PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. prosince 2011,
kterým se potvrzuje předběžný výpočet průměrných specifických emisí CO2 a cílů pro specifické emise pro výrobce osobních automobilů za kalendářní rok 2010 podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009
(Text s významem pro EHP)
(2011/878/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nové osobní automobily v rámci integrovaného přístupu Společenství ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel (1), a zejména na čl. 8 odst. 5 druhý pododstavec a čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 443/2009 je Komise povinna každý rok potvrdit průměrné specifické emise CO2 a cíl pro specifické emise pro každého výrobce osobních automobilů v Unii, jakož i pro každé sdružení výrobců vytvořené v souladu s čl. 7 odst. 7 uvedeného nařízení. Na základě tohoto potvrzení Komise určí, zda výrobci a sdružení splnili požadavky článku 4 uvedeného nařízení. Jestliže je zřejmé, že výrobce nebo sdružení nesplnili svůj cíl pro specifické emise, je Komise podle čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení povinna uložit poplatky za překročení emisí prostřednictvím individuálních rozhodnutí určených dotčeným výrobcům nebo správcům sdružení.
(2)
Podle článku 4 nařízení (ES) č. 443/2009 jsou cíle pro výrobce a sdružení závazné s účinkem od roku 2012. Pro kalendářní roky 2010 a 2011 by však Komise měla vypočítat orientační cíle a podle čl. 8 odst. 6 uvedeného nařízení výrobcům nebo sdružením, jejichž průměrné specifické emise překračují jejich orientační cíle, tuto skutečnost oznámit. Jelikož tyto cíle pro roky 2010 a 2011 budou výrobcům sloužit jako ukazatel úsilí nutného pro dosažení závazného cíle v roce 2012, je vhodné určit průměrné specifické emise výrobců za roky 2010 a 2011 v souladu s požadavky uvedenými v článku 4 druhém odstavci uvedeného nařízení a vzít při tom u každého výrobce v úvahu pouze 65 % vozidel s nejnižšími emisemi.
(3)
Údaje, které se použijí pro výpočet průměrných specifických emisí a cílů pro specifické emise, jsou uvedeny v příloze II části C nařízení (ES) č. 443/2009 a vycházejí z počtu registrací nových osobních automobilů v členských státech během předchozího kalendářního roku. Údaje se získávají z prohlášení o shodě vydaných výrobci nebo z dokumentů obsahujících rovnocenné informace v souladu s čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 1014/2010 ze dne 10. listopadu 2010 o sledování a hlášení údajů o registraci nových osobních automobilů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 (2).
(4)
Údaje za rok 2010 byly Komisi většinou členských států předány ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 443/2009, tedy do 28. února 2011. Úplné soubory údajů za všechny členské státy však byly Komisi definitivně dány k dispozici teprve do poloviny dubna a následně byly předběžně ověřeny.
(5)
V případech, kdy bylo na základě počátečního ověření jasné, že některé údaje chybějí nebo jsou zjevně nesprávné, se Komise obrátila na dotčené členské státy a údaje příslušným způsobem upravila nebo doplnila, jestliže s tím tyto členské státy souhlasily. Pokud se s některým členským státem nebylo možné dohodnout, předběžné údaje tohoto členského státu upraveny nebyly.
(6)
Dne 29. června 2011 Komise v souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 443/2009 předběžné údaje zveřejnila a oznámila 89 výrobcům předběžné výpočty jejich průměrných specifických emisí v roce 2010 a jejich cílů pro specifické emise. Výrobci byli požádáni, aby tyto údaje ověřili a oznámili Komisi případné chyby ve lhůtě tří měsíců od obdržení oznámení v souladu s čl. 8 odst. 5 prvním pododstavcem uvedeného nařízení.
(7)
Dne 12. srpna byly na internetových stránkách Komise zveřejněny pokyny k oznámení o chybách v údajích o emisích CO2 z automobilů. Tyto pokyny obsahují formát pro oznámení a je v nich uvedeno, které informace od výrobců Komise potřebuje, aby mohla tyto chyby zohlednit.
