PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 60/2012
ze dne 16. ledna 2012,
kterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska prováděný podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 172/2008 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska. Tato opatření sestávají z valorického cla ve výši 17,8 % až 22,7 %. Na šetření, jež vedlo k přijetí tohoto nařízení, bude dále odkazováno jako na „původní šetření“.
1.2 Žádost o přezkum
(2)
Dne 30. listopadu 2009 Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkum“). Žádost o přezkum, kterou podaly společnosti Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. jako vyvážející výrobce a Kuzneckije ferrosplavi, a. s., která je s touto společností ve spojení (obě společně dále uvedeny jako „žadatel“), byla omezena na zkoumání dumpingu ve vztahu k žadateli. Antidumpingová celní sazba platná pro tohoto žadatele na základě jeho dumpingového rozpětí je 22,7 %.
(3)
Ve své žádosti žadatel uvedl, že okolnosti, na jejichž základě byla stávající opatření zavedena, se změnily, pokud jde o výrobce, a že tyto změny jsou trvalé povahy.
(4)
Žadatel poskytl přímé důkazy o tom, že v jeho případě k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření. Podle informací uvedených v žádosti o přezkum ze srovnání domácích cen žadatele a jeho vývozních cen do Unie vyplynulo, že dumpingové rozpětí je zjevně podstatně nižší než současná úroveň opatření.
1.3 Zahájení přezkumu
(5)
Jelikož Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení prozatímního přezkumu, rozhodla se zahájit v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený pouze na posouzení dumpingu ve vztahu k žadateli. Oznámení o zahájení přezkumu zveřejnila Komise dne 27. října 2010 v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení“) a zahájila šetření.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(6)
Výrobek, který je předmětem prozatímního přezkumu, je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem původního šetření, tj. ferosilicium pocházející z Ruska, v současné době kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90.
(7)
Dotčený výrobek vyráběný a prodávaný v Rusku a výrobek vyvážený do Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
1.5 Zúčastněné strany
(8)
Komise o zahájení prozatímního přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(9)
Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k určení dumpingu, a byly provedeny inspekce na místě v těchto místech:
-
společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. (dále jen „CHEM“), Čeljabinsk, Rusko,
-
společnost Kuzneckije ferrosplavi, a. s. (dále jen „KF“), Kuzněck, Rusko,
a
-
společnost RFA International LP (dále jen „RFAI“) v Mishawaka, USA & Nieuwdorp Zld, Nizozemsko.
1.6 Období šetření
(10)
Šetření probíhalo od 1. října 2009 do 30. září 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
2.1 Úvod
(11)
Nejprve se podotýká, že podle judikatury soudů EU (4) mají orgány v rámci přezkumu nutnosti zachovat stávající opatření založeného na čl. 11 odst. 3 základního nařízení široký prostor pro uvážení, včetně možnosti provést budoucí hodnocení cenové politiky dotyčných vývozců. V této souvislosti musí orgány prozkoumat argumenty žadatele, proč se okolnosti jeho situace trvale změnily, což má údajně ospravedlnit snížení nebo dokonce zrušení cla.
(12)
Žadatel uvedl, že lze oprávněně říci, že změněné okolnosti jsou trvalé povahy, a tedy úroveň opatření by měla být, pokud jde o žadatele, snížena nebo by opatření měla být úplně zrušena, neboť není pravděpodobné, že by v dohledné budoucnosti došlo k opakování dumpingového dovozu vůbec nebo v podobné míře, jako byla míra zjištěná při původním šetření.
2.2 K otázce, zda žadatel ještě v období přezkumného šetření prodával na trhu EU za dumpingové ceny (5)
(13)
Dříve než bude reagováno na různé argumenty žadatele týkající se (údajné) trvalé povahy (údajných) změněných okolností, je užitečné nejprve popsat úvahy orgánů vztahující se k otázce, zda žadatel ještě v období přezkumného šetření mohl prodávat na trhu EU za dumpingové ceny.
2.2.1 Běžná hodnota
(14)
Za účelem stanovení běžné hodnoty se nejdříve stanovilo, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku společností nezávislým odběratelům byl ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Unie reprezentativní. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje dosáhne alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že celkový prodej obdobného výrobku společností na domácím trhu je reprezentativní.
(15)
U každého typu výrobku prodávaného společností na domácím trhu, který byl uznán za přímo srovnatelný s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie, bylo stanoveno, zda je jeho prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého typu výrobku na domácím trhu je uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového typu nezávislým odběratelům na domácím trhu v období přezkumného šetření představoval nejméně 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(16)
Rovněž bylo zkoumáno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Toto zkoumání proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu pro každý vyvážený typ dotčeného výrobku během každého z období.
(17)
V případě těch typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná výrobní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(18)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného v každém z těchto období.
(19)
Pokud u některého typu výrobku prodávaného touto společností nebylo možno pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, byla běžná hodnota vypočtena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(20)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoví podle úvodní věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které společnost skutečně zaznamenala při výrobě a prodeji obdobného výrobku v rámci běžného obchodního styku.
2.2.2 Vývozní cena
(21)
Vývoz do Unie společnost uskutečňuje prostřednictvím švýcarské pobočky společnosti RFAI, která je s ní ve spojení a jež v období přezkumného šetření plnila veškeré dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícímu do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení.
(22)
Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za něž byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, upravených s přihlédnutím k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i k přiměřenému rozpětí pro prodejní, režijní a správní náklady a zisky. Pro tento účel se vzhledem k neexistenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření, tedy 6 %.
(23)
Žadatel tvrdil, že k RFAI by mělo být přistupováno jako k součásti jednoho hospodářského subjektu, a že tudíž při stanovení vývozních cen by neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady RFAI a zisk RFAI.
(24)
Toto tvrzení nelze přijmout, a to z následujících důvodů:
-
oba vyvážející výrobci mají své vlastní vývozní oddělení,
-
společnost RFAI je silně zapojena do mezinárodní činnosti skupiny (např. asistenční služba pro zákazníky, logistika a rozvrh dodávek, nákup investičního majetku a nejdůležitějších surovin atd.),
-
švýcarská pobočka společnosti RFAI plní veškeré funkce, které běžně plní dovozce ve spojení v EU,
-
společnost RFAI prodává ferosilicium vlastním jménem a na vlastní účet odběratelům, kteří s ní nejsou ve spojení, v EU i jinde,
-
společnost RFAI má vztahy nákupu a prodeje s oběma ruskými výrobci ve spojení, společnostmi KF a CHEM,
-
každá ze společností sestavuje vlastní finanční zprávu a neexistuje konsolidovaná finanční zpráva a
-
každá ze společností podává vlastní daňové přiznání u příslušných orgánů.
Tvrzení, že při zjišťování vývozní ceny by neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady a zisk, je proto nutno odmítnout. Připomínky žadatele k této otázce obsažené v odpovědi na konečné informace budou posouzeny dále (bod 2.3).
