, nader worden gepreciseerd. De bijlagen XIV en XV bij Verordening (EG) nr. 142/2011 moeten daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(24)
Artikel 3 en de bijlagen II, IV, V, VII, VIII, XI en XIII tot en met XVI moeten dus worden gewijzigd.
(25)
Er moet na de inwerkingtreding van deze verordening een overgangsperiode komen zodat de invoer in de Unie van niet voor menselijke consumptie bestemt gesmolten vet voor bepaalde doeleinden buiten de voederketen overeenkomstig Verordening (EU) nr. 142/2011 voordat die bij deze verordening werden gewijzigd, toegestaan blijft.
(26)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Verordening (EU) nr. 142/2011 wordt als volgt gewijzigd:
1.
Artikel 3, onder g), komt als volgt te luiden:
„g)
bont dat aan de specifieke eisen voor het eindpunt voor dat product in bijlage XIII, hoofdstuk VIII, voldoet;
h)
visolie voor de vervaardiging van geneesmiddelen die aan de specifieke eisen voor het eindpunt voor dat product in bijlage XIII, hoofdstuk XIII, voldoet;
i)
benzine en andere brandstoffen die aan de specifieke eisen voor producten van het meerstapskatalyseproces voor de productie van hernieuwbare brandstoffen in bijlage IV, hoofdstuk IV, afdeling 3, punt 2, onder c), voldoen.”.
2.
De bijlagen II, IV, V, VII, VIII, XI en XIII tot en met XVI worden gewijzigd overeenkomstig de bijlage bij deze verordening.
Artikel 2
Zendingen niet voor menselijke consumptie bestemd gesmolten vet voor bepaalde doeleinden buiten de voederketen die vergezeld gaan van een gezondheidscertificaat dat vóór de datum van inwerkingtreding van deze verordening volgens het model in hoofdstuk 10 (B) van bijlage XV bij Verordening (EG) nr. 142/2011 is ingevuld en ondertekend, worden nog gedurende een overgangsperiode tot en met 31 januari 2012 voor invoer in de Unie aanvaard, mits die certificaten vóór 30 november 2011 werden ingevuld en ondertekend.
Artikel 3
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 29 juli 2011.