PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. ledna 2012
o pravidlech týkajících se veterinárních kontrol živých zvířat a produktů živočišného původu dovážených do určitých francouzských zámořských departementů ze třetích zemí
(oznámeno pod číslem K(2012) 222)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/44/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS (1), a zejména na článek 13 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (2), a zejména na článek 18 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 91/496/EHS a 97/78/ES podrobně popisují specifické požadavky na veterinární kontroly každé zásilky živých zvířat a produktů živočišného původu pocházející ze třetích zemí a směřující do Unie v Unií schválených stanovištích hraniční kontroly (SHK).
(2)
Článek 13 směrnice 91/496/EHS povoluje zvláštní pravidla pro kontroly, které mají být prováděny na živých zvířatech dovážených k porážce a která jsou určena pro místní spotřebu a na plemenných nebo užitkových zvířatech určených pro použití v odlehlých oblastech členských států. Tato pravidla vyžadují, aby plány, které popisují podobu kontrol, které mají být provedeny, byly předloženy Komisi. V těchto plánech musí být uvedeny kontroly, které mají zajistit, aby zvířata dovezená do dotyčných odlehlých oblastí nebo produkty získané z těchto zvířat nebyly za žádných okolností odesílány do jiných částí území Unie.
(3)
Článek 18 směrnice 97/78/ES povoluje zvláštní pravidla pro kontroly, které mají být prováděny na produktech živočišného původu dovážených pro místní použití v odlehlých oblastech, mimo jiné v odlehlých oblastech Francouzské republiky. Tato pravidla vyžadují, aby plány, které popisují podobu kontrol, které mají být provedeny, byly předloženy Komisi. Tyto plány musí podat vysvětlení o kontrolách, kterými se má zajistit, aby produkty živočišného původu dovážené do dotyčných odlehlých oblastí nebyly odsud v žádném případě posílány na ostatní území Unie.
(4)
Nařízení Komise (ES) č. 136/2004 ze dne 22. ledna 2004, kterým se stanoví postupy veterinárních kontrol produktů dovážených ze třetích zemí na stanovištích hraniční kontroly Společenství (3), a nařízení Komise (ES) č. 282/2004 ze dne 18. února 2004, kterým se zavádí doklad pro celní prohlášení u zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a pro veterinární kontroly těchto zvířat (4), podrobně popisují postupy pro oznámení a veterinární kontroly produktů živočišného původu a živých zvířat a společné veterinární vstupní doklady (SVVD), které musí být použity k dokumentaci výsledků veterinárních kontrol těchto zásilek.
(5)
Francouzské orgány předložily Komisi své plány na vytvoření určitých vstupních míst nacházejících se ve francouzských zámořských departementech Guadeloupe, Martinik a Francouzská Guyana.
(6)
Podle francouzských plánů musí být všechny dovážené zásilky živých zvířat nebo produktů živočišného původu předloženy na určených vstupních místech v departementech, ve kterých se na ně vztahují veterinární kontroly. Plány prokazují, že při jejich provádění bude posílání zásilek na ostatní území Unie, která nesplňují požadavky příslušných právních předpisů Unie, účinně zabráněno. To bude možné díky razítku v SVVD živých zvířat nebo produktů živočišného původu schválených pro dovoz do departementů, kterým bude potvrzeno, že jejich spotřeba je omezena pouze pro území příslušného departementu. Dovozci budou informováni o tom, že tato živá zvířata, produkty z nich získané nebo produkty živočišného původu není možné posílat na ostatní území Unie a příslušné orgány francouzských zámořských departementů budou sledovat tento požadavek při schvalování osvědčení pro obchod uvnitř Unie.