(25)
Žadatel dále uvedl, že při výpočtu vývozní ceny by v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení nemělo být odečteno antidumpingové clo, neboť toto clo je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v pozdějších kupních cenách v Unii. V souvislosti s tímto tvrzením šetření stanovilo, že vážený průměr cen dalšího prodeje ferosilicia v Unii se oproti cenám při původním šetření zvýšil a že současné vývozní ceny jsou oproti cenám při původním šetření mnohem vyšší než o 22,7 %. Proto lze dospět k závěru, že antidumpingové clo je řádně zohledněno v žadatelových cenách dalšího prodeje. V důsledku toho by toto tvrzení žadatele mohlo být přijato a při výpočtu zjištěných vývozních cen v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení nebyl odpočet antidumpingových cel proveden.
2.2.3 Srovnání
(26)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny v oprávněných případech náležité úpravy o přepravní náklady, náklady na pojištění, náklady na terminály, manipulační náklady, náklady na úvěr a poplatky.
2.2.4 Dumpingové rozpětí
(27)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Výsledek ukázal existenci dumpingu.
(28)
Za účelem výpočtu dumpingového rozpětí orgány stejně jako v původním šetření konstatovaly, že společnosti CHEM a KF jsou v úzkém spojení. Stejně jako v původním šetření a v souladu s běžnými postupy orgánů bylo vypočteno jedno dumpingové rozpětí pro celou skupinu. Pro takový výpočet byla v konečném zjištění použita metoda, kde před určením vážené průměrné míry dumpingu pro celou skupinu byla stanovena výše dumpingu pro každého jednotlivého vyvážejícího výrobce. Je třeba poznamenat, že tato metoda byla odlišná od metody použité v původním šetření, kde byl výpočet výše dumpingu proveden redukcí všech příslušných údajů týkajících se domácího prodeje, nákladů výroby, ziskovosti a prodejů v Unii u výrobních subjektů. Žadatel tvrdil, že použití této metody by odporovalo čl. 11 odst. 9 základního nařízení. I tato otázka bude ještě dále rozvedena (bod 2.3).
2.3 Analýza reakcí na konečné zjištění týkající se dumpingového rozpětí v období přezkumného šetření
(29)
Žadatel podal několik připomínek k určitým aspektům výpočtů, jako jsou náklady výroby, prodejní, režijní a správní náklady, ziskové rozpětí, běžná hodnota a poplatky. Všechny tyto připomínky byly zváženy a případné administrativní chyby byly opraveny. Odpovídajícím způsobem byla upravena i konečná zjištění.
(30)
Žadatel dále požádal, aby Komise vyjádřila výši dumpingu na základě hodnoty CIF, kterou za účelem tohoto šetření určil sám žadatel, přičemž odkazoval na čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Tento požadavek byl zdůvodněn tím, že cena, která se oznamuje celním orgánům, je vnitropodniková cena, která by možná byla správnou cenou pro celní účely, avšak tato cena by se neměla používat při výpočtu dumpingu v antidumpingových řízeních. Toto tvrzení je nutno odmítnout, protože rozdíl mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou, tj. výše dumpingu, by měl být vyjádřen na stejném základě, jako je základ, který následně používají celní orgány pro vyměření cla, jež má být vybíráno. A tímto základem je ve skutečnosti hodnota CIF oznámená žadatelem celním orgánům. Tato posledně zmíněná hodnota byla pak použita ve výpočtech.
(31)
Pokud jde o výpočet nákladů výroby, žadatel vyjádřil námitku vůči přístupu Komise, aby při výpočtu běžné hodnoty byla použita průměrná nákupní cena hlavní nákladové položky od dodavatele, který není ve spojení, místo skutečné ceny zaplacené dodavateli ve spojení. Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, protože cena účtovaná dodavatelem ve spojení byla výrazně nižší než cena zaplacená za stejnou surovinu nezávislému dodavateli. Tuto cenu proto nelze považovat za běžnou cenu. Následně tento prvek nákladů musel být upraven.
(32)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel tvrdil, že při porovnávání vývozních cen s běžnými hodnotami nebylo stejným způsobem zohledněno balné. Tato otázka byla prošetřena a případné administrativní chyby byly opraveny.
(33)
Žadatel též vznesl připomínku k vyloučení vývozních transakcí týkajících se určitého typu výrobku. Prodej tohoto typu výrobku v Unii v období přezkumného šetření představoval méně než 5 % prodejů dotčeného výrobku v Unii. Tato námitka musela být zamítnuta vzhledem k tomu, že na domácím trhu se tento typ výrobku neprodával a nebyla ani poskytnuta konkrétní výše nákladů na jeho výrobu. Jelikož byl tento typ výrobku v období přezkumného šetření vyvážen do Unie v malém množství, bylo tudíž zváženo, že není vhodné vypočítávat běžnou hodnotu na základě výrobních nákladů jiných typů výrobků, a tedy provádět úpravy o rozdíly ve výrobcích.
(34)
Kromě toho, jak bylo již vysvětleno dříve, žadatel ve své reakci na konečné zjištění podal podrobné připomínky zejména ke dvěma důležitým aspektům výpočtu dumpingového rozpětí, a sice i) k otázce, zda společnosti CHEM, KF a RFAI tvoří jeden hospodářský subjekt (6), a ii) výpočtu individuální výše dumpingu společnosti CHEM na jedné straně a společnosti KF na straně druhé (7).
(35)
Pokud jde o první tvrzení, zejména k bodům předloženým žadatelem v reakci na zveřejnění konečných zjištění, konstatuje se následující.
(36)
Žadatel zopakoval svůj postoj, že oba vyvážející výrobci a obchodní společnost RFAI, která je s nimi ve spojení, jsou v konečném důsledku vlastněny a ovládány stejnými příjemci, a že by tudíž nemohly samostatně rozhodovat, nýbrž se musely řídit pokyny vlastníků žadatele. Uznal všechny prvky uvedené ve 24. bodě odůvodnění, avšak vyslovil nesouhlas s hodnocením orgánů, neboť tyto prvky by neměly mít žádný vliv na to, zda všechny společnosti, CHEM, KF a RFAI, jsou součástí jednoho hospodářského subjektu.
(37)
Orgány tyto připomínky žadatele zamítly. Kritéria, která již byla uvedena výše, tvoří zejména ve svém souhrnu spolehlivý základ ospravedlňující zamítnutí tvrzení žadatele. Všechny tyto prvky uvedené ve 24. bodě odůvodnění nasvědčují takové struktuře skupiny, kde všechny společnosti jsou samostatnými právními subjekty a ve které společnosti KF a CHEM plní v plném rozsahu funkci vyvážejících výrobců (funkce výroby a vývozu) a společnost RFAI působí hlavně jako obchodník/vývozce ve spojení do EU.
(38)
Pokud jde o druhé tvrzení, není nutno v souvislosti s tímto přezkumným šetřením zaujímat k této záležitosti konečný postoj. Vyplývá to z kombinace dvou důvodů. Za prvé, i kdyby toto tvrzení bylo přijato (případně spolu s přijetím tvrzení uvedených ve 29. bodě odůvodnění), závěr by byl přesto takový, že žadatel v období přezkumného šetření prodával na trhu EU za dumpingové ceny, s dumpingovým rozpětím přibližně ve výši 13 %. Za druhé, jak je vysvětleno dále, v současné době v každém případě neexistuje dostatek důkazů, jež by umožnily považovat toto dumpingové rozpětí v období přezkumného šetření za trvalé.
