ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. listopadu 2010,
kterým se zamítá řešení navrhované Rakouskem podle článku 10 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1553/89 v souvislosti s výpočtem složky, která připadne na použití pro soukromou potřebu a tvoří podíl úlevy ze základu vlastního zdroje z DPH, vyplývající z omezení práva na odpočet DPH podle článku 176 směrnice Rady 2006/112/ES
(oznámeno pod číslem K(2010) 8206)
(Pouze německé znění je závazné)
(2010/719/EU, Euratom)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
s ohledem na nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1553/89 ze dne 29. května 1989 o konečné jednotné úpravě vybírání vlastních zdrojů vycházejících z daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení,
po konzultaci s Poradním výborem pro vlastní zdroje,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Úleva ze základu vlastního zdroje z DPH vychází z čl. 6 odst. 4 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1553/89, který stanoví, že pokud členský stát na základě článku 176 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (2) omezí nebo zruší právo na odpočet DPH na vstupu, může být základ vlastního zdroje z DPH stanoven, jako by uplatnění práva na odpočet nebylo omezeno. Toto ustanovení se použije pouze na nákup ropných produktů a osobních automobilů v míře, ve které jsou použity pro výdělečné účely, a na výdaje týkající se pronájmu a nájmu, údržby a oprav těchto automobilů. Rakousko navrhlo řešení, jehož prostřednictvím se při stanovení této úlevy z jednotného základu vlastního zdroje z DPH vypočítá podíl, jenž připadne na použití pro soukromou potřebu.
(2)
Řešení navržené Rakouskem posoudil v souladu s čl. 13 odst. 3 nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89 Poradní výbor pro vlastní zdroje na svém zasedání dne 26. října 2010. Při posuzování metodiky se zjistilo, že se názory v poradním výboru liší. Návrh rozhodnutí, kterým se řešení předložené Rakouskem zamítá, byl předložen Poradnímu výboru pro vlastní zdroje, který vydal dne 26. října 2010 kladné stanovisko.
(3)
Při výpočtu podílu, který připadá na použití pro soukromou potřebu, lze v případě, že nejsou k dispozici konkrétní údaje, použít alternativní metody. Pro zajištění jednotného výpočtu úlevy musí tyto metody vycházet z obecně přijatých předpokladů.
(4)
Rakousko požaduje, aby osoby podléhající dani vedly záznamy o používání podnikových automobilů pro soukromou potřebu. Rakousko nicméně z důvodu zjednodušení administrativy navrhlo řešení pro výpočet podílu připadajícího na použití pro soukromou potřebu, které pracuje s obecnými statistickými údaji ve spojení s částkami snížené hodnoty, které však původně nebyly jako takové stanoveny k určení podílu připadajícího na použití pro soukromou potřebu. Jelikož z navrhovaného řešení vyplývá podíl připadající na použití pro soukromou potřebu, který je výrazně nižší než podíl používaný ostatními členskými státy, je toto řešení v rozporu s požadovanou jednotností výpočtu úlevy. Řešení navržené Rakouskem ohledně výpočtu podílu připadajícího na použití podnikových automobilů pro soukromou potřebu je tedy třeba zamítnout,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Řešení navržené Rakouskem ohledně výpočtu podílu, který připadá na použití podnikových automobilů pro soukromou potřebu, se tímto zamítá.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Rakouské republice.
V Bruselu dne 26. listopadu 2010.
BESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 26 november 2010
tot afwijzing van de door Oostenrijk voorgestelde oplossing overeenkomstig artikel 10 van Verordening (EEG, Euratom) nr. 1553/89 van de Raad met betrekking tot de berekening van het onderdeel „particulier gebruik” van een compensatie voor de grondslag van de btw-middelen die voortvloeit uit de beperking van het recht op btw-aftrek overeenkomstig artikel 176 van Richtlijn 2006/112/EG van de Raad
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2010) 8206)
(Slechts de tekst in de Duitse taal is authentiek)
(2010/719/EU, Euratom)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie,
Gezien Verordening (EEG, Euratom) nr. 1553/89 van de Raad van 29 mei 1989 betreffende de definitieve uniforme regeling voor de inning van de eigen middelen uit de belasting over de toegevoegde waarde (1), en met name artikel 10, lid 2,
Na raadpleging van het Raadgevend Comité voor de eigen middelen,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De compensatie voor de grondslag van de btw-middelen is gebaseerd op artikel 6, lid 4, van Verordening (EEG, Euratom) nr. 1553/89, dat bepaalt dat wanneer een lidstaat van artikel 176 van Richtlijn 2006/112/EG van de Raad van 28 november 2006 betreffende het gemeenschappelijke stelsel van belasting over de toegevoegde waarde (2) gebruikmaakt om de uitoefening van de rechten op aftrek te beperken, de grondslag van de btw-middelen kan worden bepaald alsof de uitoefening van het recht op aftrek niet beperkt was. Dit geldt alleen voor de aankoop van personenauto’s en hun brandstof voor zakelijke doeleinden, en uitgaven met betrekking tot het leasen, huren, onderhouden en herstellen van dergelijke auto’s. Oostenrijk heeft een oplossing voorgesteld voor de berekening van het onderdeel „particulier gebruik” van een dergelijke compensatie voor de geharmoniseerde grondslag van de btw-middelen.
(2)
Overeenkomstig artikel 13, lid 3, van Verordening (EEG, Euratom) nr. 1553/89 heeft het Raadgevend Comité voor de eigen middelen tijdens zijn bijeenkomst van 26 oktober 2010 de door Oostenrijk voorgestelde oplossing onderzocht. Naar aanleiding van het onderzoek bleek er in het comité een meningsverschil te bestaan. Een ontwerpbesluit houdende afwijzing van de door Oostenrijk voorgestelde oplossing werd voorgelegd aan het Raadgevend Comité voor de eigen middelen, dat hierover op 26 oktober 2010 een positief advies heeft uitgebracht.
(3)
Voor de berekening van het particulier gebruik kunnen bij het ontbreken van concrete gegevens, alternatieve methoden worden gebruikt. Om te kunnen garanderen dat deze methoden bijdragen tot een eenvormige berekening van de compensatie, moeten zij op algemeen aanvaarde veronderstellingen gebaseerd zijn.
(4)
Oostenrijk wil dat belastingplichtigen concrete gegevens over het particulier gebruik van bedrijfswagens beheren. Met het oog op administratieve eenvoud heeft Oostenrijk evenwel een oplossing voorgesteld voor de berekening van het particulier gebruik waarbij gebruik wordt gemaakt van algemene statistische gegevens in combinatie met afschrijvingsregels, die niet specifiek ontworpen zijn om het particulier gebruik te bepalen. Aangezien de voorgestelde oplossing resulteert in een aandeel particulier gebruik dat aanzienlijk lager is dan het aandeel dat door andere lidstaten wordt gebruikt, druist de oplossing in tegen de vereiste eenvormigheid bij de berekening van de compensatie. De door Oostenrijk voorgestelde oplossing met betrekking tot de berekening van het percentage particulier gebruik van bedrijfswagens moet derhalve worden afgewezen,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De door Oostenrijk voorgestelde oplossing met betrekking tot de berekening van het percentage particulier gebruik van bedrijfswagens wordt afgewezen.
Artikel 2
Dit besluit is gericht tot de Republiek Oostenrijk.
Gedaan te Brussel, 26 november 2010.