(7)
Francouzské plány také podrobně popisují infrastrukturu zařízení, která budou vybavena dostatečně velkými prostory umožňujícími namátkové hygienické kontroly a vybavením nezbytným k provádění veterinárních kontrol vyžadovaných k potvrzení, že jsou plněny požadavky Unie na veřejné zdraví a zdraví zvířat, pokud jde o živá zvířata i produkty živočišného původu. Kromě toho budou k dispozici prostory a chladírny pro skladování zásilek, z nichž budou odebírány vzorky, jež budou zadrženy nebo na nichž se na místě bude provádět kontrola a pro živá zvířata navíc vhodná zařízení k ustájení během čekání na výsledky jakýchkoli prováděných kontrol.
(8)
Francouzské plány podrobně popisují, že je k dispozici dostatečné množství veterinárních a technických zaměstnanců pro provádění veterinárních kontrol podle článku 4 směrnice 91/496/EHS a článku 4 směrnice 97/78/ES a v souladu s ustanoveními uvedenými v příloze I nařízení (ES) č. 136/2004 a v nařízení (ES) č. 282/2004.
(9)
Zatímco obecně musí být veterinární kontroly provedeny u všech zásilek produktů živočišného původu, článek 10 směrnice 97/78/ES umožňuje snížit četnost fyzických kontrol některých produktů živočišného původu, které jsou uvedeny spolu s příslušnou četností fyzických kontrol v přílohách I a II rozhodnutí Komise 94/360/ES ze dne 20. května 1994 o snížené četnosti fyzických kontrol zásilek některých produktů při dovozu ze třetích zemí podle směrnice Rady 90/675/EHS (5). Aby byly tyto kontroly v souladu s veterinárními kontrolami na hranicích Unie, možnosti tohoto snížení četnosti může být využito pro veterinární zásilky určené do dotyčných tří francouzských zámořských departementů.
(10)
Obchodní řídicí a expertní systém Unie (Traces) zřízený rozhodnutím Komise 2004/292/ES ze dne 30. března 2004 o zavedení systému Traces (6) stanoví, že členské státy mají zavést a začít používat systém Traces, zejména pokud jde o zásilky živých zvířat a produktů živočišného původu pocházející ze zemí, jež nejsou členy EU.
(11)
Používání systému Traces pro dovoz živých zvířat a produktů živočišného původu vyžaduje vydání SVVD pro každou příchozí zásilku. Tyto dokumenty by měly být použity, aby bylo zajištěno, že tyto dovážené zásilky živých zvířat nebo produktů živočišného původu nebyly posílány na ostatní území Unie a jsou určeny pouze pro místní použití.
(12)
V tomto rozhodnutí by tedy měla být vyjmenována vstupní místa ve francouzských zámořských departementech Guadeloupe, Martinik a Francouzská Guyana a měly by v něm být specifikovány požadavky na jejich činnost.
(13)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely článku 13 směrnice 91/496/EHS a článku 18 směrnice 97/78/ES jsou povolená vstupní místa do francouzských zámořských departementů Guadeloupe, Martinik a Francouzská Guyana uvedena v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
1. Za každé vstupní místo uvedené v příloze odpovídá příslušný orgán s úředními veterinárními lékaři a určenými techniky, které má k dispozici, pokud je to nezbytné.
2. Každé vstupní místo musí mít k dispozici všechna zařízení, vybavení a zaměstnance potřebné k provádění veterinárních kontrol u přijímaných zásilek živých zvířat nebo produktů živočišného původu.