(39)
Výrobní odvětví Unie v reakci na konečné zjištění argumentovalo tím, že v důsledku přezkumného šetření by mělo být clo na výrobky žadatele zvýšeno, protože pokud všechna tvrzení žadatele budou odmítnuta, dumpingové rozpětí zjištěné během období přezkumného šetření je vyšší než platné clo. Protože však, jak je vysvětleno dále, neexistuje dostatek důkazů pro to, že došlo k trvalé změně okolností, neexistuje žádné odůvodnění pro změnu cla, a to ani směrem nahoru, ani směrem dolů.
2.4 Analýza otázky, zda došlo k trvalé změně okolností, jež by odůvodňovala snížení nebo zrušení cla
(40)
I přes přijetí určitých tvrzení žadatele, jak uvedeno výše, je nicméně zjištěno, že v období přezkumného šetření stále prodával na trhu EU za dumpingové ceny, s dumpingovým rozpětím nejméně ve výši 13 %. Navíc, jak bude dále vysvětleno, v každém případě není dostatek důkazů pro to, aby toto dumpingové rozpětí v období přezkumného šetření bylo možno považovat za trvalé.
(41)
Žadatel odůvodnil svou argumentaci, proč došlo k trvalé změně okolností, takto:
(42)
i)
Za prvé, žadatel poukázal na změny ve struktuře vývozu skupiny, což by spolu s průzkumem nových rostoucích trhů přispělo k vyšším vývozním cenám ferosilicia na všech vývozních trzích včetně trhu EU oproti cenám používaným během původního šetření. Žadatel však neposkytl žádné přesvědčivé důkazy, aby ukázal souvislost mezi novou firemní strukturou, zkoumáním nových rostoucích trhů a vyššími cenami na trhu EU. Existenci takové souvislosti nenaznačily ani výsledky šetření. Naopak, vývozní ceny v období přezkumného šetření byly sice zjevně vyšší oproti cenám zjištěným v období původního šetření, avšak byly mimořádně kolísavé. Například rozdíl mezi nejnižší a nejvyšší transakční cenou za tunu nejprodávanějšího typu na trhu EU v období přezkumného šetření činil více než 100 %. Podobnou kolísavost bylo možné zaznamenat na domácím trhu, avšak cenový trend na trhu EU byl nesrovnatelný s cenovým trendem na domácím trhu. To platí i pro období 12 měsíců, které předcházelo období přezkumného šetření a které bylo pozorně sledováno v rámci souběžně vedeného řízení o vrácení zaplaceného antidumpingového cla. Ceny vývozu ovšem zjevně pouze následovaly vývoj cen na světových trzích.
(43)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel použil obdobné argumenty. Znovu však nebyly poskytnuty dostatečné důkazy. Proto byl učiněn závěr, že v tuto chvíli neexistují dostatečné důkazy pro to, že tyto vyšší vývozní ceny žadatele v období přezkumného šetření jsou něčím jiným než důsledkem převažujících tržních cen (zejména cen na trhu EU). Jinými slovy, neexistují dostatečné důkazy pro to, že příčinou těchto vyšších cen byly změny, které provedl žadatel ve své exportní firemní struktuře, a že tudíž lze očekávat, že tyto ceny zůstanou v budoucnu na podobné (nebo vyšší) úrovni. Zejména pokud by se v rozporu s vývody žadatele připustilo, že tato nová struktura zvýší efektivitu celé skupiny, neznamená to, že jeho exportní ceny pro EU budou vysoké a nepovedou k dumpingu.
(44)
ii)
Za druhé, žadatel prohlásil, že jeho vývozní ceny na jiných trzích odpovídaly cenám, za které prodával do Unie, nebo byly ještě vyšší. Do zlepšení dodávek na jiné trhy byly vloženy značné investice. Snížení nebo zrušení antidumpingových opatření vůči žadateli by tak nevytvořilo pobídku ke zvýšení vývozu do EU a/nebo ke snížení jeho cen.
(45)
Toto tvrzení však nemůže vést ke zrušení nebo zmírnění platných opatření. Podotýká se, že i podle svého vlastního tvrzení žadatel ještě v období přezkumného šetření prodával za dumpingové ceny. Navíc sám žadatel zdůraznil, že EU zůstává jedním z jeho tradičních trhů. To potvrzuje i skutečnost, že výše prodeje žadatele do EU je stále značná; porovná-li se objem prodeje se spotřebou EU v období původního šetření (8), představoval by významný podíl na trhu (mezi 5 a 20 %, přesné údaje nelze uvést z důvodu jejich důvěrnosti).
(46)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel zopakoval svůj postoj, že nové tržní příležitosti budou spíše na jiných trzích (Indie, Asie a Spojené státy) než v EU. Žadatel však neposkytl žádné přesvědčivé důkazy na podporu svých tržních strategií. Existence dumpingového rozpětí ještě v období přezkumného šetření, nedostatek údajů o jiných trzích a kolísavost vývozních cen prodeje na mezinárodním trhu - všechny tyto prvky nepodporují toto tvrzení, které je tudíž nutno odmítnout.
(47)
iii)
Za třetí, jedním z nejdůležitějších trhů žadatele je podle jeho názoru ruský domácí trh se svou významnou výrobou oceli a očekává se, že poptávka po podobných výrobcích v Rusku poroste. Domácí a vývozní ceny ferosilicia také porostou mnohem rychleji než cena výroby. Je tedy pravděpodobné, že žadatel dále zvýší svůj prodej na domácím trhu, a to i proto, že podle žadatele jediný další ruský výrobce ferosilicia bude po nedávné změně vlastníka vyrábět převážně pro vlastní spotřebu.
(48)
I za předpokladu, že všechna tato tvrzení jsou pravdivá, zůstává nicméně faktem, že v období přezkumného šetření žadatel prodával za dumpingové ceny se značnou marží a za kolísání cen. Navíc, jak je vysvětleno výše, množství zboží prodaného žadatelem do EU v období přezkumného šetření nenaznačuje, že se z tohoto trhu stahuje nebo že tak v brzké budoucnosti hodlá učinit.
(49)
Ve svých připomínkách ke konečným zjištěním žadatel tvrdil, že jediným argumentem, který Komise v konečných zjištěních uvedla proti závažnosti rostoucí poptávky na domácím trhu, je význam zjištěného dumpingového rozpětí. Žadatel dále trval na tom, že Komise sice uznala mnohé zásadní aspekty týkající se ruského trhu, avšak nevyvozuje z těchto argumentů odpovídající závěr.
(50)
Tato tvrzení je nutné odmítnout. Za prvé, proti tomuto argumentu nehovoří jen zjištění o dumpingu, ale též zjištění o množství. Za druhé orgány konstatují, že Komise nic neuznala a že nebyly poskytnuty žádné průkazné nezávislé údaje na podporu tvrzení, že se očekává růst poptávky po dotčeném výrobku v Rusku a že vývozní ceny této skupiny porostou mnohem rychleji než náklady výroby.
(51)
iv)
Za čtvrté, žadatel poukázal na to, že jeho ruské závody na výrobu ferosilicia pracují již po léta na plnou kapacitu, že nemá v plánu svou celkovou kapacitu výroby ferosilicia v dohledné budoucnosti zvýšit a že neexistují žádné známky o opaku.
