NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 699/2012
ze dne 30. července 2012
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1)
Dne 1. listopadu 2011 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím zveřejnění oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka (dále též „dotčené země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 20. září 2011 Výborem na obranu výrobního odvětví Evropské unie vyrábějícího ocelové tvarovky pro svařování natupo (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 40 % celkové výroby některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. Strany dotčené řízením
(3)
Komise o zahájení řízení úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a zástupce dotčených zemí, známé dovozce a uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(5)
V souladu s článkem 17 základního nařízení a s ohledem na zjevně velký počet výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku pro účely zjištění újmy.
(6)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze tří společností z celkového počtu 22 výrobců v Unii, o nichž bylo známo před zahájením šetření, že vyrábí obdobný výrobek.
(7)
Vzorek byl vybrán na základě objemu prodeje a výroby, jež mohou být přiměřeně prošetřeny v daném časovém rámci. Do vzorku byli zařazeni výrobci se sídlem ve čtyřech členských státech, přičemž na ně připadá 48 % celkového prodeje všech výrobců z Unie, které se uskutečnily v Unii, a představují 64 % výrobců, kteří se přihlásili. Žádná ze zúčastněných stran nevyjádřila nesouhlas s navrženým vzorkem.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(8)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v souladu s článkem 17 základního nařízení v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni dovozci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011).
(9)
Z celkem 38 dovozců, kteří nejsou ve spojení a na něž se Komise obrátila, odpovědělo ve stanovené lhůtě na dotazník pro výběr vzorku pouze pět společností. Jedna společnost se ukázala být spíše uživatelem, než dovozcem výrobku. Proto se mělo za to, že výběr vzorku není nutný, a dotazníky byly zaslány všem čtyřem dovozcům, kteří se přihlásili. Na dotazník nakonec odpověděli pouze dva dovozci, kteří při šetření plně spolupracovali.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(10)
Vzhledem k zřejmému vysokému počtu vyvážejících výrobců se v oznámení o zahájení řízení počítalo v souladu s článkem 17 základního nařízení s výběrem vzorku pro stanovení dumpingu. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011). Konzultovány byly rovněž orgány dotčených zemí.
(11)
Pokud jde o Rusko, při šetření nespolupracovali žádní vyvážející výrobci. Pokud jde o turecké vyvážející výrobce, přihlásily se tři společnosti, a Komise proto rozhodla, že výběr vzorku není v případě Turecka nutný. Dané tři spolupracující turecké společnosti představují většinu tureckého vývozu do Unie během období šetření.
d) Odpovědi na dotazník a ověření informací na místě
(12)
Aby mohla Komise provést svou analýzu, zaslala dotazníky všem třem spolupracujícím tureckým vyvážejícím výrobcům, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku a spolupracujícím dovozcům a uživatelům, kteří nejsou ve spojení.
(13)
Odpovědi na dotazník přišly od všech tří spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a čtyř uživatelů.
(14)
Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. V prostorách těchto společností se uskutečnily inspekce na místě:
Vyvážející výrobci v Turecku
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turecko,
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turecko,
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Turecko.
Výrobci v Unii
-
ERNE Fittings, Schlinz, Rakousko,
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Itálie.
3. Období šetření
(15)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. Platná opatření vztahující se na další třetí země
(16)
V platnosti jsou antidumpingová opatření vztahující se na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Malajsie, Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Thajska a v důsledku praktik obcházení rovněž na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Čínské lidové republiky a zasílané z Indonésie, Srí Lanky, Filipín a Tchaj-wanu (s určitými výjimkami) (3). Země uvedené v předchozí větě se dále označují jako „země v režimu antidumpingových opatření“.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(17)
Dotčeným výrobkem jsou potrubní tvarovky (jiné nežli lité tvarovky, příruby a tvarovky se závitem) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) o největším vnějším průměru nepřesahujícím 609,6 mm, používané ke svařování natupo a jiným účelům, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 („dotčený výrobek“).
(18)
V rámci výrobního procesu se pro výrobu kolen, přechodek a profilů tvaru T používají bezešvé nebo svařované ocelové trubky, zatímco pro výrobu uzávěrů se obvykle jako surovina používají ocelové plechy. Kolena a přechodky se vyrábějí řezáním a tvarováním, ohýbáním nebo krácením. Profily tvaru T se vyrábějí za použití hydrostatického tlaku a uzávěry jsou vyráběny tvarováním plechů nebo desek. Před zabalením výrobku dále obvykle dochází k srážení hran a otryskávání pískem. V určitých případech se též provádí galvanizace výrobku. Všechny typy výrobků mají stejné základní fyzikální, chemické a technické charakteristiky a stejná základní užití.
(19)
Potrubní tvarovky se používají v petrochemickém průmyslu, stavebnictví, při výrobě energie, stavbě lodí a v průmyslových zařízeních. Ve všech výše uvedených aplikacích jsou používány za účelem spojování trubek nebo rour.
2. Obdobný výrobek
(20)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek a některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané na domácím trhu v dotčených zemích a rovněž některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní užití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Rusko
(21)
Jak je uvedeno v 11. bodě odůvodnění výše, žádný ruský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto byly v souladu s článkem 18 základního nařízení výpočty související s dumpingem v případě Ruska byly provedeny na základě dostupných údajů, jak je vysvětleno níže.
1.1 Běžná hodnota
(22)
V důsledku neexistující spolupráce ze strany ruských vyvážejících výrobců byla běžná hodnota pro Rusko vypočtena na základě dostupných údajů.
(23)
Je třeba připomenout, že podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu v souvislosti s ruským dovozem dotčeného výrobku. V důsledku chybějících podrobnějších informací byl výpočet, jenž vedl k uvedeným důkazům, založen na početně zjištěné běžné hodnotě pro Rusko. Nicméně za účelem přesnějšího stanovení běžné hodnoty Komise předběžně rozhodla, že běžná hodnota pro Rusko má být stanovena na základě informací získaných během šetření od těch tureckých vyvážejících výrobců, kteří používají ruské bezešvé trubky a roury jako vstupy pro výrobu dotčeného výrobku. Náklady na suroviny skutečně představují převážnou část celkových výrobních nákladů dotčeného výrobku, a proto byla tato metoda považována za nejvíce přiměřenou pro stanovení běžné hodnoty pro Rusko na základě dostupných skutečností.
(24)
Běžná hodnota pro Rusko byla tudíž vypočtena určením váženého průměru běžné hodnoty těch spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, kteří kupují část svých surovin z Ruska.
(25)
Je důležité poznamenat, že výsledná běžná hodnota byla místo všech typů dotčeného výrobku stanovena pro typ výrobku (kolena), který představuje nejvyšší objem dovozu, s cílem umožnit reprezentativní srovnání s vývozní cenou (viz následující body odůvodnění).
1.2 Vývozní cena
(26)
V důsledku chybějících podrobnějších informací o cenách byla vývozní cena pro dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska stanovena na základě údajů Eurostatu o dovozu. Vzhledem k velké škále sortimentní skladby spadající pod určité kódy KN byla vývozní cena určena omezením využití údajů Eurostatu na typ výrobku (kolena) představující nejvyšší objem dovozu, což je považováno za reprezentativní pro všechny typy dotčeného výrobku. Vývozní cena byla proto založena na kódu KN 7307 93 11.
(27)
Výše zmíněné údaje Eurostatu o dovozu musely být upraveny s ohledem na skutečnost, že některé dovozní transakce z Ruska do Bulharska, Estonska a Litvy obsahovaly chybná celní prohlášení, s největší pravděpodobností v důsledku chybného zařazení výrobků. Tyto transakce byly určeny s využitím statistiky dovozu dostupné v databázi podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení a byly vyňaty z výpočtu vývozní ceny s cílem vyhnout se při výpočtu dumpingu použití zkreslené vývozní ceny.
1.3 Srovnání
(28)
Dumpingové rozpětí bylo stanoveno srovnáním vývozní ceny ze závodu na základě údajů Eurostatu s běžnou hodnotou pro Rusko stanovenou, jak je uvedeno výše.
(29)
Pro účely stanovení vývozní ceny ze závodu byla vývozní cena CIF vycházející z údajů Eurostatu (s korekcí pro eliminaci zkreslení, jak je uvedeno výše) upravena o náklady na přepravu. Pro tento účel byly použity náklady na přepravu, jak jsou vypočítány v podnětu, což bylo považováno za přiměřený odhad.
1.4 Dumpingové rozpětí
(30)
Celostátní dumpingové rozpětí bylo vyjádřeno jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(31)
Na základě výše uvedeného celostátní prozatímní dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Všechny společnosti
23,8 %
2. Turecko
2.1 Běžná hodnota
(32)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise u každého ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců nejdříve stanovila, zda je jejich celkový domácí prodej obdobného výrobku reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů představuje alespoň 5 % jejich celkového objemu prodeje dotčeného výrobku na vývoz do Unie. Šetření stanovilo, že domácí prodej obdobného výrobku byl u všech spolupracujících vyvážejících výrobců reprezentativní.
(33)
Komise následně určila ty typy výrobků prodávané na domácím trhu společnostmi s celkově reprezentativním domácím prodejem, které byly shodné s typy prodávanými na vývoz do Unie nebo jim byly velmi podobné.
(34)
Dále bylo pro každý typ obdobného výrobku, který prodali vyvážející výrobci na domácím trhu a který je srovnatelný s typem dotyčného výrobku, jenž je prodáván na vývoz do Unie, zjištěno, zda byl domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud objem prodeje tohoto typu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům v období šetření představoval přibližně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie. Šetřením bylo zjištěno, že v případě všech tří společností byl domácí prodej pro většinu typů výrobku reprezentativní.
(35)
Komise následně zkoumala, zda je možné prodej každého typu dotčeného výrobku na domácím trhu v reprezentativním množství považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Tento přezkum proběhl tak, že byl pro každý typ výrobku stanoven podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(36)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota podle typu výrobku vypočítána jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje daného typu výrobku.
(37)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku.
(38)
Šetřením bylo stanoveno, že ziskový prodej některých srovnatelných typů výrobků činil více než 80 % celkového domácího prodeje, a proto byl u tohoto prodeje pro výpočet průměrné ceny pro běžnou hodnotu použit veškerý domácí prodej. Pro ostatní typy výrobků rovněž považované za prodávané v běžném obchodním styku byl použit pouze ziskový prodej.
(39)
Pokud byly všechny typy výrobků prodány se ztrátou, mělo se za to, že nebyly prodány v běžném obchodním styku. Pro prodeje typů výrobků neuskutečněné v běžném obchodním styku, jakož i pro typy výrobků, které nebyly prodány na domácím trhu v reprezentativním množství, bylo nezbytné běžnou hodnotu stanovit početně. Všechny tři šetřené společnosti prodávaly tyto typy výrobků na vývoz do Unie, i když pouze v omezeném množství.
(40)
Pro stanovení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení byly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk realizovaný příslušnými spolupracujícími vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku na domácím trhu v běžném obchodním styku během období šetření přičteny k jejich průměrným výrobním nákladům během období šetření. Pro typy výrobku prodávané na domácím trhu v nereprezentativním množství byl ke stanovení běžné hodnoty použit vážený průměr zisku a prodejní, správní a režijní náklady na tento nereprezentativní prodej v běžném obchodním styku.
2.2 Vývozní cena
(41)
Ve všech případech byl dotčený výrobek vyvážen pro nezávislé odběratele v Unii, a proto byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(42)
Jedna ze tří spolupracujících tureckých společností během období šetření uskutečnila prodej na vývoz do Unie pouze ve velmi omezeném množství. Dotyčná společnost tvrdila, že chce zvýšit svůj vývoz do Unie, avšak nebyla schopna nabízet dovozcům dostatečně nízké ceny, a požádala, aby tato skutečnost byla při analýze vzata v úvahu.
(43)
Pokud však jde o výpočet dumpingu pro tuto společnost, bylo nutné vycházet z jejího omezeného prodeje. Ačkoli byl prodej této společnosti do Unie omezený, musí být brán v potaz a použit jako jediný možný základ pro výpočet individuálního dumpingového rozpětí pro tuto společnost. V žádném případě nelze neschopnost společnosti prodat více kvůli své údajně vysoké ceně posuzovat jako faktor, který by měl ovlivnit výpočet dumpingu ve vztahu k této společnosti.