Článek 3
Dovozce nebo jeho zástupce musí:
1)
uvědomit příslušný orgán odpovědný za vstupní místo před fyzickým příjezdem zásilky produktů, s použitím první části SVVD v souladu s článkem 2 nařízení (ES) č. 136/2004 a s použitím systému Traces v souladu s čl. 3 rozhodnutí 2004/292/ES;
2)
jeden pracovní den předem oznámit příslušnému orgánu v místě, kam mají být živá zvířata přivezena, počet a druh zvířat a předpokládanou dobu příjezdu, s použitím první části SVVD v souladu s článkem 1 nařízení (ES) č. 282/2004 a s použitím systému Traces v souladu s článkem 3 rozhodnutí 2004/292/ES;
3)
vést evidenci schválenou příslušným orgánem o množství produktů či dovezených zvířat a o jménu a adrese kupujícího (kupujících);
4)
informovat odběratele o tom, že dovezené produkty získané ze zvířat nebo produkty živočišného původu jsou výlučně pro místní spotřebu a pokud jde o plemenná a užitková zvířata, nesmějí být v žádném případě posílány na ostatní území Unie;
5)
informovat kupujícího (kupující), že v případě opětovného uvedení do prodeje musí kupující informovat nového (nové) kupujícího (kupující), pokud je (jsou) komerčním (komerčními) provozovatelem (provozovateli), že výrobky jsou určeny výlučně pro místní spotřebu a v případě plemenných a užitkových zvířat nesmějí být v žádném případě posílány na ostatní území Unie.
Článek 4
1. Úřední veterinární lékař za pomoci určených techniků provede kontroly na vstupních místech uvedených v příloze tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 4 směrnice 91/496/EHS a článkem 4 směrnice 97/78/ES a v souladu s ustanoveními uvedenými v příloze I nařízení (ES) č. 136/2004 a v nařízení (ES) č. 282/2004.
2. Fyzické kontroly na určitých produktech živočišného původu mohou být prováděny v četnosti stanovené v přílohách I a II rozhodnutí 94/360/ES.
3. Úřední veterinární lékaři zajistí, že veškeré údaje obsažené v SVVD pro dovážená živá zvířata a produkty živočišného původu byly uloženy do systému Traces v souladu s čl. 3 odst. 2 rozhodnutí 2004/292/ES.
4. Úřední veterinární lékaři zajistí, že po provedení veterinárních kontrol je příslušné SVVD opatřeno razítkem, které potvrzuje, že zvířata nebo produkty živočišného původu mohou být určena pouze pro místní použití a nesmí být v žádném případě posílány na ostatní území Unie.
5. Úřední veterinární lékař provede pravidelné kontroly místa pro ustájení dovážených zvířat nebo skladování produktů živočišného původu a ověří tak, že jsou dodržovány požadavky na ochranu zdraví lidí a zvířat a zásilky nejsou posílány na ostatní území Unie.
Článek 5
Ustanovení směrnice 91/496/EHS, s výjimkou těch, která jsou uvedena v článku 6, a směrnice 97/78/ES, s výjimkou těch, která jsou uvedena v článku 6, se použijí i nadále.
Článek 6
Francouzské orgány přijmou odpovídající správní nebo trestněprávní opatření proti jakémukoli porušení tohoto rozhodnutí, kterého se dopustí fyzická nebo právnická osoba.
Článek 7
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 1. března 2012.
Článek 8
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 25. ledna 2012.
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 25 januari 2012
tot vaststelling van de voorschriften die van toepassing zijn op de veterinaire controles op levende dieren en producten van dierlijke oorsprong die in de Franse overzeese departementen uit derde landen worden binnengebracht
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2012) 222)
(Slechts de tekst in de Franse taal is authentiek)
(Voor de EER relevante tekst)
(2012/44/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 91/496/EEG van de Raad van 15 juli 1991 tot vaststelling van de beginselen voor de organisatie van de veterinaire controles voor dieren uit derde landen die in de Gemeenschap worden binnengebracht en tot wijziging van de Richtlijnen 89/662/EEG, 90/425/EEG en 90/675/EEG (1), en met name artikel 13,
Gezien Richtlijn 97/78/EG van de Raad van 18 december 1997 tot vaststelling van de beginselen voor de organisatie van de veterinaire controles voor producten die uit derde landen in de Gemeenschap worden binnengebracht (2), en met name artikel 18,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Richtlijnen 91/496/EEG en 97/78/EG stellen de specifieke voorschriften vast voor de veterinaire controles op elke zending levende dieren en producten van dierlijke oorsprong uit een derde land en bestemd voor de Unie in een door de Unie erkende grensinspectiepost (GIP).
