ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 12. prosince 2011
o přistoupení Evropské unie k Protokolu z roku 2002 k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974, pokud jde o jeho články 10 a 11
(2012/23/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 1 a 2 písm. a) a c) ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) a čl. 218 odst. 8 prvním pododstavcem této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Protokol z roku 2002 k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974 (dále jen „Athénský protokol“) představuje významné zlepšení režimu odpovědnosti dopravců a odškodnění cestujících po moři.
(2)
Athénský protokol upravuje Athénskou úmluvu o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974 a v článku 15 stanoví, že oba dva dokumenty jsou stranami Athénského protokolu chápány a vykládány společně jako dokument jediný.
(3)
Články 10 a 11 Athénského protokolu se týkají nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (1). Unie má tudíž výlučnou pravomoc, pokud jde o články 10 a 11 Athénského protokolu.
(4)
Po přistoupení Unie k Athénskému protokolu by pravidla týkající se soudní příslušnosti stanovená v článku 10 tohoto protokolu měla mít přednost před příslušnými pravidly Unie.
(5)
Pravidla o uznávání a výkonu soudních rozhodnutí stanovená v článku 11 Athénského protokolu by však neměla mít přednost ani před příslušnými pravidly Unie, jež se vztahují na Dánsko podle Dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti, uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (2), ani před pravidly Luganské úmluvy o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ze dne 16. září 1988 (3) či Luganské úmluvy o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ze dne 30. října 2007 (4), neboť smyslem uplatňování těchto pravidel je zajistit uznávání a výkon soudních rozhodnutí přinejmenším ve stejném rozsahu jako podle pravidel Athénského protokolu.
(6)
Athénský protokol mohou ratifikovat, přijmout, schválit nebo k němu mohou přistoupit státy a organizace regionální hospodářské integrace, sestávající ze suverénních států, které na tyto organizace přenesly pravomoc v určitých záležitostech, jež Athénský protokol upravuje.
(7)
Podle čl. 17 odst. 2 písm. b) a článku 19 Athénského protokolu mohou organizace regionální hospodářské integrace Athénský protokol uzavřít.
(8)
Spojené království a Irsko, na než se vztahuje Protokol (č.21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, budou jakožto součást Evropské unie vázány články 10 a 11 Athénského protokolu.
(9)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a toto rozhodnutí není pro Dánsko závazné ani použitelné, pokud jde o články 10 a 11 Athénského protokolu. Dánsko bude těmito články vázáno jako oddělená smluvní strana.
(10)
Většina pravidel Athénského protokolu byla začleněna do práva Unie nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 392/2009 ze dne 23. dubna 2009 o odpovědnosti dopravců k cestujícím po moři v případě nehod (5). Unie tedy v záležitostech upravovaných uvedeným nařízením vykonala svou pravomoc. Samostatné rozhodnutí týkající se těchto ustanovení se přijme souběžně s tímto rozhodnutím.
(11)
Členské státy, které mají Athénský protokol ratifikovat nebo k němu přistoupit, by tak měly učinit pokud možno souběžně. Členské státy by si proto měly vyměnit informace o stavu svých ratifikačních nebo přístupových postupů, aby mohly co nevíce připravit souběžné uložení svých listin o ratifikaci nebo přistoupení. Při ratifikaci Athénského protokolu nebo přistoupení k němu by měly členské státy vznést výhradu obsaženou v pokynech IMO,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přistoupení Evropské unie k protokolu z roku 2002 k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974 (dále jen „Athénský protokol“) se schvaluje jménem Evropské unie, pokud jde o jeho články 10 a 11.
Znění těchto článků je uvedeno v příloze.
Článek 2
1. Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné k uložení listiny o přistoupení Unie k Athénskému protokolu, pokud jde o jeho články 10 a 11, v souladu s čl. 17 odst. 2 písm. c), čl. 17 odst. 3 a článkem 19 uvedeného protokolu.
2. V době uložení listiny o přistoupení Unie učiní toto prohlášení o pravomoci:
„Pokud jde o otázky upravované články 10 a 11 Athénského protokolu z roku 2002 k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974, na které se vztahuje článek 81 Smlouvy o fungování Evropské unie, členské státy Evropské unie s výjimkou Dánského království v souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie přenesly pravomoci na Unii. Unie tuto pravomoc vykonala přijetím nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech.“.