2.3 Srovnání
(44)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly porovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy byly provedeny ve všech případech, kdy to bylo považováno za přiměřené, přesné a podložené ověřenými důkazy. Zejména byla umožněna úprava zohledňující náklady na přepravu a pojištění včetně přepravy ve vyvážející zemi, slev, provizí, úvěrových nákladů a bankovních poplatků.
2.4 Dumpingová rozpětí
(45)
Prozatímní dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
a) Dumpingové rozpětí u prošetřovaných společností
(46)
Individuální dumpingové rozpětí u jednoho ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců bylo stanoveno v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem ceny společností za dotčený výrobek při vývozu do Unie.
(47)
Pokud však jde o zbývající dva spolupracující turecké výrobce, výpočty týkající se dumpingu v jejich případě ukázaly, že společnosti prováděly cílený dumping, a sice pokud jde o konkrétní období, jakož i konkrétní zákazníky a regiony. Ukázalo se, že jejich vývozní ceny byly jasně strukturované a lišily se pro různé zákazníky, regiony i časová období. Kromě toho výpočet dumpingu na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozních cen neodráží plný rozsah dumpingu, kterého se dopouštěli oba dotčení výrobci.
(48)
Za účelem zohlednění plného rozsahu dumpingu prováděného oběma dotčenými společnostmi byla proto v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení běžná hodnota stanovená na základě váženého průměru v jejich případě porovnána s cenami všech jednotlivých vývozních transakcí směřujících do Unie.
b) Dumpingové rozpětí u nespolupracujících společností
(49)
Pokud jde o všechny nespolupracující turecké vyvážející výrobce, bylo stanoveno zbytkové dumpingové rozpětí. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla považována za poměrně nízkou (objem vývozu tří spolupracujících tureckých společností představoval méně než 80 % celkového tureckého vývozu do Unie během období šetření), bylo zbytkové dumpingové rozpětí určeno na základě odpovídající metody vedoucí k rozpětí, které je vyšší než nejvyšší z individuálních rozpětí uvedených tří spolupracujících společností. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě prodeje reprezentativních typů výrobku, který uskutečnil turecký spolupracující výrobce s nejvyšším dumpingovým rozpětím z uvedených tří spolupracujících společností.
(50)
Na základě výše uvedeného prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(51)
V průběhu období šetření vyrábělo obdobný výrobek 22 výrobců v Unii. Všech 22 výrobců v Unii představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a bude tudíž dále souhrnně označováno jako „výrobní odvětví Unie“.
(52)
Jak je uvedeno v 7. bodě odůvodnění výše, tři výrobci v Unii vybraní do vzorku představují přibližně 50 % celkového prodeje obdobného výrobku uskutečněného výrobci z Unie.
2. Spotřeba v Unii
(53)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle informací získaných z odpovědí společností vybraných do vzorku na dotazník, na základě odhadů uvedených v podnětu týkajících se zbývajících výrobců v Unii a na základě údajů Eurostatu o objemu dovozu.
(54)
Spotřeba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření výrazně poklesla, a sice o 40 %. V roce 2009 se snížila o 44 % a na dané úrovni se udržela i v roce 2010 a poté se v období šetření mírně zvýšila o 4 procentní body.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Dovoz z dotčených zemí
3.1 Souhrnné posouzení účinků dotčeného dovozu
(55)
Komise zjišťovala, zda by dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka neměly být posouzeny souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(56)
Šetření v případě obou dotčených zemí ukázalo, že dumpingová rozpětí byla nad úrovní minimální hranice určené v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a že objem dumpingového dovozu z těchto dvou zemí nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení.
(57)
Pokud jde o podmínky hospodářské soutěže mezi dovozem z Ruska a Turecka v případě obdobného výrobku, z šetření vyplynulo, že výrobci z těchto zemí využívají stejné prodejní kanály a prodávají obdobným kategoriím odběratelů. Z šetření navíc vyplynulo, že dovoz z obou těchto zemí vykazoval v posuzovaném období stoupající trend, pokud jde o podíly na trhu.
(58)
Dva spolupracující turečtí vývozci tvrdili, že kumulace dovozu z Ruska a Turecka není v tomto případě vhodná, neboť dovoz z obou těchto zemí vykazuje různé trendy, pokud jde o objem a ceny.
(59)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že šetřením bylo stanoveno, že zatímco dovoz z Turecka je relativně stabilní, pokud jde o objemy, dovoz z Ruska narůstá. Vzhledem k poklesu poptávky v posuzovaném období však podíl dovozu z obou zemí na trhu roste. Zároveň se nezdá, že jejich ceny přinejmenším v období mezi rokem 2009 a obdobím šetření (vysoká průměrná cena u dovozu z Ruska v roce 2008 byla pravděpodobně důsledkem nesprávného vykazování), byly významně odlišné, přičemž průměrné ruské ceny jsou poněkud nižší, ale velmi blízké průměrným tureckým cenám.
(60)
S ohledem na výše uvedené se má předběžně za to, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Ruska a Turecka by měl být posuzován souhrnně.
3.2 Objem dumpingového dovozu
(61)
Objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí na trh Unie v posuzovaném období vzrostl o 46 %. Konkrétně se dovoz v roce 2009 snížil o 31 %, a poté se v roce 2010 prudce zvýšil o 89 procentních bodů a v období šetření mírně klesl přibližně o 12 procentních bodů. Objem dumpingového dovozu v období šetření dosáhl 2 935 tun.
Tabulka 2
Dumpingový dovoz z dotčených zemí
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Podíl na trhu
2 %
3 %
6 %
5 %
Zdroj: Eurostat.
3.3 Podíl dumpingového dovozu na trhu
(62)
Podíl dumpingového dovozu z dotčených zemí na trhu se v průběhu posuzovaného období více než zdvojnásobil, když vzrostl z 2 % na 5 %.
3.4 Ceny
a) Vývoj cen
(63)
Níže uvedená tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu z dotčených zemí s dodáním na hranice Unie před proclením, a to na základě údajů Eurostatu. Během posuzovaného období průměrná cena dovozu z dotčených zemí zůstala obecně na stabilní úrovni 1 961 EUR za tunu, s výjimkou roku 2010, kdy se snížila o zhruba 150 EUR.
Tabulka 3
Průměrné ceny dumpingového dovozu
2008
2009
2010
OŠ
Průměrné prodejní ceny za tunu
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008 = 100)
100
99
91
100
Zdroj: Eurostat.
b) Cenové podbízení
(64)
Bylo provedeno cenové srovnání jednotlivých typů výrobku z hlediska prodejních cen spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců a prodejních cen výrobců z Unie zařazených do vzorku. Vzhledem k tomu, že ruští vývozci při šetření nespolupracovali, byl proveden výpočet podbízení za použití průměrných cen CIF uváděných Eurostatem a průměrných prodejních cen unijních výrobců v rámci Unie. V případě potřeby byly učiněny úpravy s ohledem na obě dotčené země, aby se zohlednila úroveň obchodu a náklady vynaložené po dovozu, včetně cla v případě Ruska.
(65)
Srovnání ukázalo, že u dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a prodávaného v Unii za dumpingové ceny docházelo během období šetření k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie až o cca 30 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(66)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(67)
Jak je vysvětleno výše, Komise v případě výrobců v Unii využila výběr vzorku. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
Makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, ceny a velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly posouzeny na úrovni celkové výroby v Unii na základě posouzení údajů od spolupracujících výrobců a v případě ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů z podnětu.
-
Analýza mikroekonomických prvků (zásoby, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jimi dodaných údajů.
4.1 Makroekonomické prvky
a) Výroba
(68)
Výroba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 44 %. Konkrétně v roce 2009 šlo o pokles o 47 % a v roce 2010 o další 2 procentní body, načež v období šetření následoval mírný nárůst o 5 procentních bodů a výroba dosáhla hodnoty 53 653 tun.
Tabulka 4
Výroba
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(69)
Výrobní kapacita výrobců v Unii vykazovala v posuzovaném období stálou úroveň a dosahovala hodnoty 179 912 tun.
Tabulka 5
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008 = 100)
100
100
100
100
Míra využití
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(70)
Využití kapacity v roce 2008 odpovídalo 53 %, v roce 2009 se snížilo na 28 %, v roce 2010 na 27 % a v období šetření mírně stouplo na 30 %. Vývoj míry využití jasně odráží trend výroby, neboť výrobní kapacita zůstávala stejná.
c) Objem prodeje
(71)
Objem prodeje uskutečněného výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, v průběhu posuzovaného období klesl o 38 %. V roce 2009 klesl prodej o 45 %, v roce 2010 zůstal na této úrovni a v období šetření mírně stoupl o 7 procentních bodů. Během období šetření prodej výrobního odvětví Unie činil 42 379 tun.
Tabulka 6
Prodej výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008 = 100)
100
55
55
62
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
d) Podíl na trhu
(72)
Podíl výrobců z Unie na trhu byl během posuzovaného období poměrně stálý a v období šetření dokonce narostl na 72 %. Větší podíl na trhu je odrazem skutečnosti, že se objem prodeje výrobců z Unie snížil o něco méně nežli spotřeba v daném období.
Tabulka 7
Podíl výrobců z Unie na trhu
2008
2009
2010
OŠ
Podíl na trhu
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Zdroj: odpovědi na dotazník, podnět a Eurostat
e) Růst
(73)
Vzhledem k tomu, že spotřeba mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 40 %, konstatuje se, že výrobci v Unii nemohli profitovat z růstu trhu.
f) Zaměstnanost
(74)
Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie mezi rokem 2008 a obdobím šetření vykazuje pokles o 18 %. Konkrétně počet zaměstnaných lidí významně poklesl mezi lety 2008 a 2009 z 982 na 824 neboli o 16 % a v roce 2010 zůstal blízko této hodnoty, než došlo k dalšímu poklesu na 801 v období šetření.
Tabulka 8
Zaměstnanost
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (počet osob)
982
824
833
801
Index (2008 = 100)
100
84
85
82
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
g) Produktivita
(75)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená výstupem (v tunách) na zaměstnance a rok, poklesla v průběhu posuzovaného období o 31 %. Tento pokles odráží skutečnost, že se výroba snižovala rychleji než úroveň zaměstnanosti.
Tabulka 9
Produktivita
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v tunách na zaměstnance)
194
121
115
134
Index (2008 = 100)
100
63
60
69
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
h) Prodejní ceny
(76)
Roční průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro nezávislé odběratele na trhu Unie poklesly v průběhu posuzovaného období o více než 10 %. Konkrétně se v roce 2009 průměrné ceny nejprve zvýšily o přibližně 12 %, aby v roce 2010 prudce poklesly o 23 procentních bodů, a na této úrovni se udržely během období šetření. V období šetření průměrná cena výrobců v Unii činila 3 096 EUR za tunu.
Tabulka 10
Průměrné ceny výrobců v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR/t)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008 = 100)
100
112
89
89
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(77)
Jak je uvedeno výše, u prodejních cen výrobního odvětví Unie docházelo k cenovému podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu z Ruska a Turecka.
i) Rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(78)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z Ruska a Turecka nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný. Je důležité připomenout, že proti osmi zemím jsou uplatňována antidumpingová opatření, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění výše. Vzhledem k tomu, že v období posuzovaném v tomto šetření výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles prodeje a ztráty, není možné zaznamenat žádné skutečné překonání účinků dřívějšího dumpingu a má se za to, že výroba Unie je nadále zranitelná vůči poškozujícímu účinku případného dumpingového dovozu na trhu Unie.
4.2 Mikroekonomické prvky
a) Stav zásob
(79)
Konečný stav zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku poklesl mezi rokem 2008 a obdobím šetření o 18 %. Konkrétně se stav zásob v roce 2009 mírně zvýšil o 2 % a později v roce 2010 klesl o 13 procentních bodů a v období šetření o dalších 7 procentních bodů. V období šetření činil konečný stav zásob výrobců v Unii 5 338 tun.
Tabulka 11
Konečný stav zásob
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotka (t)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008 = 100)
100
102
89
82
Zdroj: odpovědi na dotazník.
b) Mzdy
(80)
Roční mzdové náklady mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesly o 10 %. Konkrétně v roce 2009 mzdové náklady významně klesly, a sice o 20 % (což odpovídalo snížení zaměstnanosti), a později v roce 2010 se zvýšily o 4 procentní body a během období šetření o dalších 5 procentních bodů.