(8)
V tříměsíční lhůtě předložilo oznámení o chybách patnáct výrobců. Jeden výrobce úplné oznámení předložil po uplynutí lhůty. Sedm výrobců z uvedených patnácti předložilo oznámení obsahující podrobné informace o chybách a odůvodnění navrhovaných oprav. Zbývajících osm výrobců předložilo souhrnná oznámení, která jen zčásti odpovídala doporučením Komise k formátu a obsahu oznámení. Vedle výrobců, kteří předložili oznámení o chybách, informovalo osm výrobců Komisi, že soubory údajů obsahují chyby, aniž by poskytli jakékoli další informace nebo důkazy o povaze nebo důvodech těchto chyb.
(9)
V případě 73 výrobců, kteří neoznámili žádné chyby v souborech údajů nebo Komisi pouze informovali o chybách v souborech údajů, aniž by předložili nezbytné důkazy, by předběžné údaje a předběžné výpočty průměrných specifických emisí a cílů pro specifické emise měly být potvrzeny bez úprav.
(10)
Pokud výrobci předložili nezbytné informace a důkazy o existenci chyb v souborech údajů, měla by Komise příslušná oznámení zohlednit a ve vhodných případech změnit předběžné výpočty průměrných specifických emisí a cílů.
(11)
Za počet registrací ohlášený Komisi jsou odpovědné výlučně registrační orgány členských států. Jelikož údaje výrobců o prodeji nemusí přesně odpovídat počtu registrací v daném členském státě za dané období, pro účely výpočtu průměrných specifických emisí nelze zohlednit chyby v počtu registrací. Proto by měly být vzaty v úvahu pouze chyby týkající se obsahu souborů údajů o registrovaných vozidlech. V některých případech však výrobci oznámili, že by určité registrace měly být přiřazeny jinému výrobci. Tato nová přiřazení by se měla promítnout do konečných potvrzených souborů údajů.
(12)
Z úplných oznámení vyplývá, že část souborů údajů mohli výrobci označit za správnou a že navrhli opravy těch částí souborů údajů, které bylo možné ověřit. Nicméně 4 až 15 procent souborů údajů sestává z registrací neidentifikovatelných vozidel, u kterých výrobce nemůže ověřit hodnoty jako emise CO2 či hmotnost. To je obvykle způsobeno skutečností, že chybějí informace potřebné pro identifikaci jednotlivých vozidel výrobcem, přesněji identifikační kód sestávající z typu, varianty a verze dotčených vozidel. V malém počtu případů bylo možné registrace přiřadit výrobcům, ale klíčové údaje o emisích CO2 a hmotnosti nebyly k dispozici.
(13)
Komise ověřila opravy navrhované výrobci a podpůrné důkazy. V případech, kdy byly záznamy opraveny buď doplněním chybějící hodnoty, nebo nahrazením nesprávné hodnoty u registrací, které může výrobce ověřit, a opravené hodnoty jsou v souladu s hodnotami vyplývajícími ze zdrojů referenčních údajů, jako jsou údaje z dokumentace schválení typu, jsou takové opravy opodstatněné. Avšak pokud výrobce sice oznámil chyby, ale nenavrhl opravy, přestože tyto chyby mohly být ověřeny a opraveny, a dostatečně nedoložil, že příslušné opravy nelze provést ve tříměsíční lhůtě pro ověření, dané chyby by pro účely konečného výpočtu neměly být zohledněny.