3. V době uložení listiny o přistoupení učiní Unie toto prohlášení k čl. 17a odst. 3 Athénské úmluvy o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974 ve znění článku 11 Athénského protokolu:
„1.
Pokud soudní rozhodnutí v záležitostech, na něž se vztahuje Athénský protokol z roku 2002 k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974, vydá soud Belgického království, Bulharské republiky, České republiky, Spolkové republiky Německo, Estonské republiky, Irska, Řecké republiky, Španělského království, Francouzské republiky, Italské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Lucemburského velkovévodství, Maďarské republiky, Malty, Nizozemského království, Rakouské republiky, Polské republiky, Portugalské republiky, Rumunska, Republiky Slovinsko, Slovenské republiky, Finské republiky, Švédského království nebo Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, jsou uznávána a vykonávána v kterémkoli členském státě Evropské unie v souladu s příslušnými pravidly Evropské unie, která danou věc upravují.
2.
Pokud soudní rozhodnutí v záležitostech, na něž se vztahuje Athénský protokol, vydá soud Dánského království, jsou uznávána a vykonávána v kterémkoli členském státě Evropské unie v souladu s Dohodou mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti, uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech.
3.
Pokud soudní rozhodnutí v záležitostech, na něž se vztahuje Athénský protokol, vydá soud některého třetího státu,
a)
který je stranou Luganské úmluvy o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ze dne 30. října 2007, jsou uznávána a vykonávána v členských státech Evropské unie v souladu s uvedenou úmluvou;
b)
který je stranou Luganské úmluvy o příslušnosti a výkonu a uznávání soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ze dne 16. září 1988, jsou uznávána a vykonávána v členských státech Evropské unie v souladu s uvedenou úmluvou.“.
4. Osoba nebo osoby jmenované podle odstavce 1 tohoto článku učiní při ukládání listiny o přistoupení Unie k Athénskému protokolu, pokud jde o jeho články 10 a 11, výhradu uvedenou v pokynech IMO.
Článek 3
Unie uloží listinu o přistoupení k Athénskému protokolu, pokud jde o jeho články 10 a 11, do 31. prosince 2011.
Článek 4
Členské státy podniknou nezbytné kroky, aby uložily ratifikační nebo přístupové listiny k Athénskému protokolu v přiměřené lhůtě a pokud možno do 31. prosince 2011.
V Bruselu dne 12. prosince 2011.
BESLUIT VAN DE RAAD
van 12 december 2011
betreffende de toetreding van de Europese Unie tot het Protocol van 2002 bij het Verdrag van Athene inzake het vervoer van passagiers en hun bagage over zee van 1974, wat betreft de artikelen 10 en 11
(2012/23/EU)
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 81, leden 1 en 2, onder a) en c), juncto artikel 218, lid 6, onder a), en lid 8, eerste alinea,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Gezien de goedkeuring van het Europees Parlement,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Het Protocol van 2002 bij het Verdrag van Athene inzake het vervoer van passagiers en hun bagage over zee van 1974, (het "Protocol van Athene") vormt een significante verbetering van de regeling van de aansprakelijkheid van vervoerders en de schadeloosstelling van passagiers die over zee worden vervoerd.
(2)
Het Protocol van Athene wijzigt het Verdrag van Athene inzake het vervoer van passagiers en hun bagage over zee van 1974, en bepaalt in artikel 15 dat de twee instrumenten, tussen de partijen bij het Protocol van Athene, samen als één enkel instrument dienen te worden gelezen en geïnterpreteerd.
(3)
De artikelen 10 en 11 van het Protocol van Athene raken aan Verordening (EG) nr. 44/2001 van de Raad van 22 december 2000 betreffende de rechterlijke bevoegdheid, de erkenning en de tenuitvoerlegging van beslissingen in burgerlijke en handelszaken (1). De Unie bezit derhalve exclusieve bevoegdheid met betrekking tot de artikelen 10 en 11 van het Protocol van Athene.
(4)
Na de toetreding van de Unie tot het Protocol van Athene moeten de regels inzake de rechterlijke bevoegdheid van artikel 10 daarvan voorrang krijgen op de desbetreffende regels van de Unie.