Tabulka 12
Roční mzdové náklady
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008 = 100)
100
81
85
90
Zdroj: odpovědi na dotazník.
c) Ziskovost a návratnost investic
(81)
Během posuzovaného období se ziskovost prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na trhu Unie, uskutečněného výrobním odvětvím Unie, vyjádřená jako procento čistých prodejů, snížila z úrovně zdravých zisků na úroveň významných ztrát. Konkrétně se zisk propadl z 9,6 % v roce 2008 na - 1,2 % v roce 2009 a v roce 2010 následoval další propad na - 7,8 %. V období šetření se situace mírně zlepšila, když ztráty dosahovaly - 7,0 %.
Tabulka 13
Ziskovost a návratnost investic
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008=100)
100
-12
-81
-73
Návratnost investic
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008=100)
100
-7
-39
-44
Zdroj: odpovědi na dotazník.
(82)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě odpovídala vývoji ziskovosti.
d) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(83)
Čistý peněžní tok z provozní činnosti byl v roce 2008 kladný ve výši 9,3 milionu EUR. V roce 2009 došlo k jeho mírnému zvýšení na 9,8 milionu EUR, avšak v roce 2010 nastal pokles až na hodnotu pouze 1,5 milionu EUR, načež v období šetření dosáhl peněžní tok záporné hodnoty - 4,6 milionu EUR.
(84)
Známky toho, že by výrobní odvětví Unie mělo problémy s navyšováním kapitálu, se neobjevily, zejména z toho důvodu, že někteří výrobci jsou součástí větších skupin.
Tabulka 14
Peněžní tok
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008 = 100)
100
106
16
-50
Zdroj: odpovědi na dotazník.
e) Investice
(85)
Roční investice do výroby obdobného výrobku u společností zařazených do vzorku v průběhu posuzovaného období neustále klesaly. Největší pokles o 32 % nastal v roce 2009, načež následoval pokles o 25 procentních bodů v roce 2010 a o dalších 8 procentních bodů v období šetření. Celkově roční investice poklesly z 8,3 milionu EUR v roce 2008 na 2,9 milionu EUR v období šetření.
Tabulka 15
Čisté investice
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008 = 100)
100
68
43
35
Zdroj: odpovědi na dotazník.
5. Závěr ohledně újmy
(86)
Z rozboru makroekonomických údajů vyplývá, že výrobci v Unii během posuzovaného období významně snížili výrobu a prodej. To se časově shodovalo s poklesem poptávky na trhu Unie, proto došlo k mírnému zvýšení podílu výrobního odvětví Unie na trhu. Využití kapacity pokleslo z již nízké hodnoty 53 % v roce 2008 až na hodnotu 30 % v období šetření. Zaměstnanost též poklesla, a to o 18 %.
(87)
Příslušné mikroekonomické ukazatele současně ukazují na jednoznačné zhoršení ekonomické situace výrobců v Unii zařazených do vzorku. Vývoj cen, ziskovost a návratnost investic ukazují velmi negativní obrázek, kdy ze zdravých hodnot dosahovaných v roce 2008 došlo k poklesu s výraznými ztrátami v období šetření. Peněžní tok též významně poklesl.
(88)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(89)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(90)
Mezi rokem 2008 a obdobím šetření vzrostl objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku o 46 %, a to na trhu, který se zmenšil o 40 %, což mělo za následek zvýšení jeho podílu na trhu Unie ze 2 % na 5 %.
(91)
Nárůst dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí v posuzovaném období se časově shodoval s klesající tendencí všech ukazatelů újmy zaznamenaných u výrobního odvětví Unie s výjimkou podílu na trhu. Výrobní odvětví Unie přišlo o 38 % svého prodeje v Unii a prodejní ceny klesly o 11 % kvůli cenovému tlaku, který na trhu Unie působil levný dumpingový dovoz.
(92)
Významné cenové podbízení zabránilo výrobnímu odvětví Unie dále promítnout zvýšené výrobní náklady, což mělo za následek klesající a záporné hodnoty ziskovosti během období šetření.
(93)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z Ruska a Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dovoz z dalších třetích zemí
(94)
Během posuzovaného období byl zaznamenán významný dovoz z dalších třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření. Celkový podíl dovozu z jiných zemí než z Ruska a Turecka na trhu se mezi rokem 2008 a obdobím šetření snížil z 28 % na 23 %.
(95)
Následující tabulka, která vychází z údajů Eurostatu, ukazuje vývoj dovozních objemů, cen a podílů na trhu zemí v režimu antidumpingových opatření a dalších třetích zemí.
Tabulka 16
Dovoz z dalších třetích zemí
Země
2008
2009
2010
OŠ
Země v režimu antidumpingových opatření
Objemy (v t)
20 614
13 286
9 721
9 784
Podíl na trhu (v %)
21
24
18
17
Prům. cena (v EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Ostatní třetí země
Objemy (v t)
6 705
2 844
4 093
3 608
Podíl na trhu (v %)
7
5
7
6
Prům. cena (v EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Souhrn všech třetích zemí s výjimkou Ruska a Turecka
Objemy (v t)
27 319
16 131
13 814
13 392
Podíl na trhu (v %)
28
29
25
23
Prům. cena (v EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Jak ukazuje tabulka výše, dovoz z daných osmi zemí v režimu antidumpingových opatření nadále pronikal na trh Unie, ačkoliv jeho podíl na trhu klesl z 21 % v roce 2008 na 17 % v období šetření. Průměrné ceny u uvedeného dovozu jsou obecně nižší než ceny u dumpingového dovozu z dotčených zemí. Výše uvedená tabulka vycházející z údajů Eurostatu samozřejmě ukazuje průměrné ceny CIF před uplatněním cla. Přesto však i v případě, kdy je antidumpingové clo zohledněno, ceny těchto dovozů nadále zůstávají na nízké úrovni srovnatelné s cenami ruského a tureckého dovozu a jsou mnohem nižší než průměrné ceny výrobců v Unii.
(97)
Uznává se však, že výrobek, který je předmětem šetření, existuje ve značném množství různých typů a porovnání celkových průměrných cen možná nemusí být relevantním ukazatelem. Současně se má se za to, že v současnosti platná antidumpingová opatření odstraňují poškozující účinek uvedeného dovozu.
(98)
Vzhledem k tomu, že tržní podíl dovozu ze zemí, které jsou předmětem opatření, se snižuje, na základě uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek tohoto levného dovozu není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(99)
Podíl dovozu z ostatních třetích zemí na trhu během posuzovaného období mírně poklesl z 7 % v roce 2008 na 6 % v období šetření. Průměrné ceny daného dovozu jsou obecně vyšší než u dumpingového dovozu z dotčených zemí, avšak o něco nižší než průměrné ceny u výrobců v Unii.
(100)
Ačkoli porovnání celkových průměrných cen nemusí být považováno za relevantní ukazatel kvůli existenci široké škály typů výrobků, vzhledem k tomu, že uvedený dovoz vykazuje klesající trend, se předběžně konstatuje, že jakýkoli nepříznivý účinek dovozu z ostatních třetích zemí rovněž není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou působenou výrobnímu odvětví Unie.
3.2 Dopad zmenšení trhu a hospodářské krize
(101)
Finanční a hospodářská krize z období 2008/09 je se vší pravděpodobností důvodem snížení spotřeby potrubních tvarovek. Spotřeba v letech 2008 a 2009 klesla o více než 40 % a na této nízké úrovni zůstala po celý zbytek posuzovaného období (ačkoliv v období šetření došlo k jejímu mírnému zvýšení). Vzhledem k tomu, že fixní náklady představují až 40 % výrobních nákladů výrobců v Unii, vede snížení poptávky, prodeje a výroby k výrazně vyšším jednotkovým výrobním nákladům. To má samozřejmě významný dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(102)
Ačkoliv se uznává, že pokles produkce mohl mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie, a to zejména v roce 2009 (kdy k tomuto poklesu došlo), je možné důvodně očekávat, že výrobní odvětví Unie by za normálních mohlo zvýšit své ceny alespoň ve střednědobém až dlouhodobém horizontu a zvýšení nákladů v následujících letech dále promítnout. Jak je však patrné z klesajících cen v Unii, v tomto případě tomu tak nebylo a má se za to, že důvodem bylo závažné podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu.
(103)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem se vyvozuje prozatímní závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek poklesu poptávky není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobovanou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z Ruska a Turecka.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(104)
Závěrem je třeba uvést, že dumpingový dovoz z Ruska a Turecka způsobil podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(105)
Analyzovány byly rovněž jiné činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V této souvislosti bylo zjištěno, že dovoz z ostatních třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření, a dopad poklesu poptávky, které sice možná také přispěly k újmě, nenarušují příčinnou souvislost.
(106)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů, které mají vliv na situaci výrobního odvětví Unie, náležitě rozlišeny a odděleny od poškozujícího účinku dumpingového dovozu, se vyvozuje předběžný závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(107)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(108)
V případě uložení opatření se očekává, že dojde ke zmírnění poklesu cen a ztrát a že se prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou narovnávat, což povede k významnému zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie.
(109)
Pokud by na druhou stranu antidumpingová opatření uložena nebyla, s největší pravděpodobností by se situace výrobního odvětví Unie nadále zhoršovala. Při takovém vývoji by výrobní odvětví Unie mohlo přijít o další podíl na trhu, jelikož není schopno držet krok s tržními cenami určovanými dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Pravděpodobným dopadem by bylo další nikoli nezbytné snižování nákladů a zavírání výrobních zařízení v Unii s následným značným úbytkem pracovních míst.
(110)
S přihlédnutím k výše uvedeným činitelům se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(111)
Jak je uvedeno výše, pouze dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali a poskytli odpověď na dotazník. Pouze malá část obratu těchto dvou dovozců souvisela s dalším prodejem dotčeného výrobku. Proto je pravděpodobné, že dopad opatření bude minimální.
3. Zájem uživatelů
(112)
Čtyři uživatelé spolupracovali v tomto šetření tím, že předložili odpověď na dotazník. Žádný z nich nedováží předmětný výrobek z dotčených zemí a všichni uvedli, že dopad případných opatření nebude významný.
(113)
Vzhledem k tomu, že se nepřihlásil žádný uživatel dovážející z dotčených zemí a při neexistenci jakýchkoli informací, které by naznačovaly opak, lze vyvodit předběžný závěr, že dopad opatření na ziskovost uživatelských výrobních odvětví a hospodářskou situaci bude spíše omezený.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Lze vyvodit závěr, že uložení opatření na dumpingový dovoz dotčeného výrobku z Ruska a Turecka umožní výrobnímu odvětví Unie podle očekávání zlepšit jeho situaci skrze vyšší objem prodeje, prodejní ceny a zisky. Ačkoliv se mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů pro některé dovozce, budou pravděpodobně omezené.
(115)
Dva spolupracující turečtí vývozci uvedli, že uložení opatření proti malé vyvážející zemi, jako je Turecko, by celý trh Unie prakticky ponechalo několika málo výrobcům, s výsledným negativním dopadem na konkurenční prostředí.
(116)
V této souvislosti je třeba uvést, že platí, že antidumpingové clo nemá být omezujícím prostředkem a bránit obchodním tokům ze zemí, které jsou předmětem šetření. Opatření mají zajistit narovnání podmínek pro různé účastníky na trhu. Zároveň je třeba poznamenat, že na trhu Unie je přítomno více než 20 evropských výrobců a dovoz z dalších třetích zemí je značný. Proto se jakékoli výhrady týkající se konkurenčního prostředí na trhu Unie nezdají být odůvodněné.
(117)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(118)
S ohledem na závěry, k nimž se dospělo v souvislosti s dumpingem, újmou, příčinnou souvislostí a zájmem Unie, je třeba uložit prozatímní opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, aby se zabránilo další újmě způsobované výrobnímu odvětví Unie dumpingovým dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(119)
Prozatímní opatření na dovoz pocházející z dotčených zemí by měla být uložena ve výši dostatečné k odstranění dumpingu, aniž by přitom přesahovala výši újmy, která je výrobnímu odvětví Unie působena dumpingovým dovozem. Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se má za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout celkově zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez přítomnosti dumpingového dovozu.
(120)
Vzhledem k tomu, že zjištěná rozpětí cenového podbízení jsou ve všech případech vyšší než příslušná dumpingová rozpětí a že výrobní odvětví Unie utrpělo v období šetření ztráty, byla by jakákoli vypočtená úroveň pro odstranění újmy sama o sobě vždy ještě vyšší. Proto se mělo za to, že podrobný výpočet výše újmy není nutný.