(2)
Artikel 13 van Richtlijn 91/496/EEG maakt het mogelijk dat bijzondere voorschriften worden vastgesteld voor controles op de invoer van voor lokaal gebruik bestemde slachtdieren, alsmede van fok- en productiedieren voor gebruik in afgelegen delen van de lidstaten. Deze voorschriften vereisen dat aan de Commissie plannen worden voorgelegd waarin de aard van de uit te voeren controles wordt beschreven. In deze plannen moet worden gepreciseerd welke controles moeten worden verricht om te vermijden dat de in de betrokken afgelegen regio’s binnengebrachte dieren of de van die dieren afkomstige producten onder welke omstandigheden ook naar andere delen van het grondgebied van de Unie worden verzonden.
(3)
Artikel 18 van Richtlijn 97/78/EG maakt het mogelijk dat bijzondere voorschriften worden vastgesteld voor controles op producten van dierlijke oorsprong die voor lokaal gebruik worden ingevoerd in afgelegen delen van onder meer de Franse Republiek. Deze voorschriften vereisen dat aan de Commissie plannen worden voorgelegd waarin de aard van de uit te voeren controles wordt beschreven. In deze plannen moet worden gepreciseerd welke controles moeten worden verricht om te vermijden dat de in de betrokken afgelegen regio’s binnengebrachte producten van dierlijke oorsprong onder welke omstandigheden ook naar andere delen van het grondgebied van de Unie worden verzonden.
(4)
Verordening (EG) nr. 136/2004 van de Commissie van 22 januari 2004 tot vaststelling van procedures voor de veterinaire controles in de grensinspectieposten van de Gemeenschap bij het binnenbrengen van producten uit derde landen (3) en Verordening (EG) nr. 282/2004 van de Commissie van 18 februari 2004 betreffende de vaststelling van een document voor de aangifte en de veterinaire controle van uit derde landen afkomstige dieren die in de Gemeenschap worden binnengebracht (4), specificeren de procedures voor de kennisgeving van en veterinaire controle op producten van dierlijke oorsprong en levende dieren en de gemeenschappelijke veterinaire documenten van binnenkomst (GVDB’s) die voor het documenteren van de resultaten van de veterinaire controles op dergelijke zendingen moeten worden gebruikt.
(5)
De Franse autoriteiten hebben aan de Commissie de respectieve plannen voorgelegd voor bepaalde punten van binnenkomst op het grondgebied van de Franse overzeese departementen Guadeloupe, Martinique en Frans-Guyana.
(6)
Uit de Franse plannen blijkt dat alle zendingen levende dieren of producten van dierlijke oorsprong bij aangewezen punten van binnenkomst in de departementen voor invoer moeten worden aangeboden, waar ze aan veterinaire controles worden onderworpen. Uit de plannen blijkt dat, wanneer zij worden toegepast, de verzending van zendingen die niet voldoen aan de voorschriften van de relevante wetgeving van de Unie op efficiënte wijze kan worden voorkomen. Dit wordt bereikt door het aanbrengen van een stempel op de GVDB’s van voor invoer goedgekeurde levende dieren of producten van dierlijke oorsprong die aangeeft dat deze beperkt zijn tot gebruik op het grondgebied van het betrokken departement. Importeurs worden ervan in kennis gesteld dat deze levende dieren, afgeleide producten ervan of producten van dierlijke oorsprong niet naar andere delen van het grondgebied van de Unie kunnen worden verzonden, en de bevoegde autoriteiten van de Franse overzeese departementen zien erop toe dat dit voorschrift wordt nageleefd bij de goedkeuring van de certificaten voor handelsverkeer binnen de Unie.