(52)
Po finanční krizi roku 2009 však byla zaznamenána významná obnova kapacit a žadatel oznámil rozšíření kapacit o 10-20 % (rozpětí se uvádí z důvodu důvěrnosti) ve srovnání s obdobím před finanční krizí.
(53)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel sdělil, že srovnávání výrobní kapacity v období následujícím po období přezkumného šetření s kapacitou během referenčního období není vhodné, neboť žadatel předpokládal finanční krizi v roce 2009, a proto svou výrobní kapacitu již snížil. Tento argument nelze přijmout; oznámené rozšíření kapacit o 10-20 % lze zaznamenat ve srovnání s rokem 2007 - a nikoli s rokem 2009, kdy kapacity byly na nejnižší úrovni. Navíc finanční krize v roce 2009 nemohla ovlivnit výrobní kapacitu žadatele v roce 2007.
2.5 Závěr: nedostatečné důkazy o trvalé povaze změněných okolností
(54)
Analýza tvrzení žadatele vztahujících se k trvalé povaze změněných okolností, jak bylo shrnuto výše, vedla k závěru, že v současné době neexistují dostatečné důkazy pro to, že nějaké změněné okolnosti jsou trvalé povahy. Zdá se, že vývozní ceny žadatele, a tedy i jeho dumpingové rozpětí, budou pravděpodobně kolísat a budou především následovat vývoj cen na světových trzích. Ačkoli žadatel poukázal na určité změněné okolnosti, nelze z nich usoudit, že chování žadatele v oblasti tvorby cen v období přezkumného šetření je trvalé povahy. Proto byl učiněn závěr, že snížit clo by v tuto chvíli bylo předčasné, a tudíž neopodstatněné.
3. ZÁVAZKY
(55)
Žadatel spolu se svým dovozcem ve spojení nabídli cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(56)
Šetření ukázalo, že cena výrobku velmi kolísá. Jak již bylo uvedeno ve 42. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že prodejní ceny žadatele v Unii byly během období přezkumného šetření velmi rozdílné. Tento výrobek proto není vhodný pro závazek o pevné ceně. Přestože vývozce navrhl mechanismus indexace, nebylo možné určit srovnání mezi kolísavostí cen konečného výrobku a navrženým zdrojem pro indexaci, zejména proto, že se rovněž týká konečného výrobku a cen, které byly ovlivněny dumpingovým dovozem. Proto se dospělo k závěru, že navrhovaná indexace není vhodná.
(57)
Pokud jde o specifická rizika týkající se společnosti, bylo zjištěno, že riziko křížové kompenzace je z důvodu složité struktury společnosti velmi vysoké: jiné výrobky než dotčený výrobek by mohly být prodávány prostřednictvím obchodníka mimo Unii jiné pobočce ve spojení ve třetí zemi a poté znovu prodávány do Unie.
(58)
Kromě toho, jelikož samotný výrobek existuje v různých kvalitách a dováží se hlavně ve volně ložené formě, pro celní orgány by nebylo možné rozlišit chemickou specifikaci (na kterou se potenciálně vztahují různé minimální dovozní ceny) bez individuální analýzy každé transakce, a jakákoli kontrola by tedy byla velmi pracná až neproveditelná.
(59)
Nabídka podniku byla proto odmítnuta.
4. UKONČENÍ PŘEZKUMU
(60)
Vzhledem ke zjištěním o dumpingu, jakož i vzhledem k tomu, že nebyla prokázána trvalá povaha změněných okolností, se dochází k závěru, že na společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. a společnost Kuzneckije ferrosplavi, a. s., která je s ní ve spojení, by se i nadále mělo vztahovat clo ve výši stanovené v základním nařízení, tj. ve výši 22,7 %,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se k dovozu ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska, zahájený podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009, se ukončuje beze změny úrovně platných antidumpingových opatření.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. ledna 2012.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 60/2012 VAN DE RAAD
van 16 januari 2012
tot beëindiging van het gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek krachtens artikel 11, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1225/2009, betreffende de antidumpingrechten op ferrosilicium van oorsprong uit onder meer Rusland
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name artikel 11, lid 3,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie, ingediend na raadpleging van het Raadgevend Comité,
Overwegende hetgeen volgt:
1. PROCEDURE
1.1. Geldende maatregelen
(1)
Bij Verordening (EG) nr. 172/2008 (2) („de oorspronkelijke verordening”) heeft de Raad een definitief antidumpingrecht ingesteld op ferrosilicium van oorsprong uit onder meer Rusland. De maatregelen bestaan uit een ad-valoremrecht van 17,8 % tot 22,7 %. Het onderzoek dat tot die verordening heeft geleid, wordt hierna aangeduid als „het oorspronkelijke onderzoek”.
1.2. Verzoek om een nieuw onderzoek
(2)
Op 30 november 2009 heeft de Europese Commissie („de Commissie”) een verzoek ontvangen om een gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek op grond van artikel 11, lid 3, van de basisverordening („het tussentijdse nieuwe onderzoek”). Het verzoek, dat werd ingediend door een producent-exporteur uit Rusland, Joint Stock Company (JSC) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant en zijn verbonden onderneming Joint Stock Company (JSC) Kuznetsk Ferroalloy Works (hierna samen „de indiener van het verzoek” genoemd), beperkte zich tot een onderzoek naar dumping door de indiener van het verzoek. Gezien de dumpingmarge van de indiener van het verzoek, is op hem een dumpingrecht van 22,7 % van toepassing.
(3)
Volgens de indiener van het verzoek zijn, wat hemzelf betreft, de omstandigheden op basis waarvan de huidige maatregelen zijn ingesteld, gewijzigd en zijn deze wijzigingen van blijvende aard.
(4)
Uit het door de indiener van het verzoek verstrekte voorlopige bewijsmateriaal blijkt dat, wat de indiener van het verzoek betreft, handhaving van de maatregel op het huidige niveau niet langer noodzakelijk is om de gevolgen van dumping te neutraliseren. Volgens de in het verzoek verstrekte informatie bleek uit de vergelijking van de binnenlandse prijzen van de indiener van het verzoek met zijn prijzen bij uitvoer naar de Unie dat de dumpingmarge aanzienlijk lager was dan het huidige niveau van de maatregel.
1.3. Opening van een nieuw onderzoek
(5)
Daar de Commissie na overleg in het Raadgevend Comité tot de conclusie was gekomen dat er voldoende bewijsmateriaal was om een procedure voor een tussentijds nieuw onderzoek in te leiden, besloot zij overeenkomstig artikel 11, lid 3, van de basisverordening een gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek te openen dat uitsluitend dumping door de indiener van het verzoek betrof. De Commissie heeft op 27 oktober 2010 een bericht van opening in het Publicatieblad van de Europese Unie gepubliceerd (3) („bericht van opening”) en heeft een onderzoek geopend.
1.4. Betrokken product en soortgelijk product
(6)
Het betrokken product is hetzelfde als dat in het oorspronkelijke onderzoek, namelijk ferrosilicium van oorsprong uit Rusland, momenteel ingedeeld onder de GN-codes 7202 21 00, 7202 29 10 en 7202 29 90.