2. Prozatímní opatření
(121)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se usuzuje, že by mělo být uloženo prozatímní antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, a to ve výši odpovídající nižší ze zjištěných hodnot dumpingového rozpětí a úrovně pro odstranění újmy, podle pravidla nižšího cla, jímž je ve všech případech zjištěné dumpingové rozpětí.
(122)
S ohledem na to, že žádný z ruských vyvážejících výrobců nespolupracoval, bylo pro Rusko vypočteno celostátní dumpingové rozpětí, jak bylo vysvětleno výše v 21. až 31. bodě odůvodnění.
(123)
Na základě skutečnosti, že v případě Turecka byla úroveň spolupráce posouzena jako poměrně nízká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí založeno na přiměřené metodě vedoucí ke stanovení rozpětí, které je vyšší než nejvyšší individuální dumpingové rozpětí tří spolupracujících společností, jak je vysvětleno ve 49. bodě odůvodnění výše.
(124)
Na základě výše uvedených skutečností navrhované celní sazby činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
Turecko
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
(125)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou konkrétně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
(126)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být zaslány Komisi (4) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(127)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(128)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Je třeba rovněž uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz potrubních tvarovek (jiných než litých tvarovek, přírub a závitových tvarovek) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) s největším vnějším průměrem nejvýše 609,6 mm, druhu používaného pro svařování natupo nebo jiné účely, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 (kódy TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 a 7307998098), pocházejících z Ruska a Turecka.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
-
Turecko
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zúčastněné strany mohou vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. července 2012.
VERORDENING (EU) Nr. 699/2012 VAN DE COMMISSIE
van 30 juli 2012
tot instelling van een voorlopig antidumpingrecht op bepaalde hulpstukken voor buisleidingen, van ijzer of van staal, van oorsprong uit Rusland en Turkije
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name artikel 7,
Na raadpleging van het Raadgevend Comité,
Overwegende hetgeen volgt:
A. PROCEDURE
1. Inleiding van de procedure
(1)
Op 1 november 2011 heeft de Europese Commissie („de Commissie”) met een bericht („bericht van inleiding”) in het Publicatieblad van de Europese Unie (2) de inleiding van een antidumpingprocedure betreffende de invoer van bepaalde hulpstukken voor buisleidingen, van ijzer of van staal, van oorsprong uit Rusland en Turkije („de betrokken landen”) aangekondigd.
(2)
De procedure werd ingeleid naar aanleiding van een klacht die op 20 september 2011 door het Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union („de klager”) werd ingediend namens producenten die samen een groot deel, in dit geval meer dan 40 %, van de totale productie in de Unie van bepaalde hulpstukken voor buisleidingen, van ijzer of van staal, vertegenwoordigen. Het bij de klacht gevoegde voorlopige bewijsmateriaal betreffende de dumping van het product en de daaruit voortvloeiende aanmerkelijke schade werd voldoende geacht om een procedure in te leiden.
2. Partijen bij de procedure
(3)
De Commissie heeft de klager, andere haar bekende producenten in de Unie, de haar bekende producenten-exporteurs en de vertegenwoordigers van de betrokken landen, alsmede de haar bekende importeurs en gebruikers in kennis gesteld van de inleiding van de procedure. Belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld om binnen de in het bericht van inleiding vermelde termijn schriftelijk hun standpunt kenbaar te maken en te verzoeken te worden gehoord.
(4)
Alle belanghebbenden die daar met opgave van redenen om hadden verzocht, werden gehoord.
a) Steekproef van producenten in de Unie
(5)
Gezien het kennelijk grote aantal producenten in de Unie werd in het bericht van inleiding overwogen om overeenkomstig artikel 17 van de basisverordening voor de vaststelling van schade van een steekproef gebruik te maken.
(6)
In het bericht van inleiding deelde de Commissie mede dat zij een voorlopige steekproef van producenten in de Unie had samengesteld. Deze steekproef bestond uit drie ondernemingen, van de 22 producenten in de Unie waarvan bekend was dat zij vóór de opening van het onderzoek het soortgelijke product vervaardigden.
(7)
De steekproef werd geselecteerd op basis van de verkoop- en productiehoeveelheden die redelijkerwijs binnen de beschikbare tijd konden worden onderzocht. De in de steekproef opgenomen producenten in de Unie zijn gevestigd in vier lidstaten en vertegenwoordigen 48 % van de totale verkoop in de Unie door producenten in de Unie, en 64 % van de producenten die zich kenbaar hebben gemaakt. Geen van de belanghebbenden maakte bezwaar tegen de voorgestelde steekproef.
b) Steekproef van niet-verbonden importeurs
(8)
Gezien het mogelijk grote aantal niet-verbonden importeurs werd in het bericht van inleiding overwogen om overeenkomstig artikel 17 van de basisverordening gebruik te maken van een steekproef. Om de Commissie in staat te stellen te beslissen of een steekproef noodzakelijk was en, zo ja, deze samen te stellen, werd aan alle importeurs gevraagd zich bij de Commissie kenbaar te maken en haar volgens de aanwijzingen in het bericht van inleiding basisinformatie te verstrekken over hun activiteiten in verband met het onderzochte product gedurende het onderzoektijdvak (1 oktober 2010-30 september 2011).
(9)
Van de 38 niet-verbonden importeurs die met de Commissie contact opnamen, hebben er maar vijf binnen de termijn op de steekproefvragen geantwoord. Een van de ondernemingen bleek een gebruiker in plaats van een importeur te zijn. Derhalve werd een steekproef niet nodig geacht en werd aan alle vier importeurs die zich kenbaar hadden gemaakt een vragenlijst gestuurd. Uiteindelijk hebben slechts twee importeurs op de vragenlijst geantwoord en volledige medewerking aan het onderzoek verleend.
c) Steekproef van producenten-exporteurs
(10)
Gezien het kennelijk grote aantal producenten-exporteurs werd in het bericht van inleiding overwogen om overeenkomstig artikel 17 van de basisverordening voor de vaststelling van dumping gebruik te maken van een steekproef. Om de Commissie in staat te stellen te beslissen of een steekproef noodzakelijk was en, zo ja, deze samen te stellen, werd aan alle producenten-exporteurs gevraagd zich bij de Commissie kenbaar te maken en haar volgens de aanwijzingen in het bericht van inleiding basisinformatie te verstrekken over hun activiteiten in verband met het onderzochte product gedurende het onderzoektijdvak (1 oktober 2010-30 september 2011). De autoriteiten van de betrokken landen werden eveneens geraadpleegd.
(11)
Er hebben geen Russische producenten-exporteurs aan het onderzoek meegewerkt. Wat Turkije betreft, hebben zich drie producenten-exporteurs kenbaar gemaakt, zodat de Commissie het niet nodig achtte voor Turkije een steekproef samen te stellen. De drie medewerkende Turkse ondernemingen vertegenwoordigen het grootste deel van de Turkse uitvoer naar de Unie gedurende het onderzoektijdvak.
d) Antwoorden op de vragenlijst en controles
(12)
Voor haar analyse heeft de Commissie alle drie medewerkende producenten-exporteurs in Turkije, alsmede de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie en de medewerkende niet-verbonden importeurs en gebruikers een vragenlijst gestuurd.
(13)
Van alle drie medewerkende Turkse producenten-exporteurs, alle in de steekproef opgenomen producenten in de Unie, twee niet-verbonden importeurs in de Unie en vier gebruikers werd een ingevulde vragenlijst terugontvangen.
(14)
De Commissie heeft alle gegevens die zij nodig achtte voor de voorlopige vaststelling van dumping, de daardoor veroorzaakte schade en het belang van de Unie verzameld en gecontroleerd. Bij de volgende ondernemingen werd ter plaatse een controle uitgevoerd:
producenten-exporteurs in Turkije:
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turkije;
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turkije;
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Turkije;
producenten in de Unie:
-
ERNE Fittings, Schlinz, Oostenrijk;
-
Virgilio Cena & Figli S.p.A., Brescia, Italië.
3. Onderzoektijdvak
(15)
Het onderzoek naar dumping en schade had betrekking op de periode van 1 oktober 2010 tot en met 30 september 2011 („het onderzoektijdvak” of „OT”). Het onderzoek naar de ontwikkelingen die van belang zijn voor de schadebeoordeling had betrekking op de periode van 2008 tot het eind van het onderzoektijdvak („de beoordelingsperiode”).
4. Geldende maatregelen ten aanzien van andere derde landen
(16)
Er zijn antidumpingmaatregelen van toepassing op bepaalde hulpstukken voor buisleidingen, van ijzer of van staal, van oorsprong uit Maleisië, de Volksrepubliek China, de Republiek Korea en Thailand, en wegens vastgestelde ontwijkingspraktijken ook op bepaalde hulpstukken voor buisleidingen, van ijzer of van staal, van oorsprong uit de Volksrepubliek China, die uit Indonesië, Sri Lanka, de Filipijnen en Taiwan worden verzonden (met enkele uitzonderingen) (3). De in deze overweging genoemde landen worden hierna de „landen waarop antidumpingmaatregelen van toepassing zijn” genoemd.
B. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJK PRODUCT
1. Betrokken product
(17)
Bij dit onderzoek gaat het om hulpstukken voor buisleidingen (andere dan gegoten hulpstukken, flenzen en hulpstukken met schroefdraad), van ijzer of van staal (met uitzondering van roestvrij staal), met een grootste uitwendige diameter van 609,6 mm, geschikt voor stomplassen en voor andere doeleinden, momenteel ingedeeld onder de GN-codes ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 en ex 7307 99 80 („het betrokken product”).
(18)
In het productieproces worden ellebogen, verloopstukken en T-stukken van naadloze of gelaste buizen of pijpen vervaardigd en doppen gewoonlijk van plaatstaal. Ellebogen en verloopstukken worden verkregen door snijden en vormen, buigen of reduceren. Bij de vervaardiging van T-stukken wordt waterdruk gebruikt, terwijl doppen worden gemaakt door het vormen van bladen of vellen. Voordat deze worden verpakt, worden ze gewoonlijk nog gefreesd en gekorrelstraald. Soms ook wordt het product gegalvaniseerd. Alle productsoorten hebben dezelfde fysische, chemische en technische basiseigenschappen en worden voor dezelfde doeleinden gebruikt.
(19)
Hulpstukken voor buisleidingen worden gebruikt in de petrochemische industrie en bouwnijverheid, in energiebedrijven, in de scheepsbouw en in industriële installaties. In alle bovengenoemde toepassingen worden zij gebruikt om buizen en pijpen met elkaar te verbinden.
2. Soortgelijk product
(20)
Er werd vastgesteld dat het betrokken product en bepaalde hulpstukken voor buisleidingen, van ijzer of van staal, die in de betrokken landen op de binnenlandse markt worden verkocht alsmede bepaalde hulpstukken voor buisleidingen, van ijzer of van staal, die door de bedrijfstak van de Unie in de Unie worden verkocht, dezelfde fysische, chemische en technische basiseigenschappen hebben en voor dezelfde doeleinden worden gebruikt. Deze producten worden daarom voorlopig beschouwd als soortgelijke producten in de zin van artikel 1, lid 4, van de basisverordening.
C. DUMPING
1. Rusland
(21)
Zoals al in overweging 11 is vermeld, werkten er geen Russische producenten-exporteurs aan het onderzoek mee. Daarom werden de dumpingberekeningen voor Rusland overeenkomstig artikel 18 van de basisverordening op de beschikbare gegevens gebaseerd, zoals hieronder nader wordt uiteengezet.
1.1. Normale waarde
(22)
Aangezien geen Russische producenten-exporteurs aan het onderzoek meewerkten, werd de normale waarde voor Rusland aan de hand van de beschikbare gegevens berekend.
(23)
Er wordt aan herinnerd dat de klacht voorlopig bewijsmateriaal bevatte dat op invoer met dumping van het betrokken product vanuit Rusland wees. Bij de berekening die aan dat bewijsmateriaal ten grondslag lag, was bij gebrek aan gedetailleerdere gegevens uitgegaan van een door berekening vastgestelde normale waarde voor Rusland. Om een preciezere normale waarde vast te stellen, heeft de Commissie evenwel voorlopig besloten om de normale waarde voor Rusland te berekenen aan de hand van de gegevens die bij het onderzoek zijn verkregen van Turkse producenten-exporteurs die voor de vervaardiging van het betrokken product Russische naadloze buizen en pijpen gebruiken. Omdat de grondstofkosten verreweg de grootste factor in de totale productiekosten voor het betrokken product zijn, werd deze methode als de meest redelijke beschouwd om de normale waarde voor Rusland aan de hand van beschikbare gegevens vast te stellen.