(7)
De Franse plannen specificeren eveneens de infrastructuur van de voorzieningen met voldoende grote lokalen voor hygiënische bemonstering en de noodzakelijke uitrusting voor de uitvoering van de vereiste veterinaire controles om te verifiëren of de voorschriften inzake volks- en diergezondheid voor levende dieren en producten van dierlijke oorsprong worden nageleefd. Bovendien zijn er lokalen en koelruimten beschikbaar voor de opslag van ter plaatse bemonsterde, vastgehouden of geïnspecteerde zendingen, en daarnaast zijn er voor levende dieren ook geschikte voorzieningen beschikbaar om deze daar in afwachting van de resultaten van het onderzoek in onder te brengen.
(8)
De Franse plannen specificeren dat voldoende veterinair en technisch personeel beschikbaar is om de veterinaire controles uit te voeren zoals bedoeld in artikel 4 van de Richtlijnen 91/496/EEG en 97/78/EG en in overeenstemming met de bepalingen van bijlage I bij Verordening (EG) nr. 136/2004 en in Verordening (EG) nr. 282/2004.
(9)
Hoewel veterinaire controles in de regel moeten worden uitgevoerd op alle zendingen producten van dierlijke oorsprong, voorziet artikel 10 van Richtlijn 97/78/EG in een vermindering van de frequentie van de materiële controles op bepaalde producten van dierlijke oorsprong die samen met de relevante frequentie voor materiële controles zijn opgenomen in bijlage I en II bij Beschikking 94/360/EG van de Commissie van 20 mei 1994 betreffende de verlaagde frequentie van de materiële controles van partijen producten die uit derde landen worden ingevoerd ingevolge Richtlijn 90/675/EEG (5). Om in overeenstemming te zijn met de veterinaire controles aan de grenzen van de Unie, kunnen deze verlaagde frequenties worden toegepast op de voor de drie Franse overzeese departementen bestemde veterinaire zendingen.
(10)
Het Trade Control and Expert System (Traces) van de Unie, dat is ingevoerd bij Beschikking 2004/292/EG van de Commissie van 30 maart 2004 betreffende de toepassing van het Traces-systeem (6) bepaalt dat de lidstaten Traces moeten invoeren en gebruiken, met name voor zendingen levende dieren en producten van dierlijke oorsprong uit niet-EU-landen.
(11)
Het gebruik van het Traces-systeem voor de invoer van levende dieren en producten van dierlijke oorsprong vereist de afgifte van GVDB’s voor elke voor invoer aangeboden zending. Deze documenten moeten worden gebruikt om ervoor te zorgen dat dergelijke ingevoerde zendingen levende dieren of producten van dierlijke oorsprong niet naar andere delen van het grondgebied van de Unie worden verzonden en alleen lokaal worden gebruikt.
(12)
De punten van binnenkomst in de Franse overzeese departementen Guadeloupe, Martinique en Frans-Guyana moeten dus worden geïdentificeerd, en de exploitatievoorwaarden ervan moeten in dit besluit worden vastgelegd.
(13)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
Voor de toepassing van artikel 13 van Richtlijn 91/496/EEG en artikel 18 van Richtlijn 97/78/EG zijn de toegestane punten van binnenkomst in de Franse overzeese departementen Guadeloupe, Martinique en Frans-Guyana opgenomen in de bijlage bij dit besluit.
Artikel 2
1. Elk in de bijlage opgenomen punt van binnenkomst valt onder de verantwoordelijkheid van een bevoegde autoriteit die indien nodig kan beschikken over officiële dierenartsen en aangewezen technici.
2. Elk punt van binnenkomst dat is aangewezen om zendingen levende dieren of producten van dierlijke oorsprong in ontvangst te nemen, moet beschikken over alle voorzieningen, uitrusting en personeel om hierop veterinaire controles uit te voeren.