(14)
Pokud jde o registrace, které lze přiřadit výrobcům, ale výrobci je nemohou ověřit, měly by se hodnoty emisí CO2 a hmotnosti uvedené v těchto registracích přesto použít pro výpočet průměrných emisí CO2 a cíle pro specifické mise. Je ovšem nutné vzít v úvahu skutečnost, že výrobci tyto hodnoty nemohou ověřit, a zajistit, aby jejich zahrnutí nemělo záporný dopad na konečné hodnoty stanovené pro dotčené výrobce. V souladu s tím by mělo být u tohoto výpočtu použito chybové rozpětí odpovídající individuální situaci výrobce, popsané a odůvodněné v oznámení o chybách. Přesněji řečeno by se chybové rozpětí mělo vypočítat pro průměrné specifické emise a pro průměrnou hmotnost, protože tyto dva parametry určují vzdálenost každého výrobce od cíle pro specifické emise, tj. jak blízko je výrobce k dosažení svého cíle pro specifické emise.
(15)
Chybové rozpětí by se mělo určit jako rozdíl mezi vzdálenostmi od cíle pro specifické emise, vyjádřenými jako cíle pro specifické emise minus průměrné emise, vypočtenými se zahrnutím a bez zahrnutí registrací, které výrobci nemohou ověřit. Bez ohledu na to, zda je tento rozdíl kladný, nebo záporný, by chybové rozpětí mělo vždy snižovat vzdálenost daného výrobce od cíle.
(16)
Registrace, u kterých vedle identifikačního kódu chybí také hodnoty emisí CO2 nebo hmotnosti, by se pro účely konečného výpočtu průměrných emisí neměly zohlednit.
(17)
Jelikož v roce 2010 proběhlo první ověření údajů podle nařízení (ES) č. 443/2009, je vhodné vzít pro účely plného zohlednění chyb výjimečně v potaz i oznámení, která neobsahují všechny informace požadované Komisí. Chybová rozpětí, která se použijí pro konečné výpočty uvedené v těchto oznámeních, by se však měla vypočítat na základě vlastního posouzení Komise, pokud jde o počet registrací, jež příslušní výrobci nemohou ověřit. Je rovněž vhodné, aby bylo pro účely potvrzení údajů za rok 2010 výjimečně vzato v úvahu oznámení o chybách, které bylo předloženo krátce po uplynutí lhůty.
(18)
Průměrné specifické emise CO2 z nových osobních automobilů registrovaných v roce 2010, cíle pro specifické emise a rozdíl mezi těmito dvěma hodnotami by proto měly být potvrzeny,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro každého výrobce osobních automobilů a každé sdružení výrobců se pro kalendářní rok 2010 potvrzují tyto hodnoty, uvedené v příloze:
a)
cíl pro specifické emise;
b)
průměrné specifické emise CO2, případně upravené o příslušné chybové rozpětí;
c)
rozdíl mezi hodnotami uvedenými v písmenech a) a b);
d)
průměrné specifické emise CO2 pro všechny nové osobní automobily;
e)
průměrná hmotnost všech nových osobních automobilů v Unii.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 20. prosince 2011.
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 20 december 2011
ter bevestiging van de voorlopige berekening van de gemiddelde specifieke CO2-emissies en specifieke emissiedoelstellingen voor fabrikanten van personenauto’s voor het kalenderjaar 2010 overeenkomstig Verordening (EG) nr. 443/2009 van het Europees Parlement en de Raad
(Voor de EER relevante tekst)
(2011/878/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 443/2009 van het Europees Parlement en de Raad van 23 april 2009 tot vaststelling van emissienormen voor nieuwe personenauto’s, in het kader van de communautaire geïntegreerde benadering om de CO2-emissies van lichte voertuigen te beperken (1), en met name artikel 8, lid 5, tweede alinea, en artikel 10, lid 1,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Overeenkomstig artikel 8, lid 5, van Verordening (EG) nr. 443/2009 moet de Commissie ieder jaar de gemiddelde specifieke CO2-emissies en de specifieke emissiedoelstellingen bevestigen voor alle fabrikanten van personenauto’s in de Unie alsmede voor alle overeenkomstig artikel 7, lid 7, van die verordening gevormde groepen van fabrikanten. Op basis van die bevestiging moet de Commissie vaststellen of de fabrikanten en groepen van fabrikanten hebben voldaan aan de eisen van artikel 4 van die verordening. Wanneer blijkt dat een fabrikant of een groep van fabrikanten niet aan zijn specifieke emissiedoelstelling heeft voldaan, moet de Commissie, overeenkomstig artikel 9, lid 1, van die verordening, door middel van afzonderlijke besluiten, een bijdrage voor overtollige emissies opleggen aan de fabrikant of, in het geval van een groep, aan de beheerder van de groep.