(5)
De in artikel 11 van het Protocol van Athene vastgelegde regels inzake de erkenning en tenuitvoerlegging van rechterlijke beslissingen mogen echter geen voorrang krijgen op de desbetreffende regels van de Unie, zoals die tot Denemarken zijn uitgebreid bij de Overeenkomst tussen de Europese Gemeenschap en het Koninkrijk Denemarken betreffende de rechterlijke bevoegdheid, de erkenning en de tenuitvoerlegging van beslissingen in burgerlijke en handelszaken (2), of de regels van het Verdrag van Lugano betreffende de rechterlijke bevoegdheid en de tenuitvoerlegging van beslissingen in burgerlijke en handelszaken van 16 september 1988 (3) of van het Verdrag van Lugano betreffende de rechterlijke bevoegdheid, de erkenning en de tenuitvoerlegging van beslissingen in burgerlijke en handelszaken van 30 oktober 2007 (4), aangezien de toepassing van die regels moet waarborgen dat rechterlijke beslissingen ten minste in dezelfde mate worden erkend en ten uitvoer gelegd als op grond van het Protocol van Athene.
(6)
Het Protocol van Athene staat open voor bekrachtiging, aanvaarding, goedkeuring of toetreding door staten en organisaties voor regionale economische integratie die worden gevormd door soevereine staten die bevoegdheden inzake bepaalde bij het Protocol van Athene geregelde zaken aan die organisaties hebben overgedragen.
(7)
Op grond van artikel 17, lid 2, onder b), en artikel 19 van het Protocol van Athene kunnen organisaties voor regionale economische integratie het Protocol van Athene sluiten.
(8)
Het Verenigd Koninkrijk en Ierland, waarop het Protocol (nr. 21) betreffende de positie van het Verenigd Koninkrijk en Ierland ten aanzien van de ruimte van vrijheid, veiligheid en recht, dat gehecht is aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en aan het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, van toepassing is, zijn als onderdeel van de Europese Unie gebonden aan de artikelen 10 en 11 van het Protocol van Athene.
(9)
Overeenkomstig de artikelen 1 en 2 van het Protocol betreffende de positie van Denemarken, gehecht aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, neemt Denemarken niet deel aan de vaststelling van dit besluit, dat niet bindend is voor, noch van toepassing is in Denemarken voor wat betreft de artikelen 10 en 11 van het Protocol van Athene. Denemarken zal slechts als afzonderlijke verdragsluitende partij aan deze artikelen gebonden zijn.
(10)
Het merendeel van de regels van het Protocol van Athene is reeds in het recht van de Unie opgenomen bij Verordening (EG) nr. 392/2009 van het Europees Parlement en de Raad van 23 april 2009 betreffende de aansprakelijkheid van vervoerders van passagiers over zee bij ongevallen (5). Aldus oefende de Unie bevoegdheid uit inzake de door die verordening geregelde aangelegenheden. Een afzonderlijk besluit betreffende die bepalingen dient parallel aan het onderhavige besluit te worden vastgesteld.
(11)
De lidstaten die het Protocol van Athene zullen bekrachtigen of daartoe zullen toetreden, dienen dit zo mogelijk gelijktijdig te doen. Ter voorbereiding, voor zover mogelijk, van de gelijktijdige neerlegging van hun akten van bekrachtiging of toetreding dienen de lidstaten derhalve informatie uit te wisselen over de stand van hun bekrachtigings- of toetredingsprocedure. Bij de bekrachtiging van of de toetreding tot het Protocol van Athene dienen de lidstaten het in de IMO-richtsnoeren vervatte voorbehoud te formuleren,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De toetreding van de Europese Unie tot het Protocol van 2002 bij het Verdrag van Athene inzake het vervoer van passagiers en hun bagage over zee van 1974 ("Protocol van Athene") wordt hierbij namens de Europese Unie goedgekeurd wat de artikelen 10 en 11 betreft.
De tekst van deze artikelen is weergegeven in de bijlage.
Artikel 2
1. De voorzitter van de Raad wordt hierbij gemachtigd de persoon/personen aan te wijzen die bevoegd is/zijn de akte van toetreding van de Unie tot het Protocol van Athene neer te leggen voor wat de artikelen 10 en 11 daarvan betreft overeenkomstig artikel 17, lid 2, onder c), artikel 17, lid 3, en artikel 19 van dit protocol.