(7)
Het product dat in Rusland wordt vervaardigd en verkocht en het product dat naar de Unie wordt uitgevoerd, hebben dezelfde fysische en technische kenmerken en gebruiksdoeleinden en worden daarom beschouwd als gelijk in de zin van artikel 1, lid 4, van de basisverordening.
1.5. Betrokken partijen
(8)
De Commissie heeft de bedrijfstak van de Unie, de indiener van het verzoek en de autoriteiten van het land van uitvoer van de opening van het tussentijdse nieuwe onderzoek in kennis gesteld. Alle belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld hun standpunt schriftelijk uiteen te zetten en te worden gehoord.
(9)
De Commissie heeft de indiener van het verzoek een vragenlijst toegezonden en heeft het antwoord binnen de vastgestelde termijn ontvangen. De Commissie heeft alle gegevens die zij voor de vaststelling van dumping nodig achtte, verzameld en gecontroleerd en heeft bij de onderstaande ondernemingen ter plaatse een controle uitgevoerd:
-
Joint Stock Company JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant („CHEM”), Chelyabinsk, Rusland;
-
Joint Stock Company JSC Kuznetsk Ferroalloy Works („KF”), Kuznetsk, Rusland,
en
-
RFA International LP („RFAI”) in Mishawaka, USA & Nieuwdorp Zld, Nederland.
1.6. Onderzoektijdvak
(10)
Het onderzoek had betrekking op de periode van 1 oktober 2009 tot en met 30 september 2010 („het tijdvak van het nieuwe onderzoek” of „TNO”).
2. BLIJVENDE AARD VAN DE GEWIJZIGDE OMSTANDIGHEDEN
2.1. Inleiding
(11)
Bij wijze van uitgangspunt wordt eraan herinnerd dat de instellingen volgens de jurisprudentie van de rechtbanken van de EU (4) bij het beoordelen van de noodzaak om bestaande maatregelen te verlengen in het kader van een nieuw onderzoek krachtens artikel 11, lid 3, van de basisverordening, over veel speelruimte beschikken en onder meer kunnen beslissen een prospectieve beoordeling uit te voeren van het prijsbeleid van de betrokken exporteurs. In deze context moeten de instellingen de argumenten van de indiener van het verzoek onderzoeken volgens welke de omstandigheden van zijn situatie blijvend veranderd zijn, wat een verlaging of zelfs een opheffing van het recht zou rechtvaardigen.
(12)
De indiener van het verzoek voerde aan dat de gewijzigde omstandigheden redelijkerwijs als van blijvende aard kunnen worden beschouwd en dat bijgevolg, wat de indiener van het verzoek betreft, het niveau van de maatregelen moet worden verlaagd of de maatregelen helemaal moeten worden ingetrokken, aangezien het onwaarschijnlijk is dat zich in de nabije toekomst überhaupt nog herhaling van invoer met dumping zal voordoen, ook niet met dumpingmarges die vergelijkbaar zijn met die welke tijdens het oorspronkelijke onderzoek zijn vastgesteld.
2.2. De vraag of de indiener van het verzoek in het TNO nog steeds met dumping op de EU-markt invoerde (5)
(13)
Alvorens de diverse argumenten van de indiener van het verzoek betreffende de (volgens hem) blijvende aard van de (volgens hem) gewijzigde omstandigheden te behandelen, is het nuttig eerst de overwegingen van de instellingen te beschrijven wat de vraag betreft of de indiener van het verzoek in het TNO nog steeds met dumping op de EU-markt invoerde.
2.2.1. Normale waarde
(14)
Voor het vaststellen van de normale waarde werd eerst bepaald of de totale door de onderneming op de binnenlandse markt aan onafhankelijke afnemers verkochte hoeveelheid van het soortgelijke product representatief was in vergelijking met de totale hoeveelheid die zij naar de Unie uitvoerde. Overeenkomstig artikel 2, lid 2, van de basisverordening wordt de verkoop op de binnenlandse markt geacht representatief te zijn wanneer de totale omvang ervan ten minste 5 % bedraagt van de totale omvang van de verkoop van het betrokken product aan de Unie. Er is gebleken dat de totale verkoop door de onderneming van het soortgelijke product op de binnenlandse markt representatief was.
(15)
Voor elke door de onderneming op haar binnenlandse markt verkochte productsoort die direct vergelijkbaar was met de productsoort die voor uitvoer naar de Unie werd verkocht, werd onderzocht of de binnenlandse verkoop voldoende representatief was in de zin van artikel 2, lid 2, van de basisverordening. De binnenlandse verkoop van een bepaalde productsoort werd voldoende representatief geacht wanneer in het TNO van die productsoort op de binnenlandse markt aan onafhankelijke afnemers een totale hoeveelheid was verkocht die ten minste 5 % bedroeg van de totale hoeveelheid van de vergelijkbare productsoort die naar de Unie was uitgevoerd.
(16)
Er werd ook onderzocht of de binnenlandse verkoop van elke productsoort had plaatsgevonden in het kader van normale handelstransacties volgens artikel 2, lid 4, van de basisverordening. Hiertoe werd voor elke uitgevoerde soort van het betrokken product het aandeel van de winstgevende binnenlandse verkoop aan onafhankelijke afnemers op de binnenlandse markt in elk van de perioden vastgesteld.
(17)
Voor de productsoorten waarbij meer dan 80 % van de op de binnenlandse markt verkochte hoeveelheid van de productsoort werd verkocht tegen prijzen die hoger lagen dan de productiekosten en de gewogen gemiddelde verkoopprijs van die soort gelijk was aan of hoger was dan de productiekosten per eenheid, werd de normale waarde, naar productsoort, berekend als het gewogen gemiddelde van de werkelijke binnenlandse prijzen van alle verkopen van de soort in kwestie, ongeacht of die verkoop al dan niet winstgevend was.
(18)
Wanneer de winstgevende verkoop van een productsoort 80 % of minder van de totale verkoop van die soort bedroeg, of de gewogen gemiddelde prijs van die soort lager was dan de productiekosten per eenheid, werd de normale waarde gebaseerd op de werkelijke binnenlandse prijs, berekend als de gewogen gemiddelde prijs van alleen de winstgevende verkopen op de binnenlandse markt van die soort in elk van de perioden.
(19)
Wanneer voor een bepaalde door de onderneming verkochte productsoort geen gebruik kon worden gemaakt van de binnenlandse prijzen om de normale waarde vast te stellen, werd de normale waarde berekend overeenkomstig artikel 2, lid 3, van de basisverordening.
(20)
Bij de berekening van de normale waarde overeenkomstig artikel 2, lid 3, van de basisverordening werden de bedragen voor verkoopkosten, algemene kosten, administratiekosten en winst overeenkomstig de aanhef van artikel 2, lid 6, van de basisverordening gebaseerd op de feitelijke gegevens over de productie en de verkoop van het soortgelijke product, in het kader van normale handelstransacties, door de onderneming.
2.2.2. Uitvoerprijs
(21)
De uitvoer van de onderneming naar de Unie verloopt via de Zwitserse bedrijfstak van haar verbonden onderneming RFAI, die tijdens het TNO alle invoerfuncties vervulde voor de goederen die in de Unie in het vrije verkeer werden gebracht, m.a.w. de functies van een verbonden importeur.