Artikel 3
De importeur of zijn vertegenwoordiger moet:
1.
de voor het punt van binnenkomst verantwoordelijke autoriteit vóór de materiële aankomst van de zending producten hiervan in kennis stellen onder gebruikmaking van het eerste deel van het GVDB overeenkomstig artikel 2 van Verordening (EG) nr. 136/2004 en het Traces-systeem overeenkomstig artikel 3 van Beschikking 2004/292/EG;
2.
één werkdag van tevoren de bevoegde autoriteit waar de levende dieren voor invoer zullen worden aangeboden hiervan in kennis stellen en het nummer, de aard en het vermoede tijdstip van aankomst meedelen onder gebruikmaking van het eerste deel van het GVDB overeenkomstig artikel 1 van Verordening (EG) nr. 282/2004 en het Traces-systeem overeenkomstig artikel 3 van Beschikking 2004/292/EG;
3.
een door de bevoegde autoriteit goedgekeurd register bijhouden van de hoeveelheden ingevoerde producten of dieren en de naam en het adres van de koper(s);
4.
de koper(s) ervan in kennis stellen dat de producten die zijn afgeleid van de ingevoerde dieren of producten van dierlijke oorsprong uitsluitend bestemd zijn voor lokale consumptie en fok- of productiedieren onder geen omstandigheden naar andere gebieden van de Unie mogen worden verzonden;
5.
de koper(s) ervan in kennis stellen dat de koper(s) in geval van wederverkoop de nieuwe koper(s), indien deze laatste een commerciële actor is, ervan in kennis moet stellen dat de producten alleen bestemd zijn voor lokale consumptie en fok- en gebruiksdieren niet naar andere delen van het grondgebied van de Unie mogen worden verzonden.
Artikel 4
1. De officiële dierenarts, bijgestaan door aangewezen technisch personeel, voert de controles uit op de in de bijlage bij dit besluit opgenomen punten van binnenkomst, overeenkomstig artikel 4 van Richtlijn 91/496/EEG en 97/78/EG en overeenkomstig de bepalingen van bijlage I bij Verordening (EG) nr. 136/2004 en Verordening (EG) nr. 282/2004.
2. Op bepaalde producten van dierlijke oorsprong kunnen materiële controles worden uitgevoerd met de in de bijlagen I en II bij Beschikking 94/360/EG bepaalde frequentie.
3. De officiële dierenartsen zorgen ervoor dat alle gegevens uit het GVDB voor ter invoer aangeboden levende dieren en producten van dierlijke oorsprong in het Traces-systeem wordt ingevoerd, overeenkomstig artikel 3, lid 2, van Beschikking 2004/292/EG.
4. De officiële dierenartsen zorgen ervoor dat na uitvoering van de veterinaire controles het afgegeven GVDB afgestempeld wordt om aan te geven dat de dieren of de producten van dierlijke oorsprong enkel voor lokaal gebruik mogen dienen en onder geen omstandigheden mogen worden verzonden naar andere delen van het grondgebied van de Unie.
5. De officiële dierenarts voert regelmatige inspecties van de stallen en opslagplaatsen van de ingevoerde dieren of producten van dierlijke oorsprong uit, om na te gaan of de voorschriften inzake volks- en diergezondheid worden nageleefd en of de zendingen niet naar andere delen van het grondgebied van de Unie worden verzonden.
Artikel 5
De bepalingen van Richtlijn 91/496/EEG, met uitzondering van de bepalingen van artikel 6, en van Richtlijn 97/87/EG, met uitzondering van de bepalingen in artikel 6, blijven van toepassing.
Artikel 6
De Franse autoriteiten nemen passende bestuursrechtelijke of strafrechtelijke maatregelen tegen inbreuken op dit besluit door natuurlijke personen of rechtspersonen.
Artikel 7
Dit besluit treedt in werking op 1 maart 2012.
Artikel 8
Dit besluit is gericht tot de Franse Republiek.
Gedaan te Brussel, 25 januari 2012.