2. Bij de neerlegging van de akte van toetreding legt de Unie de volgende bevoegdheidsverklaring af:
"Voor aangelegenheden die worden bestreken door de artikelen 10 en 11 van het Protocol van Athene van 2002 bij het Verdrag van Athene inzake het vervoer van passagiers en hun bagage over zee van 1974, welke onder artikel 81 van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie vallen, hebben de lidstaten van de Europese Unie, met uitzondering van het Koninkrijk Denemarken op grond van de artikelen 1 en 2 van Protocol (nr. 22) betreffende de positie van Denemarken, dat is gehecht aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, de Unie bevoegdheden toevertrouwd. De Unie heeft die bevoegdheid uitgeoefend door de vaststelling van Verordening (EG) nr. 44/2001 van de Raad van 22 december 2000 betreffende de rechterlijke bevoegdheid, de erkenning en de tenuitvoerlegging van beslissingen in burgerlijke en handelszaken.".
3. Bij de neerlegging van de akte van toetreding legt de Unie de volgende verklaring af inzake artikel 17 bis, lid 3, van het Verdrag van Athene inzake het vervoer van passagiers en hun bagage over zee van 1974, als gewijzigd bij artikel 11 van het Protocol van Athene:
"1.
Beslissingen van een rechtbank van het Koninkrijk België, de Republiek Bulgarije, de Tsjechische Republiek, de Bondsrepubliek Duitsland, de Republiek Estland, Ierland, de Helleense Republiek, het Koninkrijk Spanje, de Franse Republiek, de Italiaanse Republiek, de Republiek Cyprus, de Republiek Letland, de Republiek Litouwen, het Groothertogdom Luxemburg, de Republiek Hongarije, Malta, het Koninkrijk der Nederlanden, de Republiek Oostenrijk, de Republiek Polen, de Portugese Republiek, Roemenië, de Republiek Slovenië, de Slowaakse Republiek, de Republiek Finland, het Koninkrijk Zweden of het Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittannië en Noord-Ierland over aangelegenheden die onder het Protocol van Athene van 2002 bij het Verdrag van Athene inzake het vervoer van passagiers en hun bagage over zee van 1974, vallen, worden in een lidstaat van de Europese Unie erkend en ten uitvoer gelegd overeenkomstig de desbetreffende voorschriften van de Europese Unie ter zake.
2.
Beslissingen van een rechtbank van het Koninkrijk Denemarken over aangelegenheden die onder het Protocol van Athene vallen, worden in een lidstaat van de Europese Unie erkend en ten uitvoer gelegd overeenkomstig de Overeenkomst tussen de Europese Gemeenschap en het Koninkrijk Denemarken betreffende de rechterlijke bevoegdheid, de erkenning en de tenuitvoerlegging van beslissingen in burgerlijke en handelszaken.
3.
Beslissingen over aangelegenheden die onder het Protocol van Athene vallen, gegeven door een rechtbank van een derde land dat
a)
is gebonden door het Verdrag van Lugano betreffende de rechterlijke bevoegdheid, de erkenning en de tenuitvoerlegging van beslissingen in burgerlijke en handelszaken van 30 oktober 2007, worden in de lidstaten van de Europese Unie overeenkomstig dat verdrag erkend en ten uitvoer gelegd;
b)
is gebonden door het Verdrag van Lugano betreffende de rechterlijke bevoegdheid en de tenuitvoerlegging van beslissingen in burgerlijke en handelszaken van 16 september 1988, worden in de lidstaten van de Europese Unie overeenkomstig dat verdrag erkend en ten uitvoer gelegd.".
4. De op grond van lid 1 van dit artikel aangewezen persoon of personen formuleert of formuleren het in de IMO-richtsnoeren vervatte voorbehoud bij de neerlegging van de akte van toetreding van de Unie tot het Protocol van Athene wat betreft de artikelen 10 en 11 daarvan.
Artikel 3
De Unie legt haar akte van toetreding tot het Protocol van Athene wat betreft de artikelen 10 en 11 daarvan,uiterlijk op 31 december 2011 neer.
Artikel 4
De lidstaten ondernemen de nodige stappen om hun akte van bekrachtiging van of toetreding tot het Protocol van Athene binnen een redelijke termijn, zo mogelijk uiterlijk op 31 december 2011, neer te leggen.
Gedaan te Brussel, 12 december 2011.