(2)
Overeenkomstig artikel 4 van Verordening (EG) nr. 443/2009 zijn de doelstellingen met ingang van 2012 bindend voor fabrikanten en groepen van fabrikanten. Voor de kalenderjaren 2010 en 2011 moet de Commissie evenwel indicatieve emissiedoelstellingen berekenen en overeenkomstig artikel 8, lid 6, van die verordening de fabrikanten of groepen fabrikanten ervan in kennis stellen als hun gemiddelde specifieke emissiedoelstelling hoger ligt dan hun indicatieve doelstelling. Aangezien die doelstellingen voor 2010 en 2011 voor de fabrikanten als indicatie dienen voor de inspanningen die zij nog moeten leveren om de verplichte doelstelling in 2012 te bereiken, dient de gemiddelde specifieke emissie van fabrikanten voor 2010 en 2011 te worden berekend overeenkomstig de voorwaarden van artikel 4, lid 2, van die verordening en voor elke fabrikant slechts 65 % van de voertuigen met de laagste emissies in aanmerking te worden genomen.
(3)
De gegevens die moeten worden gebruikt voor de berekening van de gemiddelde specifieke emissies en de specifieke emissiedoelstellingen zijn te vinden in deel C van bijlage II bij Verordening (EG) nr. 443/2009 en zijn gebaseerd op de registraties van nieuwe personenauto’s in de lidstaten gedurende het voorgaande kalenderjaar. De gegevens zijn afkomstig van de door de fabrikanten afgegeven certificaten van overeenstemming of van documenten die soortgelijke informatie verschaffen, overeenkomstig artikel 3, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1014/2010 van de Commissie van 10 november 2010 inzake de monitoring en rapportering van registratiegegevens van nieuwe personenauto’s overeenkomstig Verordening (EG) nr. 443/2009 van het Europees Parlement en de Raad (2).
(4)
De meeste lidstaten hebben de Commissie hun gegevens voor 2010 overeenkomstig de in artikel 8, lid 2, van Verordening (EG) nr. 443/2009 gestelde termijn voor 28 februari 2011 medegedeeld. De Commissie kon evenwel pas half april over de volledige gegevensbestanden voor alle lidstaten beschikken en deze vervolgens controleren.
(5)
Indien uit de eerste controle bleek dat bepaalde gegevens ontbraken of onjuist waren, heeft de Commissie contact opgenomen met de betreffende lidstaten en, met de toestemming van deze lidstaten, de gegevens aangepast of gecorrigeerd. Indien geen overeenstemming kon worden bereikt met een lidstaat, werden de voorlopige gegevens niet in aanmerking genomen.
(6)
Op 29 juni 2011 heeft de Commissie overeenkomstig artikel 8, lid 4, van Verordening (EG) nr. 443/2009 de voorlopige gegevens gepubliceerd en 89 fabrikanten in kennis gesteld van de voorlopige berekeningen van hun gemiddelde specifieke emissies in 2010 en hun specifieke emissiedoelstellingen. De fabrikanten werd gevraagd de gegevens te controleren en de Commissie overeenkomstig artikel 8, lid 5, eerste alinea, van die verordening binnen drie maanden na ontvangst van de kennisgeving op de hoogte te stellen van eventuele fouten in de gegevens.
(7)
Op 12 augustus zijn op de website van de Commissie richtsnoeren gepubliceerd voor de mededeling van fouten bij de CO2-gegevens van voertuigen. De richtsnoeren geven aan in welke vorm de kennisgeving moet gebeuren en welke informatie van de fabrikanten de Commissie nodig heeft om deze fouten in aanmerking te kunnen nemen.