(24)
Om de normale waarde voor Rusland te berekenen, werd dus de gewogen gemiddelde normale waarde bepaald voor de medewerkende Turkse producenten-exporteurs die een deel van hun grondstoffen uit Rusland betrekken.
(25)
In dit verband moet worden opgemerkt dat de normale waarde volgens deze methode werd bepaald voor de productsoort (ellebogen) waarvan het meest wordt ingevoerd en niet voor alle soorten van het betrokken product, zodat een representatieve vergelijking met de uitvoerprijs kon worden gemaakt (zie de volgende overwegingen).
1.2. Uitvoerprijs
(26)
Omdat gedetailleerdere prijsgegevens ontbraken, werd de uitvoerprijs voor de invoer van het betrokken product van oorsprong uit Rusland aan de hand van invoergegevens van Eurostat vastgesteld. Gezien de grote verscheidenheid van producten die onder bepaalde GN-codes worden aangegeven, werd de uitvoerprijs bepaald door zich bij de Eurostatgegevens te beperken tot de productsoort (ellebogen) waarvan het invoervolume het grootst was en deze soort als representatief voor het gehele betrokken product te beschouwen. De uitvoerprijs werd dus gebaseerd op gegevens voor GN-code 7307 93 11.
(27)
Bovenbedoelde invoergegevens van Eurostat moesten worden gecorrigeerd omdat bij sommige invoertransacties vanuit Rusland naar Bulgarije, Estland en Litouwen foute aangiften waren gedaan, hoogstwaarschijnlijk door een verkeerde classificatie van het product. Deze transacties werden opgespoord aan de hand van de invoerstatistieken die op grond van artikel 14, lid 6, van de basisverordening in de databank waren opgenomen; zij werden voor de berekening van de uitvoerprijs buiten beschouwing gelaten om te voorkomen dat de dumpingberekening gebaseerd is op een vertekende uitvoerprijs.
1.3. Vergelijking
(28)
De dumpingmarge werd vastgesteld door de op basis van de Eurostatgegevens berekende uitvoerprijs af fabriek te vergelijken met de op bovengenoemde wijze vastgestelde normale waarde voor Rusland.
(29)
Om de uitvoerprijs af fabriek vast te stellen, werd de op de Eurostatgegevens gebaseerde (voor de hierboven beschreven vertekening gecorrigeerde) cif-uitvoerprijs gecorrigeerd voor de kosten van vervoer. Hiertoe werden de in de klacht berekende vervoerskosten gebruikt, omdat die als een redelijke schatting werden beschouwd.
1.4. Dumpingmarge
(30)
De dumpingmarge voor het gehele land werd uitgedrukt in een percentage van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring.
(31)
Op basis van het bovenstaande bedraagt de voorlopige dumpingmarge voor het gehele land, uitgedrukt als percentage van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring:
Onderneming
Voorlopige dumpingmarge
Alle ondernemingen
23,8 %
2. Turkije
2.1. Normale waarde
(32)
Overeenkomstig artikel 2, lid 2, van de basisverordening ging de Commissie voor elk van de drie medewerkende producenten-exporteurs eerst na of hun totale binnenlandse verkoop van het soortgelijke product representatief was, m.a.w. of het totale volume van die verkoop minstens 5 % vertegenwoordigde van de totale uitvoer van het betrokken product naar de Unie door de onderneming in kwestie. Bij het onderzoek werd vastgesteld dat de binnenlandse verkoop van het soortgelijke product voor alle medewerkende producenten-exporteurs representatief was.
(33)
Vervolgens heeft de Commissie vastgesteld welke productsoorten die op de binnenlandse markt door de ondernemingen met een in het algemeen representatieve binnenlandse verkoop werden verkocht, identiek waren aan of grote overeenkomst vertoonden met de naar de Unie uitgevoerde soorten.
(34)
Voor elke soort van het soortgelijke product die door de producenten-exporteurs op de binnenlandse markt werd verkocht en die vergelijkbaar bleek te zijn met de voor uitvoer naar de Unie verkochte productsoort, werd nagegaan of de binnenlandse verkoop voldoende representatief was in de zin van artikel 2, lid 2, van de basisverordening. De binnenlandse verkoop van een bepaalde productsoort werd als voldoende representatief beschouwd wanneer van die soort in het OT op de binnenlandse markt aan onafhankelijke afnemers een hoeveelheid was verkocht die ongeveer 5 % bedroeg van de totale voor uitvoer naar de Unie verkochte hoeveelheid van de vergelijkbare productsoort. Bij het onderzoek werd vastgesteld dat voor elk van de drie ondernemingen de binnenlandse verkoop voor de meeste productsoorten representatief was.
(35)
Overeenkomstig artikel 2, lid 4, van de basisverordening heeft de Commissie daarna onderzocht of de binnenlandse verkoop van elke in representatieve hoeveelheden verkochte soort van het betrokken product kon worden beschouwd als verkoop in het kader van normale handelstransacties. Hiertoe werd voor elke productsoort het aandeel van de winstgevende verkoop aan onafhankelijke afnemers op de binnenlandse markt tijdens het OT vastgesteld.
(36)
Wanneer meer dan 80 % van de totale verkoop van een productsoort was verkocht tegen een nettoprijs die gelijk was aan of hoger was dan de berekende productiekosten, en de gewogen gemiddelde verkoopprijs van die soort gelijk was aan of hoger was dan de kosten per eenheid, werd de normale waarde per productsoort berekend als het gewogen gemiddelde van alle binnenlandse verkoopprijzen voor de productsoort in kwestie.
(37)
Wanneer de winstgevende verkoop van een productsoort 80 % of minder van de totale verkoop van die soort bedroeg, of de gewogen gemiddelde prijs van die soort lager was dan de kosten per eenheid, werd de normale waarde gebaseerd op de werkelijke binnenlandse prijs, berekend als de gewogen gemiddelde prijs van alleen de winstgevende verkoop op de binnenlandse markt van die soort.
(38)
Uit het onderzoek is gebleken dat de winstgevende verkoop van bepaalde vergelijkbare productsoorten meer dan 80 % bedroeg van de totale binnenlandse verkoop, zodat voor deze soorten de volledige binnenlandse verkoop werd gebruikt bij de berekening van de gemiddelde prijs voor de normale waarde. Voor de andere productsoorten die ook in het kader van normale handelstransacties werden geacht te zijn verkocht, werd alleen de winstgevende verkoop genomen.
(39)
Wanneer een productsoort volledig met verlies werd verkocht, werd geconcludeerd dat deze niet in het kader van normale handelstransacties was verkocht. Voor productsoorten die niet in het kader van normale handelstransacties werden verkocht en voor productsoorten die niet in representatieve hoeveelheden op de binnenlandse markt werden verkocht, moest de normale waarde door berekening worden vastgesteld. Alle drie onderzochte ondernemingen hebben dergelijke productsoorten naar de Unie uitgevoerd, hoewel in kleine hoeveelheden.
(40)
Om de normale waarde overeenkomstig artikel 2, lid 6, van de basisverordening door berekening vast te stellen, werden de verkoopkosten, algemene kosten en administratiekosten („VAA-kosten”) die de betrokken medewerkende producenten-exporteurs gedurende het onderzoektijdvak in het kader van normale handelstransacties in verband met de binnenlandse verkoop van het soortgelijke product hadden gemaakt en de gewogen gemiddelde winst die zij daarbij hadden behaald, opgeteld bij hun eigen gemiddelde productiekosten gedurende het onderzoektijdvak. Voor productsoorten die in niet-representatieve hoeveelheden op de binnenlandse markt waren verkocht, werden de gewogen gemiddelde winst en VAA-kosten voor deze verkoop in het kader van normale handelstransacties gebruikt om de normale waarde te berekenen.
2.2. Uitvoerprijs
(41)
In alle gevallen werd het betrokken product naar onafhankelijke afnemers in de Unie uitgevoerd, en daarom werd de uitvoerprijs vastgesteld overeenkomstig artikel 2, lid 8, van de basisverordening, d.w.z. aan de hand van de werkelijk betaalde of te betalen prijs.
(42)
Een van de drie medewerkende Turkse ondernemingen had in het onderzoektijdvak maar zeer weinig naar de Unie uitgevoerd. Volgens de onderneming in kwestie zou zij meer naar de Unie willen uitvoeren, maar was het haar onmogelijk de importeurs een prijs te bieden die laag genoeg was; zij vroeg ons bij onze analyse hiermee rekening te houden.
(43)
De dumpingberekening voor deze onderneming moest echter op haar geringe verkoop worden gebaseerd. Ook al heeft deze onderneming niet veel naar de Unie uitgevoerd, toch kan haar uitvoer niet buiten beschouwing worden gelaten en kan de individuele dumpingmarge voor deze onderneming uitsluitend op deze uitvoer worden gebaseerd. Hoe dan ook kan het onvermogen van de onderneming om meer te verkopen, naar zij beweert wegens haar hoge prijzen, niet worden beschouwd als factor die van invloed is op de dumpingberekening voor deze onderneming.
2.3. Vergelijking
(44)
De normale waarde en de uitvoerprijs werden vergeleken op basis van de prijs af fabriek. Om een billijke vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs te kunnen maken, werden overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening correcties toegepast om rekening te houden met verschillen die van invloed zijn op de prijzen en de vergelijkbaarheid van de prijzen. Correcties werden toegestaan in alle gevallen waarin deze redelijk en nauwkeurig bleken te zijn en met bewijsmateriaal waren gestaafd. Met name werd gecorrigeerd voor vracht- en verzekeringskosten, met inbegrip van de vrachtkosten in het land van uitvoer, kortingen, commissies, kredietkosten en bankkosten.
2.4. Dumpingmarges
(45)
De voorlopige dumpingmarges werden uitgedrukt in een percentage van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring.
a) Dumpingmarge voor de onderzochte ondernemingen
(46)
Ingevolge artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening werd de individuele dumpingmarge voor een van de drie medewerkende producenten-exporteurs vastgesteld door vergelijking van een gewogen gemiddelde normale waarde met de gewogen gemiddelde prijs die de onderneming voor haar uitvoer van het betrokken product naar de Unie hanteerde.
(47)
Wat de andere twee medewerkende Turkse producenten betreft, laten de dumpingberekeningen zien dat zij zich schuldig maakten aan gerichte dumping, d.w.z. gedurende een bepaalde tijd en ook ten aanzien van specifieke afnemers en regio's. Hun uitvoerprijzen lieten een duidelijk patroon zien en verschilden aanzienlijk naargelang van de afnemer, regio en ook het tijdvak. Bovendien gaf de dumpingmarge die aan de hand van een vergelijking tussen een gewogen gemiddelde normale waarde en de gewogen gemiddelde uitvoerprijs was vastgesteld, niet volledig de door de twee betrokken ondernemingen bedreven dumping weer.
(48)
Om de dumping door de twee betrokken ondernemingen volledig weer te geven, werd daarom voor hen de op basis van een gewogen gemiddelde vastgestelde normale waarde overeenkomstig artikel 2, lid 11, van de basisverordening vergeleken met de prijzen van alle afzonderlijke uitvoertransacties naar de Unie.
b) Dumpingmarge voor niet-medewerkende ondernemingen
(49)
Voor alle niet-medewerkende Turkse producenten-exporteurs werd een residuele dumpingmarge vastgesteld. Omdat de mate van medewerking als vrij gering werd beschouwd (het volume van de uitvoer van de drie medewerkende Turkse ondernemingen bedroeg minder dan 80 % van de totale Turkse uitvoer naar de Unie in het OT), werd voor het vaststellen van de residuele dumpingmarge een redelijke methode gebruikt, waarbij de aldus vastgestelde dumpingmarge hoger is dan de hoogste van de individuele dumpingmarges voor de drie medewerkende ondernemingen. De residuele dumpingmarge werd vastgesteld aan de hand van de verkoop van representatieve productsoorten door de medewerkende Turkse producent met de hoogste dumpingmarge van de drie medewerkende ondernemingen.