(22)
De uitvoerprijs werd dus overeenkomstig artikel 2, lid 9, van de basisverordening samengesteld aan de hand van de prijs waartegen de ingevoerde producten voor het eerst aan een onafhankelijke afnemer werden doorverkocht, gecorrigeerd voor alle kosten tussen invoer en wederverkoop en voor een redelijke marge voor de verkoopkosten, algemene kosten en administratiekosten (VAA-kosten) en de winst. Bij ontstentenis van nieuwe informatie van onafhankelijke importeurs betreffende de gemaakte winst werd gebruikgemaakt van hetzelfde winstpercentage als in het oorspronkelijke onderzoek, namelijk 6 %.
(23)
De indiener van het verzoek argumenteerde dat RFAI als onderdeel van dezelfde economische eenheid moest worden behandeld en dat bij de vaststelling van de uitvoerprijs de VAA-kosten en de winst van RFAI bijgevolg niet in mindering mochten worden gebracht.
(24)
Dit argument kon om de onderstaande redenen niet worden aanvaard:
-
beide producenten-exporteurs beschikken over hun eigen uitvoerafdeling;
-
RFAI is sterk betrokken bij de internationale activiteit van de groep (zoals de klantendienst, de logistiek en het tijdschema van de leveringen, de aankoop van kapitaalgoederen en belangrijke grondstoffen, enz.);
-
de Zwitserse bedrijfstak van RFAI vervult alle functies die gewoonlijk door een verbonden importeur in de EU worden vervuld;
-
RFAI verkoopt ferrosilicium in eigen naam en voor eigen rekening aan niet-verbonden afnemers in de EU en daarbuiten;
-
RFAI heeft een aankoop-verkoop-verhouding met de twee verbonden Russische producenten KF en CHEM;
-
elke onderneming stelt haar eigen financieel verslag op en er is geen geconsolideerd financieel verslag, en
-
elke onderneming dient haar eigen belastingaangifte in bij de respectieve autoriteiten.
het argument dat voor de samenstelling van de uitvoerprijs geen VAA-kosten en winst in mindering mochten worden gebracht, moest bijgevolg worden verworpen. De opmerkingen van de indiener van het verzoek in verband met dit punt in antwoord op de mededeling van de definitieve bevindingen worden hieronder besproken (punt 2.3).
(25)
De indiener van het verzoek voerde ook aan dat bij de berekening van de uitvoerprijs overeenkomstig artikel 11, lid 10, van de basisverordening het antidumpingrecht niet in mindering mag worden gebracht, aangezien het recht wel degelijk terug te vinden is in de wederverkoopprijzen en de latere verkoopprijzen in de Unie. In verband met dit argument is uit het onderzoek gebleken dat de gewogen gemiddelde wederverkoopprijzen van ferrosilicium in de Unie zijn gestegen in vergelijking met de prijzen tijdens het oorspronkelijke onderzoek en dat de huidige wederverkoopprijzen bij uitvoer ruim meer dan 22,7 % hoger zijn dan die in het oorspronkelijke onderzoek. Bijgevolg kan worden geconcludeerd dat het antidumpingrecht wel degelijk terug te vinden is in de wederverkoopprijzen van de indiener van het verzoek. Bijgevolg kan dit argument van de indiener van het verzoek worden aanvaard; bij de samenstelling van de uitvoerprijzen overeenkomstig artikel 2, lid 9, van de basisverordening, zijn de antidumpingrechten dan ook niet in mindering gebracht.
2.2.3. Vergelijking
(26)
De normale waarde en de uitvoerprijs werden vergeleken in het stadium af fabriek. Om een billijke vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs te kunnen maken, werden overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening, voor zover nodig en gerechtvaardigd, correcties toegepast voor vervoerkosten, verzekeringskosten, terminal- en verladingskosten, kredietkosten en commissies.
2.2.4. Dumpingmarge
(27)
Overeenkomstig artikel 2, lid 11, van de basisverordening werd de gewogen gemiddelde normale waarde per soort vergeleken met de gewogen gemiddelde uitvoerprijs van de overeenkomstige soort van het betrokken product. Uit de vergelijking bleek dat er sprake was van dumping.
(28)
Wat de berekening van de dumpingmarge betreft, hebben de instellingen, net als in het oorspronkelijke onderzoek, geconstateerd dat CHEM en KF nauw verbonden zijn. NET als in het oorspronkelijke onderzoek en overeenkomstig de vaste praktijk van de instellingen is voor de hele groep één dumpingmarge berekend. In de methode die daarvoor in de mededeling van de definitieve bevindingen is gebruikt, is voor elke individuele producent-exporteur de dumpingmarge berekend, alvorens voor de hele groep een gewogen gemiddelde dumpingmarge is vastgesteld. Deze methode verschilt van die in het oorspronkelijke onderzoek, waar de dumping is berekend door alle relevante gegevens inzake binnenlandse verkoop, productiekosten, winstgevendheid en verkoop in de Unie van de verschillende productie-eenheden samen te nemen. De indiener van het verzoek argumenteerde dat de toepassing van deze methode tegen artikel 11, lid 9, van de basisverordening indruist. Ook hierop wordt later teruggekomen (punt 2.3).
2.3. Onderzoek van de reacties op de mededeling van de definitieve bevindingen inzake de dumpingmarge in het TNO.
(29)
De indiener van het verzoek heeft diverse opmerkingen gemaakt over bepaalde aspecten van de berekeningen, zoals de productiekosten, de VAA-kosten, de winstmarge, de normale waarde en de correcties. Al deze opmerkingen zijn onderzocht, en in voorkomend geval zijn administratieve fouten gecorrigeerd. De definitieve bevindingen zijn dienovereenkomstig gewijzigd.
(30)
De indiener van het verzoek heeft de Commissie ook gevraagd de dumpingmarge uit te drukken op basis van de cif-waarde die hijzelf met het oog op dit onderzoek door berekening heeft vastgesteld, en verwees daarvoor naar artikel 2, lid 9, van de basisverordening. Het argument was erop gebaseerd dat de prijs die aan de douaneautoriteiten wordt aangegeven, een verrekenprijs is, die misschien de gecorrigeerde prijs is voor douanedoeleinden, maar geen prijs die kan worden gebruikt voor de berekening van de dumping in een antidumpingonderzoek. Dit argument moest worden verworpen omdat het verschil tussen de uitvoerprijs en de normale waarde, met andere woorden de dumpingmarge, moet worden uitgedrukt op dezelfde basis als die welke vervolgens door de douaneautoriteiten wordt gebruikt om vast te stellen of een recht moet worden geïnd. Dat is in feite de cif-waarde die de indiener van het verzoek aan de douaneautoriteiten heeft aangegeven. Die waarde werd bijgevolg ook voor de berekeningen gebruikt.