(8)
Binnen de termijn van drie maanden hebben vijftien fabrikanten de Commissie in kennis gesteld van fouten in de gegevens. Eén fabrikant heeft na afloop van de termijn een volledige kennisgeving ingediend. Zeven van die vijftien fabrikanten gaven in hun kennisgeving gedetailleerde informatie over de fouten en motiveringen van de voorgestelde correcties. De overige acht fabrikanten gaven beknopte kennisgevingen die slechts voor een deel voldeden aan de aanbevelingen van de Commissie ten aanzien van de vorm en de inhoud van de kennisgevingen. Naast de fabrikanten die kennisgevingen indienden betreffende fouten in de gegevens, waren er ook acht fabrikanten die de Commissie signaleerden dat er fouten waren in de gegevensbestanden zonder verdere informatie of bewijzen te verschaffen over het soort fouten of de redenen voor deze fouten.
(9)
Voor de 73 fabrikanten die geen fouten in de gegevensbestanden hebben gemeld of die de Commissie alleen in kennis hebben gesteld van fouten in de gegevensbestanden zonder het vereiste bewijsmateriaal te leveren, moeten de voorlopige gegevens en de voorlopige berekeningen van de gemiddelde specifieke emissies en de specifieke emissiedoelstellingen ongewijzigd worden bevestigd.
(10)
Indien de fabrikanten de vereiste informatie hebben verschaft en bewijsmateriaal hebben geleverd met betrekking tot fouten in de gegevensbestanden, moet de Commissie deze kennisgevingen controleren en indien nodig de voorlopige berekeningen van de gemiddelde specifieke emissies en de emissiedoelstellingen wijzigen.
(11)
Alleen de voertuigregistratiediensten van de lidstaten zijn verantwoordelijk voor het aantal aan de Commissie gerapporteerde registraties. Aangezien de verkoopsgegevens van de fabrikanten niet noodzakelijkerwijze een nauwkeurig beeld geven van het aantal registraties in een bepaalde lidstaat gedurende een bepaalde periode, kunnen fouten met betrekking tot het aantal registraties bij de berekening van de gemiddelde specifieke emissies niet in aanmerking worden genomen. Daarom kunnen alleen de fouten in aanmerking worden genomen die betrekking hebben op de inhoud van de gegevensbestanden voor geregistreerde voertuigen. In enkele gevallen hebben de fabrikanten echter medegedeeld dat bepaalde registraties aan een andere fabrikant moeten worden toegewezen. Deze nieuwe toewijzingen moeten bij de definitieve bevestigde gegevensbestanden in aanmerking worden genomen.
(12)
Uit de volledige kennisgevingen blijkt dat de fabrikanten een deel van de gegevensbestanden correct vonden en voor de delen van de gegevensbestanden die gecontroleerd konden worden, correcties hebben voorgesteld. Tussen 4 en 15 procent van de gegevensbestanden heeft echter betrekking op registraties van niet-geïdentificeerde voertuigen waarvoor de fabrikant waarden als de CO2-emissies of de massa niet kon controleren. Dit kwam gewoonlijk doordat de fabrikant de benodigde informatie miste voor het identificeren van de afzonderlijke voertuigen, in het bijzonder de identificatiecode voor type, variant en uitvoering. In een klein aantal gevallen konden de registraties weliswaar aan fabrikanten worden toegewezen, maar ontbraken belangrijke gegevens over de CO2-emissies en de massa.
(13)
De Commissie heeft de door de fabrikanten voorgestelde correcties en het bewijsmateriaal gecontroleerd. Voor de registraties die door de fabrikant gecontroleerd kunnen worden en waarbij de gegevens door het invoeren van een ontbrekende waarde of het vervangen van een incorrecte waarde zijn gecorrigeerd en de gecorrigeerde waarden overeenstemmen met waarden uit referentiebestanden, zoals gegevens van typegoedkeuringsdocumenten, zijn de correcties gerechtvaardigd. De fouten die een fabrikant signaleert zonder daarvoor correcties voor te stellen terwijl het wel mogelijk zou zijn geweest deze fouten te controleren en te corrigeren, en waarvoor hij niet voldoende bewijs heeft geleverd dat deze correcties niet binnen de verificatietermijn van drie maanden konden worden uitgevoerd, worden bij de definitieve berekening niet in aanmerking genomen.