(50)
Op basis van het bovenstaande worden de voorlopige dumpingmarges, uitgedrukt als percentage van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring, vastgesteld op:
Onderneming
Voorlopige dumpingmarge
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Alle andere ondernemingen
16,7 %
D. SCHADE
1. Productie in de Unie en bedrijfstak van de Unie
(51)
In het OT waren er 22 producenten in de Unie die het soortgelijke product vervaardigden. In de zin van artikel 4, lid 1, en artikel 5, lid 4, van de basisverordening vormen deze 22 bestaande producenten samen de bedrijfstak van de Unie; zij worden derhalve hierna de „bedrijfstak van de Unie” genoemd.
(52)
Zoals al in overweging 7 werd vermeld, vertegenwoordigden de drie in de steekproef opgenomen producenten in de Unie ongeveer 50 % van de totale verkoop van het soortgelijke product in de Unie.
2. Verbruik in de Unie
(53)
Het verbruik in de Unie werd vastgesteld op basis van de omvang van de verkoop door de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie; deze omvang werd berekend aan de hand van de informatie in de vragenlijsten die de in de steekproef opgenomen ondernemingen hadden ingevuld, de in de klacht vermelde schattingen voor de overige producenten in de Unie en de Eurostatgegevens over de ingevoerde hoeveelheden.
(54)
Het verbruik in de Unie is tussen 2008 en het eind van het OT aanzienlijk gedaald, namelijk met 40 %. In 2009 was het met 44 % teruggelopen, waarna het in 2010 stabiel bleef en in het OT met 4 procentpunten weer licht aanttrok.
Tabel 1
Verbruik in de Unie
2008
2009
2010
OT
Eenheden (ton)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008=100)
100
56
56
60
3. Invoer uit de betrokken landen
3.1. Cumulatieve beoordeling van de gevolgen van de betrokken invoer
(55)
De Commissie heeft onderzocht of de invoer van het betrokken product van oorsprong uit Rusland en Turkije cumulatief moest worden beoordeeld overeenkomstig artikel 3, lid 4, van de basisverordening.
(56)
Uit het onderzoek bleek dat de dumpingmarges voor beide betrokken landen boven de de minimis-drempel lagen, zoals gedefinieerd in artikel 9, lid 3, van de basisverordening en dat de omvang van de invoer met dumping uit deze twee landen niet verwaarloosbaar was in de zin van artikel 5, lid 7, van de basisverordening.
(57)
Wat de concurrentievoorwaarden voor de invoer uit Rusland en Turkije en het soortgelijke product betreft, bleek uit het onderzoek dat de producenten uit deze landen dezelfde verkoopkanalen gebruiken en aan soortgelijke categorieën afnemers verkopen. Bovendien bleek uit het onderzoek ook dat het marktaandeel van de invoer uit deze beide landen in de beoordelingsperiode is toegenomen.
(58)
Twee medewerkende Turkse exporteurs voerden aan dat de invoer uit Rusland en Turkije in dit geval niet moest worden gecumuleerd, omdat de omvang en prijzen van de invoer uit deze landen verschilden.
(59)
In dit verband wordt opgemerkt dat uit het onderzoek is gebleken dat de invoer uit Rusland toeneemt, terwijl die uit Turkije qua omvang vrij stabiel blijft. Gezien de teruglopende vraag gedurende de beoordelingsperiode is het marktaandeel van de invoer uit beide landen echter toegenomen. Terzelfder tijd lijken hun prijzen, ten minste in de periode tussen 2009 en het eind van het OT, niet veel uiteen te lopen (de hoge gemiddelde prijs van de invoer uit Rusland in 2008 is waarschijnlijk het gevolg van onjuiste rapportage), waarbij de gemiddelde Russische prijzen iets lager zijn dan, maar toch dicht in de buurt liggen van, de Turkse prijzen.
(60)
Gezien het bovenstaande luidt de voorlopige conclusie dat aan alle criteria van artikel 3, lid 4, van de basisverordening is voldaan en dat de gevolgen van de invoer uit Rusland en Turkije cumulatief moeten worden beoordeeld.
3.2. Omvang van de invoer met dumping
(61)
De omvang van de invoer met dumping van het betrokken product uit de betrokken landen naar de Unie is in de beoordelingsperiode met 46 % toegenomen. In 2009 is de invoer met 31 % gedaald, maar vlak daarna in 2010 met 89 % gestegen; vervolgens is hij in het OT nog eens met ongeveer 12 procentpunten toegenomen. In het OT bedroeg de invoer met dumping 2 935 ton.
Tabel 2
Invoer met dumping uit de betrokken landen
2008
2009
2010
OT
Eenheden (ton)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008=100)
100
69
158
146
Marktaandeel
2 %
3 %
6 %
5 %
Bron: Eurostat
3.3. Marktaandeel van de invoer met dumping
(62)
Het overeenkomstige marktaandeel van de invoer met dumping uit de betrokken landen is in de beoordelingsperiode van 2 % tot 5 % gestegen en daarmee meer dan verdubbeld.
3.4. Prijzen
a) Prijsontwikkeling
(63)
De tabel hieronder geeft de gemiddelde prijs weer van de invoer met dumping uit de betrokken landen, grens Unie, vóór inklaring, volgens de cijfers van Eurostat. Tijdens de beoordelingsperiode is de gemiddelde prijs van de invoer uit de betrokken landen over het algemeen stabiel gebleven op 1 961 EUR per ton, met uitzondering van 2010 toen deze met ongeveer 150 EUR daalde.
Tabel 3
Gemiddelde prijzen van de invoer met dumping
2008
2009
2010
OT
Gemiddelde verkoopprijs per ton
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008=100)
100
99
91
100
Bron: Eurostat
b) Prijsonderbieding
(64)
Voor elke productsoort werd een prijsvergelijking gemaakt tussen de verkoopprijzen van de medewerkende Turkse producenten-exporteurs en de verkoopprijzen in de Unie van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie. Aangezien de Russische exporteurs niet aan het onderzoek meewerkten, werd de prijsonderbieding berekend aan de hand van de door Eurostat verstrekte gemiddelde cif-prijzen en de gemiddelde verkoopprijzen in de Unie van de producenten in de Unie. Ten aanzien van beide betrokken landen werden zo nodig correcties uitgevoerd om rekening te houden met het handelsstadium en de kosten na invoer, inclusief het in Rusland verschuldigde douanerecht.
(65)
Uit deze vergelijking bleek dat de invoer met dumping van het betrokken product van oorsprong uit de betrokken landen bij verkoop in de Unie de prijzen van de bedrijfstak van de Unie in het OT met in sommige gevallen maar liefst 30 % onderbood.
4. Situatie van de bedrijfstak van de Unie
(66)
Overeenkomstig artikel 3, lid 5, van de basisverordening omvatte het onderzoek van de gevolgen van de invoer met dumping voor de bedrijfstak van de Unie een beoordeling van alle economische factoren en indicatoren die in de beoordelingsperiode op de situatie van deze bedrijfstak van invloed waren.
(67)
Zoals al werd uitgelegd, heeft de Commissie een steekproef van producenten in de Unie samengesteld. De indicatoren voor de schadeanalyse zijn op de volgende twee niveaus vastgesteld:
-
macro-economische indicatoren (productie, capaciteit, omvang van de verkoop, marktaandeel, groei, werkgelegenheid, productiviteit, prijzen, hoogte van de dumpingmarges en herstel van de gevolgen van eerdere dumping) voor de totale productie in de Unie, die werden beoordeeld aan de hand van de bij de medewerkende producenten verzamelde gegevens en voor de overige producenten in de Unie aan de hand van een schatting op basis van de gegevens in de klacht;
-
micro-economische indicatoren (voorraden, lonen, winstgevendheid, rendement van investeringen, kasstroom, vermogen om kapitaal of investeringen aan te trekken), die werden geanalyseerd voor de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie, op basis van de door hen verstrekte gegevens.
4.1. Macro-economische indicatoren
a) Productie
(68)
De productie in de Unie is tussen 2008 en het eind van het OT met 44 % gedaald. In 2009 daalde zij met 47 % en in 2010 met nog eens 2 procentpunten, voordat zij in het OT weer met 5 procentpunten tot 53 653 ton opliep.
Tabel 4
Productie
2008
2009
2010
OT
Eenheden (ton)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008=100)
100
53
51
56
Bron: Antwoorden op de vragenlijst en klacht
b) Productiecapaciteit en bezettingsgraad
(69)
De productiecapaciteit van de producenten in de Unie is in de beoordelingsperiode stabiel gebleven op een niveau van 179 912 ton.
Tabel 5
Productiecapaciteit en bezettingsgraad
2008
2009
2010
OT
Eenheden (ton)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008=100)
100
100
100
100
Bezettingsgraad
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008=100)
100
53
51
56
Bron: Antwoorden op de vragenlijst en klacht
(70)
De bezettingsgraad bedroeg in 2008 53 %, daalde in 2009 tot 28 %, in 2010 tot 27 %, en trok in het OT weer licht aan tot 30 %. De ontwikkeling van de bezettingsgraad geeft een duidelijk beeld van de ontwikkeling van de productie, aangezien de capaciteit de hele periode stabiel bleef.
c) Omvang van de verkoop
(71)
De verkoop van de producenten in de Unie aan niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie is in de beoordelingsperiode met 38 % gedaald. De verkoop liep in 2009 met 45 % terug, bleef in 2010 op dat niveau steken en trok in het OT weer aan met een bescheiden 7 procentpunten. De verkoop van de Unie in het OT bedroeg 42 379 ton.
Tabel 6
Verkoop in de Unie
2008
2009
2010
OT
Eenheden (ton)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008=100)
100
55
55
62
Bron: Antwoorden op de vragenlijst en klacht
d) Marktaandeel
(72)
Het marktaandeel van de producenten in de Unie bleef in de beoordelingsperiode vrij stabiel en steeg in het OT zelfs tot 72 %. Deze toename laat zich verklaren doordat de omvang van de verkoop van de producenten in de Unie in het OT iets minder gedaald is dan het verbruik.
Tabel 7
Marktaandeel van de producenten in de Unie
2008
2009
2010
OT
Marktaandeel
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008=100)
100
97
98
103
Bron: Antwoorden op de vragenlijst, klacht, Eurostat
e) Groei
(73)
Aangezien de consumptie tussen 2008 en het eind van het OT met 40 % is gedaald, wordt geconcludeerd dat de producenten in de Unie niet van enige groei op de markt hebben kunnen profiteren.
f) Werkgelegenheid
(74)
De werkgelegenheid bij de producenten in de Unie is tussen 2008 en het eind van het OT met 18 % afgenomen. Het aantal werknemers liep tussen 2008 en 2009 met 16 % terug van 982 tot 824 en bleef in 2010 ongeveer op dat niveau, waarna het in het OT verder daalde tot 801.
Tabel 8
Werkgelegenheid
2008
2009
2010
OT
Eenheden (aantal werknemers)
982
824
833
801
Index (2008=100)
100
84
85
82
Bron: Antwoorden op de vragenlijst en klacht
g) Productiviteit
(75)
De productiviteit van de producenten in de Unie, in productie (ton) per werknemer per jaar, daalde in de beoordelingsperiode met 31 %. De reden daarvoor is dat de productie sneller is gedaald dan de werkgelegenheid.
Tabel 9
Productiviteit
2008
2009
2010
OT
Eenheden (ton per werknemer)
194
121
115
134
Index (2008=100)
100
63
60
69
Bron: Antwoorden op de vragenlijst en klacht
h) Verkoopprijzen
(76)
Het jaargemiddelde van de verkoopprijzen van de producenten in de Unie aan niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie is in de beoordelingsperiode met meer dan 10 % gedaald. In 2009 zijn de gemiddelde prijzen in eerste instantie met circa 12 % gestegen, maar daarna met maar liefst 23 procentpunten gedaald; in het OT bleven zij op dit niveau. De gemiddelde prijs van de producenten in de Unie lag toen op 3 096 EUR per ton.
Tabel 10
Gemiddelde prijzen van de producenten in de Unie
2008
2009
2010
OT
Eenheden (EUR/ton)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008=100)
100
112
89
89
Bron: Antwoorden op de vragenlijst en klacht
(77)
Zoals hierboven is aangegeven, werden de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie door de invoer met dumping uit Rusland en Turkije onderboden.
i) Hoogte van de dumpingmarge en herstel van eerdere dumping
(78)
Gezien de omvang, het marktaandeel en de prijzen van de invoer uit Rusland en Turkije kan het effect van de werkelijke dumpingmarges op de bedrijfstak van de Unie niet als te verwaarlozen worden beschouwd. Er mag niet worden vergeten dat, zoals al in overweging 16 is vermeld, tegen acht landen antidumpingmaatregelen zijn ingesteld. Aangezien de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode verkoop heeft ingeboet en verlies heeft geleden, kan niet worden gesteld dat hij zich werkelijk van de eerdere dumping heeft hersteld; de productie in de Unie wordt dan ook geacht kwetsbaar te blijven voor de schadelijke gevolgen van invoer met dumping, uit welke landen dan ook, op de markt van de Unie.