(31)
Wat de berekening van de productiekosten betreft, betwistte de indiener van het verzoek de aanpak van de Commissie die erin bestond om bij het door berekening vaststellen van de normale waarde de gemiddelde aankoopprijs van een belangrijk kostenelement bij een niet-verbonden leverancier te gebruiken in de plaats van de prijs die werkelijk is betaald aan een verbonden leverancier van hetzelfde kostenelement. Dit argument moest worden verworpen omdat de prijs die door de verbonden leverancier werd aangerekend, aanzienlijk lager was dan de prijs die voor dezelfde grondstof aan een onafhankelijke leverancier is betaald. Deze prijs kan bijgevolg niet als een marktconforme prijs worden beschouwd. Dit kostenelement moest bijgevolg worden gecorrigeerd.
(32)
Na de mededeling van feiten en overwegingen argumenteerde de indiener van het verzoek dat de verpakkingskosten bij de vergelijking van de uitvoerprijzen met de normale waarden niet coherent zijn behandeld. Dit aspect is onderzocht, en waar nodig zijn administratieve fouten gecorrigeerd.
(33)
De indiener van het verzoek maakte ook een opmerking over de uitsluiting van een specifieke productsoort van de uitvoertransacties. De uitvoer naar de Unie van deze productsoort vertegenwoordigde minder dan 5 % van de uitvoer naar de Unie van het betrokken product door de indiener van het verzoek in het TNO. Dit argument moet worden verworpen omdat deze productsoort niet op de binnenlandse markt werd verkocht en er evenmin specifieke productiekosten zijn verstrekt. Aangezien deze productsoort in het TNO in kleine hoeveelheden naar de EU is uitgevoerd, werd het niet passend geacht de normale waarde door berekening vast te stellen op basis van de productiekosten van andere productsoorten en correcties uit te voeren voor verschillen tussen de producten.
(34)
Bovendien en zoals hierboven reeds uiteengezet, heeft de indiener van het verzoek in zijn reactie op de mededeling van de definitieve bevindingen gedetailleerde opmerkingen gemaakt, met name in verband met twee belangrijke aspecten van de berekening van de dumpingmarge: i) de vraag of CHEM, KF en RFAI één economische eenheid vormen (6) en ii) de berekening van een individuele dumpingmarge voor CHEM enerzijds en KF anderzijds (7).
(35)
Wat het eerste argument betreft, en met name de aspecten die de indiener van het verzoek in zijn reactie op de mededeling van de definitieve bevindingen naar voren heeft gebracht, wordt het volgende opgemerkt.
(36)
De indiener van het verzoek herhaalde zijn standpunt dat de twee producenten-exporteurs en de verbonden handelaar RFAI uiteindelijk eigendom zijn van en worden gecontroleerd door dezelfde begunstigden en dat hij bijgevolg niet autonoom was en gewoon de instructies van de eigenaars volgde. Hij erkende alle elementen in overweging 24, maar was het niet eens met de interpretatie daarvan door de instellingen aangezien deze geen invloed zouden hebben op de vraag of CHEM, KF en RFAI allemaal onderdelen van één economische eenheid zijn.
(37)
De instellingen hebben de opmerkingen van de indiener van het verzoek verworpen. De hierboven reeds opgesomde criteria zijn, zeker wanneer zij allemaal samen worden genomen, goed gefundeerd om de verwerping van het argument van de indiener van het verzoek te verantwoorden. Alle elementen in overweging 24 wijzen op een groepsstructuur waarin alle ondernemingen afzonderlijke juridische entiteiten zijn en waarin KF en CHEM de volledige functie van producenten-exporteurs uitoefenden (productie en uitvoer), terwijl RFAI hoofdzakelijk de rol vervult van verbonden handelaar/importeur in de EU.
(38)
Over het tweede argument moet in het kader van dit nieuwe onderzoek geen definitief standpunt worden ingenomen. Dat resulteert uit de combinatie van twee redenen. De eerste reden is dat, zelfs indien dit argument werd aanvaard (bovenop de aanvaarding in voorkomend geval van de argumenten bedoeld in overweging 29), nog steeds zou worden geconstateerd dat de indiener van het verzoek in het TNO met dumping in de EU heeft ingevoerd, met een dumpingmarge van ongeveer 13 %. De tweede reden is dat, zoals hieronder wordt uiteengezet, er momenteel in ieder geval onvoldoende bewijzen zijn om de dumpingmarge in het TNO als blijvend te beschouwen.
(39)
In zijn reactie op de mededeling van de definitieve bevindingen heeft de bedrijfstak van de Unie geargumenteerd dat het recht op de producten van de indiener van het verzoek ingevolge het nieuwe onderzoek moet worden verhoogd omdat, in de veronderstelling dat alle argumenten van de indiener van het verzoek worden afgewezen, de dumpingmarge die in het TNO is vastgesteld hoger was dan het geldende recht. Aangezien er, zoals hieronder uiteengezet, onvoldoende bewijzen zijn voor de blijvende aard van de gewijzigde omstandigheden, kan een wijziging van het recht, zij het een verhoging of een verlaging, niet worden verantwoord.
2.4. De vraag of er een blijvende wijziging is van de omstandigheden die een verlaging of een opheffing van het recht verantwoordt
(40)
Hoewel bepaalde argumenten van de indiener van het verzoek werden aanvaard, zoals hierboven vermeld, wordt toch vastgesteld dat hij in het TNO met dumping in de EU is blijven invoeren, met een dumpingmarge van minstens 13 %. Zoals hieronder wordt uiteengezet, zijn er bovendien in ieder geval onvoldoende bewijzen om de dumpingmarge in het TNO als blijvend te beschouwen.
(41)
De indiener van het verzoek heeft zijn argument dat de gewijzigde omstandigheden van blijvende aard zijn op de volgende punten gebaseerd.
(42)
i)
In de eerste plaats verwees de indiener van het verzoek naar de veranderingen in de structuur van de uitvoer van de groep die, in combinatie met het aftasten van nieuwe groeimarkten, zouden hebben bijgedragen tot hogere uitvoerprijzen voor ferrosilicium naar alle uitvoermarkten, met inbegrip van de EU, in vergelijking met de prijzen tijdens het oorspronkelijke onderzoek. De indiener van het verzoek verstrekte evenwel geen bewijzen van het verband tussen de nieuwe bedrijfsstructuur, het aftasten van nieuwe groeimarkten en de hogere prijzen op de EU-markt. Uit de bevindingen van het onderzoek bleek evenmin een dergelijk verband. Wel in tegendeel: hoewel de uitvoerprijzen in het TNO duidelijk hoger waren dan de prijzen die tijdens het onderzoektijdvak van het oorspronkelijke onderzoek zijn vastgesteld, waren zij niettemin bijzonder onstabiel. Zo bijvoorbeeld bedroeg het verschil tussen de laagste en de hoogste transactieprijs per ton van het op de EU-markt meest verkochte model in het TNO meer dan 100 %. Op de binnenlandse markt kon een vergelijkbare onstabiliteit worden vastgesteld, maar de prijstrend op de EU-markt was niet vergelijkbaar met die op de binnenlandse markt. Hetzelfde gold voor de periode van twaalf maanden die aan het TNO voorafging en die in het kader van een parallel terugbetalingsonderzoek grondig is onderzocht. De prijzen bij uitvoer blijken de prijzen op de wereldmarkt inderdaad gewoon te hebben gevolgd.