(14)
Voor de registraties die aan de fabrikanten kunnen worden toegewezen maar niet door hen kunnen worden gecontroleerd, moeten de in de registraties aangegeven waarden voor de CO2-emissies en de massa verder worden gebruikt voor de berekening van de gemiddelde CO2-emissies en de specifieke emissiedoelstelling. Hierbij moet echter wel rekening worden gehouden met het feit dat de fabrikanten deze waarden niet kunnen controleren en niet kunnen garanderen dat deze geen negatieve gevolgen hebben op de definitieve waarden die voor de betreffende fabrikant worden vastgesteld. Daarom moet bij die berekening een foutmarge worden toegepast die rekening houdt met de individuele situatie van de fabrikant, zoals beschreven en verantwoord in de kennisgeving van de fouten. Dit geldt in het bijzonder voor de berekening van de gemiddelde specifieke emissies en de gemiddelde massa, aangezien deze twee parameters de afstand tot de specifieke emissiedoelstelling van elke fabrikant bepalen, m.a.w. hoever een fabrikant verwijderd is van zijn specifieke emissiedoelstelling.
(15)
De als het verschil tussen de afstanden tot de specifieke emissiedoelstelling bepaalde foutmarge moet worden vastgesteld door de gemiddelde emissies, met uitzondering van de registraties die door de fabrikant niet gecontroleerd konden worden, af te trekken van de specifieke emissiedoelstellingen. De foutmarge moet de afstand tot de emissiedoelstelling van de fabrikant altijd verminderen, ongeacht of dit verschil positief of negatief is.
(16)
De registraties waarbij de gegevens over de CO2-emissies of de massa of de identificatiecode ontbreken, mogen bij de definitieve berekening van de gemiddelde emissies niet in aanmerking worden genomen.
(17)
Daar de verificatie van de gegevens over 2010 de eerste toetsing is die overeenkomstig Verordening (EG) nr. 443/2009 wordt uitgevoerd, moeten bij wijze van uitzondering ook de kennisgevingen in aanmerking worden genomen die niet alle informatie bevatten die de Commissie nodig had om volledig rekening te houden met de fouten. De foutmarges die moeten worden toegepast op de in deze kennisgevingen genoemde definitieve berekeningen moeten evenwel worden berekend op basis van de door de Commissie uitgevoerde beoordeling van het aantal registraties die niet door de fabrikanten kunnen worden gecontroleerd. Verder moet bij wijze van uitzondering voor de bevestiging van de gegevens over 2010 ook de kennisgeving van fouten in aanmerking worden genomen die kort na het verstrijken van de termijn is ingediend.
(18)
De gemiddelde specifieke CO2-emissies van in 2010 geregistreerde nieuwe personenauto’s, de specifieke emissiedoelstellingen en het verschil tussen deze twee waarden moeten dienovereenkomstig worden bevestigd,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De volgende in de bijlage gespecificeerde waarden worden bevestigd voor elke fabrikant van passagiersvoertuigen en voor elke groep van fabrikanten met betrekking tot het kalenderjaar 2010:
a)
de specifieke emissiedoelstelling;
b)
de gemiddelde specifieke CO2-emissies, in voorkomend geval aangepast met de toepasselijke foutmarge;
c)
het verschil tussen de in de punten a) en b) genoemde waarden;
d)
de gemiddelde specifieke CO2-emissies voor alle nieuwe personenauto’s;
e)
de gemiddelde massa voor alle nieuwe personenauto’s in de Unie.
Artikel 2
Dit besluit treedt in werking op de derde dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Gedaan te Brussel, 20 december 2011.