4.2. Micro-economische elementen
a) Voorraden
(79)
De eindvoorraden van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie zijn tussen 2008 en het eind van het OT met 18 % geslonken. In 2009 groeiden zij matig met 2 %, waarna zij in 2010 met 13 en in het OT met nog eens 7 procentpunten daalden. In het OT lagen de eindvoorraden van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie op 5 338 ton.
Tabel 11
Eindvoorraden
Steekproef
2008
2009
2010
OT
Eenheden (ton)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008=100)
100
102
89
82
Bron: Antwoorden op de vragenlijst
b) Lonen
(80)
Tussen 2008 en het eind van het OT zijn de jaarlijkse loonkosten met 10 % gedaald. In 2009 daalden zij sterk met bijna 20 % (in overeenstemming met de teruggelopen werkgelegenheid); daarna stegen zij opnieuw, met 4 procentpunten in 2010 en met 5 procentpunten in het OT.
Tabel 12
Jaarlijkse loonkosten
Steekproef
2008
2009
2010
OT
Eenheden (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008=100)
100
81
85
90
Bron: Antwoorden op de vragenlijst
c) Winstgevendheid en rendement van investeringen
(81)
Terwijl de verkoop van het soortgelijke product door de in de steekproef opgenomen producenten aan niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie, uitgedrukt in procenten van de nettoverkoop, aan het begin van de beoordelingsperiode nog een gezonde winst te zien gaf, werd er aan het eind van die periode aanzienlijk verlies geleden. De winst daalde van 9,6 % in 2008 tot - 1,2 % in 2009 en verslechterde in 2010 verder tot - 7,8 %. In het OT verbeterde de situatie licht en bedroeg het verlies - 7,0 %.
Tabel 13
Winstgevendheid en rendement van investeringen
Steekproef
2008
2009
2010
OT
Winstgevendheid van de verkoop in de Unie
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008=100)
100
-12
-81
-73
Rendement van investeringen
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008=100)
100
-7
-39
-44
Bron: Antwoorden op de vragenlijst
(82)
Het rendement van investeringen, uitgedrukt als de winst in procenten van de nettoboekwaarde van de investeringen, liep grotendeels gelijk met de ontwikkeling van de winstgevendheid.
d) Kasstroom en vermogen om kapitaal aan te trekken
(83)
De nettokasstroom uit bedrijfsactiviteiten was positief en bedroeg in 2008 9,3 miljoen EUR. In 2009 was er een matige verbetering tot 9,8 miljoen EUR, maar in 2010 nam de kasstroom tot slechts 1,5 miljoen EUR af en in het OT kwam hij in het negatieve bereik (- 4,6 miljoen EUR).
(84)
Er waren geen aanwijzingen dat de bedrijfstak van de Unie moeite had om kapitaal aan te trekken, wat met name komt doordat sommige producenten deel uitmaken van een grotere groep van ondernemingen.
Tabel 14
Kasstroom
Steekproef
2008
2009
2010
OT
Eenheden (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008=100)
100
106
16
-50
Bron: Antwoorden op de vragenlijst
e) Investeringen
(85)
De jaarlijkse investeringen door de in de steekproef opgenomen ondernemingen in de productie van het soortgelijke product lieten in de beoordelingsperiode een voortdurende daling zien. De grootste daling, met 32 %, vond plaats in 2009, gevolgd door een afname met 25 procentpunten in 2010 en met nog eens 8 procentpunten in het OT. Over de gehele periode daalden de jaarlijkse investeringen van 8,3 miljoen EUR in 2008 tot 2,9 miljoen EUR in het OT.
Tabel 15
Netto-investeringen
Steekproef
2008
2009
2010
OT
Eenheden (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008=100)
100
68
43
35
Bron: Antwoorden op de vragenlijst
5. Conclusie betreffende schade
(86)
Uit de analyse van de macro-economische gegevens blijkt dat de productie en de verkoop van de producenten in de Unie in de beoordelingsperiode aanzienlijk terugliepen. Dit viel samen met een afname van de vraag in de Unie, waardoor het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie licht toenam. De bezettingsgraad daalde van 53 % in 2008, wat al laag was, tot een zeer geringe 30 % in het OT. Ook de werkgelegenheid nam met 18 % af.
(87)
Tegelijkertijd blijkt uit de relevante micro-economische indicatoren dat de economische situatie van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie duidelijk is verslechterd. De ontwikkelingen ten aanzien van de prijzen, winstgevendheid en het rendement van investeringen geven een zeer negatief beeld te zien: van gezonde niveaus in 2008 tot grote verliezen in het OT. Ook de kasstroomsituatie verslechterde aanzienlijk.
(88)
Uit het bovenstaande wordt voorlopig geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade in de zin van artikel 3, lid 5, van de basisverordening heeft geleden.
E. OORZAKELIJK VERBAND
1. Inleiding
(89)
Overeenkomstig artikel 3, leden 6 en 7, van de basisverordening heeft de Commissie onderzocht of de schade die de bedrijfstak van de Unie door de invoer met dumping heeft geleden, als aanmerkelijk kan worden beschouwd. Andere bekende factoren dan de invoer met dumping waardoor de bedrijfstak van de Unie terzelfder tijd schade kon hebben geleden, werden ook onderzocht om te voorkomen dat mogelijke schade door deze andere factoren aan de invoer met dumping werd toegeschreven.
2. Gevolgen van de invoer met dumping
(90)
Tussen 2008 en het eind van het OT is de omvang van de invoer met dumping van het betrokken product met 46 % gestegen op een markt die met 40 % kromp; hierdoor steeg het marktaandeel van die invoer van 2 % tot 5 %.
(91)
De toename van de invoer met dumping van het betrokken product uit de betrokken landen in de beoordelingsperiode viel samen met een neerwaartse trend voor alle schade-indicatoren betreffende de bedrijfstak van de Unie, met uitzondering van het marktaandeel. De bedrijfstak van de Unie boette 38 % van zijn verkoop in de Unie in, terwijl de verkoopprijzen met 11 % daalden als gevolg van de prijsdruk die uitging van de laaggeprijsde invoer met dumping op de markt van de Unie.
(92)
Door de aanzienlijk prijsonderbieding kon de bedrijfstak van de Unie de toegenomen productiekosten niet in de prijzen doorberekenen, zodat de winstgevendheid daalde en in het OT negatief werd.
(93)
Gezien het bovenstaande wordt voorlopig geconcludeerd dat de laaggeprijsde invoer met dumping uit Rusland en Turkije de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade heeft berokkend.
3. Gevolgen van andere factoren
3.1. Invoer uit andere derde landen
(94)
In de beoordelingsperiode werden er aanzienlijke hoeveelheden ingevoerd uit andere derde landen, onder meer uit de landen waarop antidumpingmaatregelen van toepassing zijn. Het totale marktaandeel van de invoer uit andere landen dan Rusland en Turkije is tussen 2008 en het eind van het OT van 28 % tot 23 % geslonken.
(95)
Onderstaande tabel toont de ontwikkeling van de omvang van de invoer, de prijzen en het marktaandeel van de landen waarop antidumpingmaatregelen van toepassing zijn en van andere derde landen; alle gegevens zijn gebaseerd op Eurostatgegevens.
Tabel 16
Invoer uit andere landen
Land
2008
2009
2010
OT
Landen waarop antidumping-maatregelen van toepassing zijn
Hoeveelheid (ton)
20 614
13 286
9 721
9 784
Marktaandeel (%)
21 %
24 %
18 %
17 %
Gemiddelde prijs (EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Andere derde landen
Hoeveelheid (ton)
6 705
2 844
4 093
3 608
Marktaandeel (%)
7 %
5 %
7 %
6 %
Gemiddelde prijs (EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Totaal alle derde landen, m.u.v. Rusland en Turkije
Hoeveelheid (ton)
27 319
16 131
13 814
13 392
Marktaandeel (%)
28 %
29 %
25 %
23 %
Gemiddelde prijs (EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Uit bovenstaande tabel blijkt dat de acht landen waarop antidumpingmaatregelen van toepassing zijn, naar de markt van de Unie zijn blijven uitvoeren, hoewel hun marktaandeel tussen 2008 en het eind van het OT van 21 % tot 17 % is geslonken. De gemiddelde prijzen van die invoer liggen doorgaans onder die van de invoer met dumping uit de betrokken landen. Bij de prijzen in bovenstaande tabel, die op Eurostatgegevens zijn gebaseerd, gaat het uiteraard om de gemiddelde cif-prijzen vóór inklaring. Maar zelfs wanneer het antidumpingrecht in aanmerking wordt genomen, blijven de prijzen van die invoer laag en vergelijkbaar met de prijzen van de invoer uit Rusland en Turkije, terwijl de gemiddelde prijzen van de producenten in de Unie veel hoger liggen.
(97)
Onder het onderzochte product vallen echter een groot aantal verschillende productsoorten, waardoor een vergelijking van de algemene gemiddelde prijzen wellicht niet zo veelzeggend is. Tegelijk wordt ervan uitgegaan dat de schadelijke gevolgen van die invoer worden geneutraliseerd door de huidige antidumpingmaatregelen.
(98)
Gezien het krimpende marktaandeel van de invoer uit de landen waarop antidumpingmaatregelen van toepassing zijn, wordt derhalve voorlopig geconcludeerd dat de mogelijke negatieve gevolgen van deze laaggeprijsde invoer niet zodanig zijn dat het oorzakelijk verband tussen de invoer met dumping uit de betrokken landen en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade wordt verbroken.
(99)
Het marktaandeel van de invoer uit andere derde landen is in de beoordelingsperiode licht gedaald van 7 % in 2008 tot 6 % in het OT. De gemiddelde prijzen van die invoer waren doorgaans hoger dan die van de invoer met dumping uit de betrokken landen, maar iets lager dan die van de producenten in de Unie.
(100)
Ook al is een vergelijking van de gemiddelde prijzen voor het betrokken product in zijn geheel door de verscheidenheid van productsoorten wellicht weinigzeggend, toch wordt met het oog op de neerwaartse trend voor die invoer voorlopig geconcludeerd dat de mogelijke negatieve gevolgen van de invoer uit andere derde landen niet zodanig zijn dat het oorzakelijk verband tussen de invoer met dumping uit de betrokken landen en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade wordt verbroken.
3.2. Gevolgen van het inkrimpen van de markt en de economische crisis
(101)
De financiële en economische crisis in 2008 en 2009 was hoogstwaarschijnlijk de reden waarom het verbruik van hulpstukken voor buisleidingen afnam. Het verbruik daalde tussen 2008 en 2009 met ruim 40 % en bleef de rest van de beoordelingsperiode op dit lage niveau steken (hoewel in het OT een lichte stijging werd waargenomen). Omdat vaste kosten tot 40 % van de productiekosten van de producenten in de Unie uitmaken, hebben de afnemende vraag, verkoop en productie tot een aanzienlijke stijging van de productiekosten per eenheid geleid. Dit heeft uiteraard grote gevolgen voor de winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie.
(102)
Ook al is duidelijk dat een dalende productie gevolgen kan hebben voor de situatie van de bedrijfstak van de Unie, vooral in 2009 (toen de daling in feite plaatsvond), kan redelijkerwijs worden verwacht dat de bedrijfstak van de Unie gewoonlijk in staat is zijn prijzen ten minste op middellange tot lange termijn te verhogen en de kostenverhoging in de daaropvolgende jaren door te berekenen. Uit de daling van de prijzen van de producenten in de Unie blijkt echter dat dit niet het geval was, en er wordt van uitgegaan dat de sterke prijsonderbieding door de invoer met dumping hieraan debet was.
(103)
Gezien het bovenstaande wordt voorlopig geconcludeerd dat de mogelijke negatieve gevolgen van het inkrimpen van de vraag niet zodanig zijn dat het oorzakelijk verband tussen de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade en de invoer met dumping uit Rusland en Turkije hierdoor wordt verbroken.
4. Conclusie inzake het oorzakelijk verband
(104)
Er wordt geconcludeerd dat de door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade het gevolg is van de invoer met dumping uit Rusland en Turkije.
(105)
Andere factoren die de bedrijfstak van de Unie schade konden hebben toegebracht, werden eveneens geanalyseerd. In dit verband werd vastgesteld dat de invoer uit andere derde landen, met inbegrip van landen waarop antidumpingmaatregelen van toepassing zijn, en de gevolgen van het inkrimpen van de vraag weliswaar tot de schade kunnen hebben bijgedragen, maar niet het oorzakelijk verband verbreken.
(106)
Op grond van deze analyse, waarin een duidelijk onderscheid is gemaakt tussen de gevolgen van alle andere bekende factoren voor de situatie van de bedrijfstak van de Unie en de schadelijke gevolgen van de invoer met dumping, wordt voorlopig geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Unie door de invoer met dumping uit de betrokken landen aanmerkelijke schade heeft geleden in de zin van artikel 3, lid 6, van de basisverordening.
F. BELANG VAN DE UNIE
(107)
Overeenkomstig artikel 21 van de basisverordening heeft de Commissie onderzocht of er ondanks de voorlopige conclusie inzake schade veroorzakende dumping dwingende redenen waren om te concluderen dat het niet in het belang van de Unie was in dit bijzondere geval maatregelen te nemen. Het belang van de Unie werd geanalyseerd aan de hand van een afweging van de belangen van alle betrokkenen, d.w.z. de bedrijfstak van de Unie, de importeurs en de gebruikers van het betrokken product.
1. Belang van de bedrijfstak van de Unie
(108)
Als er maatregelen worden ingesteld, zullen de neerwaartse prijsdruk en de verliezen vermoedelijk worden afgezwakt en zullen de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie zich waarschijnlijk beginnen te herstellen, waardoor de financiële situatie van de bedrijfstak van de Unie aanzienlijk zal verbeteren.
(109)
Als er geen antidumpingmaatregelen worden ingesteld, zal de situatie van de bedrijfstak van de Unie daarentegen waarschijnlijk verder verslechteren. In dat geval zou de bedrijfstak van de Unie mogelijk marktaandeel verliezen, daar de door de invoer met dumping uit de betrokken landen bepaalde marktprijzen voor hem niet haalbaar zijn. Waarschijnlijk zou dit leiden tot onnodige kostenbeperkingen en de sluiting van productiefaciliteiten in de Unie, wat dan weer een groot aantal banen zou kosten.
(110)
Derhalve wordt voorlopig geconcludeerd dat de instelling van antidumpingmaatregelen in het belang van de bedrijfstak van de Unie is.
2. Belang van niet-verbonden importeurs in de Unie
(111)
Zoals al vermeld, hebben slechts twee niet-verbonden importeurs volledig aan dit onderzoek meegewerkt en een ingevulde vragenlijst ingediend. Slechts een klein deel van de omzet van deze twee importeurs betrof de wederverkoop van het betrokken product. Waarschijnlijk zullen zij dan ook nauwelijks last hebben van de maatregelen.
3. Belang van de gebruikers
(112)
Er zijn vier gebruikers die bij deze procedure een ingevulde vragenlijst hebben ingediend. Geen van hen heeft het betrokken product uit de betrokken landen ingevoerd en zij hebben allen te kennen gegeven dat de gevolgen van de maatregelen voor hen nihil of te verwaarlozen zouden zijn.
(113)
Aangezien zich geen gebruiker kenbaar heeft gemaakt die uit de betrokken landen invoerde, en bij gebrek aan informatie die op het tegendeel wijst, kan voorlopig worden geconcludeerd dat de gevolgen van de maatregelen voor de winstgevendheid en economische situatie van de gebruikers vrij beperkt zullen zijn.
4. Conclusie inzake het belang van de Unie
(114)
Er kan worden geconcludeerd dat de instelling van maatregelen betreffende de invoer met dumping van het betrokken product uit Rusland en Turkije de bedrijfstak van de Unie in de gelegenheid zal stellen zijn situatie te verbeteren doordat hij zijn verkoop kan vergroten, hogere verkoopprijzen kan vragen en meer winst kan maken. Eventuele negatieve gevolgen in de vorm van kostenverhogingen voor bepaalde importeurs zullen waarschijnlijk gering zijn.
(115)
Twee medewerkende Turkse exporteurs betoogden dat door de instelling van maatregelen tegen een klein land van uitvoer als Turkije de hele markt van de Unie praktisch in handen zou komen van een paar producenten, wat een negatief effect zou hebben op de concurrentiesituatie.
(116)
In dit verband zij erop gewezen dat het niet de bedoeling van een antidumpingrecht mag zijn om invoer te belemmeren en de handelsstromen uit de onderzochte landen volledig te stoppen. Antidumpingrechten worden ingesteld om voor een gelijk speelveld tussen verschillende marktspelers te zorgen. Bovendien zijn meer dan 20 Europese fabrikanten actief op de markt van de Unie en is de invoer uit andere derde landen aanzienlijk. Bedenkingen ten aanzien van de concurrentiesituatie op de markt van de Unie lijken dus ongegrond.
(117)
Gezien het bovenstaande wordt voorlopig geconcludeerd dat er geen dwingende redenen zijn om geen voorlopige maatregelen betreffende de invoer van het betrokken product van oorsprong uit Rusland en Turkije in te stellen.
G. VOORLOPIGE ANTIDUMPINGMAATREGELEN
(118)
Gezien de conclusies inzake dumping, schade, oorzakelijk verband en belang van de Unie moeten voorlopige maatregelen ten aanzien van de invoer van het betrokken product van oorsprong uit Rusland en Turkije worden ingesteld om te voorkomen dat de bedrijfstak van de Unie door de invoer met dumping verdere schade ondervindt.
1. Schademarge
(119)
De voorlopige rechten ten aanzien van de invoer van oorsprong uit de betrokken landen moeten hoog genoeg zijn om een einde te maken aan de invoer met dumping, maar mogen het niveau van de schade voor de bedrijfstak van de Unie als gevolg van de invoer met dumping niet overschrijden. Bij de berekening van het recht dat nodig is om de gevolgen van de schade veroorzakende dumping teniet te doen, wordt in aanmerking genomen dat de maatregelen de bedrijfstak van de Unie in staat moeten stellen zijn productiekosten te dekken en een winst vóór belasting te behalen die redelijkerwijs onder normale concurrentieomstandigheden, d.w.z. zonder invoer met dumping, kan worden behaald.
(120)
Aangezien de vastgestelde onderbiedingsmarges steeds hoger zijn dan de respectieve dumpingmarge en de bedrijfstak van de Unie in het OT verlies heeft geleden, zou de berekende schademarge automatisch altijd hoger uitkomen dan de dumpingmarge. Derhalve werd geconcludeerd dat het niet nodig was de schadmarges in detail te berekenen.
2. Voorlopige maatregelen
(121)
Gelet op het voorgaande wordt overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening geoordeeld dat op het betrokken product van oorsprong uit Rusland en Turkije een voorlopig antidumpingrecht moet worden ingesteld, dat volgens de regel van het laagste recht gelijk moet zijn aan de dumpingmarge of aan de schademarge indien deze lager is; in het onderhavige geval was de dumpingmarge steeds lager.
(122)
Aangezien geen Russische producenten-exporteurs aan het onderzoek hebben meegewerkt, werd een voor het gehele land geldende dumpingmarge berekend (zie overwegingen 21 tot en met 31).
(123)
Wat Turkije betreft, werd de mate van medewerking als vrij laag beschouwd, zodat de residuele dumpingmarge volgens een redelijke methode werd vastgesteld; de aldus vastgestelde marge is hoger dan de hoogste van de voor de drie medewerkende ondernemingen vastgestelde individuele marges, zoals in overweging 49 wordt uitgelegd.
(124)
Op basis van het bovenstaande worden de volgende antidumpingrechten voorgesteld:
Land
Onderneming
Voorlopig antidumping-recht
Rusland
Alle ondernemingen
23,8 %
Turkije
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Alle andere ondernemingen
16,7 %
(125)
De bij deze verordening voor bepaalde ondernemingen vastgestelde individuele antidumpingrechten zijn gebaseerd op de bevindingen van dit onderzoek. Zij weerspiegelen daarom de situatie die bij dit onderzoek voor die ondernemingen werd geconstateerd. Deze rechten (in tegenstelling tot het voor het gehele land geldende recht dat van toepassing is op „alle andere ondernemingen”) gelden dus uitsluitend bij de invoer van producten van oorsprong uit de betrokken landen die door deze ondernemingen en dus door de specifiek genoemde juridische entiteiten vervaardigd zijn. De rechten zijn niet van toepassing op ingevoerde producten die zijn vervaardigd door andere, niet specifiek in het dispositief van deze verordening met naam en adres genoemde ondernemingen, ook al gaat het hierbij om entiteiten die verbonden zijn met de specifiek genoemde ondernemingen; op die producten is het recht van toepassing dat geldt voor „alle andere ondernemingen”.
(126)
Verzoeken in verband met de toepassing van deze individuele antidumpingrechten voor bepaalde ondernemingen (bv. na de naamswijziging van de entiteit of na de oprichting van nieuwe productie- of verkoopmaatschappijen) moeten onverwijld aan de Commissie (4) worden gericht, onder opgave van alle relevante gegevens, met name indien deze naamswijziging of deze oprichting van nieuwe productie- of verkoopmaatschappijen verband houdt met wijzigingen in de activiteiten van de onderneming op het gebied van productie en verkoop in binnen- en buitenland. Indien het verzoek gerechtvaardigd is, zal de verordening dienovereenkomstig worden gewijzigd door bijwerking van de lijst van ondernemingen die voor een individueel recht in aanmerking komen.
(127)
Om een goede toepassing van het antidumpingrecht te garanderen, moet het voor alle andere ondernemingen vastgestelde recht niet alleen gelden voor niet-medewerkende producenten-exporteurs, maar ook voor producenten die het betrokken product in het OT niet naar de Unie hebben uitgevoerd.
H. SLOTBEPALING
(128)
Met het oog op de beginselen van behoorlijk bestuur moet een termijn worden vastgesteld waarbinnen belanghebbenden die zich binnen de in het bericht van inleiding vermelde termijn kenbaar hebben gemaakt, schriftelijk opmerkingen kunnen maken en kunnen vragen te worden gehoord. Voorts dient te worden opgemerkt dat alle bevindingen betreffende de instelling van rechten in het kader van deze verordening voorlopig zijn en bij de instelling van definitieve maatregelen kunnen worden herzien,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Er wordt een voorlopig antidumpingrecht ingesteld op hulpstukken voor buisleidingen (andere dan gegoten hulpstukken, flenzen en hulpstukken met schroefdraad), van ijzer of van staal (doch niet van roestvrij staal), met een grootste uitwendige diameter van niet meer dan 609,6 mm, geschikt voor stomplassen of voor andere doeleinden, momenteel ingedeeld onder de GN-codes ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 en ex 7307 99 80 (Taric-codes 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 en 7307998098), van oorsprong uit Rusland en Turkije.
2. De voorlopige antidumpingrechten, die van toepassing zijn op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, van de in lid 1 omschreven producten, vervaardigd door onderstaande ondernemingen, zijn als volgt:
Land
Onderneming
Voorlopig antidumping-recht
Aanvullende Taric-code
Rusland
Alle ondernemingen
23,8 %
-
Turkije
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Alle andere ondernemingen
16,7 %
B999
3. Bij het in het vrije verkeer brengen in de Unie van het in lid 1 genoemde product moet een zekerheid worden gesteld ten bedrage van het voorlopige recht.
4. Tenzij anders vermeld, zijn de geldende bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
Onverminderd artikel 20 van Verordening (EG) nr. 1225/2009 kunnen belanghebbenden binnen een maand na de inwerkingtreding van deze verordening verzoeken in kennis te worden gesteld van de belangrijkste feiten en overwegingen op grond waarvan deze verordening werd vastgesteld, schriftelijk opmerkingen maken en vragen door de Commissie te worden gehoord.
Overeenkomstig artikel 21, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1225/2009 kunnen de betrokken partijen binnen een maand na de inwerkingtreding van deze verordening opmerkingen maken over de toepassing van deze verordening.
Artikel 3
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 1 van deze verordening is gedurende een periode van zes maanden van toepassing.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 30 juli 2012.