(43)
Na de mededeling van feiten en overwegingen voerde de indiener van het verzoek vergelijkbare argumenten aan. Ook dit keer werd echter onvoldoende bewijsmateriaal verstrekt. Bijgevolg wordt geconcludeerd dat er momenteel onvoldoende bewijsmateriaal is dat deze hogere uitvoerprijzen van de indiener van het verzoek aan iets anders toe te schrijven zijn dan aan de geldende marktprijzen (met name op de EU-markt) in het TNO. Er is met andere woorden onvoldoende bewijsmateriaal dat de wijzigingen in de bedrijfsstructuur van de indiener van het verzoek de oorzaak waren van deze hogere prijzen, en dat bijgevolg kan worden verwacht dat deze prijzen in de toekomst op een vergelijkbaar (of hoger) niveau blijven. In tegenstelling tot wat de indiener van het verzoek beweert en zelfs in de veronderstelling dat de nieuwe structuur de groep doeltreffender heeft gemaakt, betekent dit niet dat zijn prijzen bij uitvoer naar de Unie in de toekomst hoog zullen zijn en niet in dumping zullen resulteren.
(44)
ii)
In de tweede plaats heeft de indiener van het verzoek verklaard dat zijn prijzen bij uitvoer naar andere markten overeenstemden met of zelfs hoger waren dan zijn prijzen bij uitvoer naar de Unie. Hij heeft aanzienlijke investeringen gedaan om andere markten beter te kunnen bevoorraden. Een verlaging of opheffing van de antidumpingmaatregelen ten aanzien van de indiener van het verzoek zou geen aanmoediging zijn om de uitvoer naar de Unie te verhogen en/of de prijzen bij uitvoer naar de Unie te verlagen.
(45)
Op grond van dit argument kunnen de geldende rechten evenwel niet worden opgeheven of verlaagd. Er zij aan herinnerd dat de indiener van het verzoek naar eigen zeggen in het TNO nog met dumping invoerde. De indiener van het verzoek heeft er trouwens zelf op gewezen dat de EU een van zijn traditionele markten blijft. Dat wordt bevestigd door het feit dat hij nog steeds zeer aanzienlijke hoeveelheden in de EU invoerde; in vergelijking met het verbruik in de EU tijdens het OT van het oorspronkelijke onderzoek (8) vertegenwoordigen de hoeveelheden die hij heeft ingevoerd een aanzienlijk marktaandeel (tussen 5 en 20 %; met het oog op de vertrouwelijkheid kunnen geen precieze cijfers worden vermeld).
(46)
Na de mededeling van feiten en overwegingen herhaalde de indiener van het verzoek zijn standpunt dat de nieuwe marktkansen op andere markten dan de EU (India, Azië en de Verenigde Staten) zouden liggen. De indiener van het verzoek verstrekte evenwel geen gegronde bewijzen om zijn marktstrategieën te staven. De nog steeds bestaande dumpingmarge in het TNO, het gebrek aan gegevens over andere markten en de instabiliteit van de uitvoerprijzen op de internationale markt zijn tal van elementen die dit argument niet staven; het moet dan ook worden verworpen.
(47)
iii)
In de derde plaats blijft de Russische binnenlandse markt, die over een aanzienlijke staalproductie beschikt, volgens de indiener van het verzoek een van zijn belangrijkste markten en wordt verwacht dat de vraag naar het soortgelijke product in Rusland zal stijgen. Ook de binnenlandse en de uitvoerprijzen van ferrosilicium zouden veel sneller stijgen dan de productiekosten. De indiener van het verzoek zal dus waarschijnlijk nog meer verkopen op de binnenlandse markt, onder meer omdat de enige andere Russische producent van ferrosilicium volgens de indiener van het verzoek sinds een recente overname hoofdzakelijk voor intern gebruik produceert.
(48)
Zelfs indien al deze argumenten zouden kloppen, blijft het niettemin een feit dat de indiener van het verzoek in het TNO met een aanzienlijke dumpingmarge en tegen onstabiele prijzen met dumping verkocht. Zoals hierboven uiteengezet, wijzen de hoeveelheden die de indiener van het verzoek in het TNO in de EU heeft ingevoerd er bovendien niet op dat hij zijn verkoop van de markt van de EU weg heeft verschoven of van plan is dat in de nabije toekomst te doen.
(49)
In zijn opmerkingen bij de mededeling van feiten en overwegingen voerde de indiener van het verzoek aan dat de enige reden die de Commissie in de mededeling van feiten en overwegingen opgaf om het belang van de stijgende vraag op de binnenlandse markt te ontkennen, de hoogte van de vastgestelde dumpingmarge was. De indiener van het verzoek hield voorts vol dat de Commissie, hoewel zij veel van de belangrijke punten met betrekking tot de Russische markt aanvaardde, niet de juiste conclusie trekt uit deze argumenten.
(50)
Deze argumenten moeten worden afgewezen. In de eerste plaats spreken niet alleen de bevindingen inzake dumping tegen dit argument, maar ook de bevindingen inzake de hoeveelheden. In de tweede plaats merken de instellingen op dat dit niet door de Commissie is erkend en dat geen afdoende onafhankelijke gegevens zijn verstrekt die het argument staven dat de vraag naar het betrokken product in Rusland naar verwachting zal stijgen en dat de uitvoerprijzen van de groep veel sneller zouden stijgen dan de productiekosten.
(51)
iv)
In de vierde plaats heeft de indiener van het verzoek erop gewezen dat zijn Russische productie-eenheden van ferrosilicium jarenlang op volle capaciteit hebben gewerkt, dat hij geen plannen had om zijn totale productiecapaciteit van ferrosilicium in de nabije toekomst uit te breiden en dat er geen aanwijzingen van het tegendeel waren.
(52)
Er is echter een aanzienlijk herstel van de capaciteit na de financiële crisis van 2009 vastgesteld, en de indiener van het verzoek heeft melding gemaakt van een uitbreiding van de capaciteit met 10 % - 20 % (hier wordt om redenen van vertrouwelijkheid een orde van grootte vermeld) in vergelijking met de periode vóór de financiële crisis van 2009.
(53)
Na de mededeling van feiten en overwegingen voerde de indiener van het verzoek aan dat een vergelijking van de productiecapaciteit na het TNO met die tijdens de referentieperiode niet geschikt was omdat hij op de financiële crisis van 2009 zou hebben geanticipeerd en zijn productiecapaciteit reeds zou hebben verminderd. Dit argument kan niet worden aanvaard; een uitbreiding van de gemelde capaciteiten met 10 % - 20 % kan worden vastgesteld in vergelijking met 2007 - niet met 2009 toen de capaciteiten het laagst waren. Bovendien kan de financiële crisis van 2009 nog geen uitwerking hebben gehad op de productiecapaciteit van de indiener van het verzoek in 2007.
2.5. Conclusie: onvoldoende bewijzen voor de blijvende aard van de gewijzigde omstandigheden
(54)
Zoals hierboven samengevat leidt het onderzoek van de argumenten van de indiener van het verzoek wat de blijvende aard van de gewijzigde omstandigheden betreft tot de conclusie dat er momenteel onvoldoende bewijzen zijn dat de gewijzigde omstandigheden van blijvende aard zijn. De uitvoerprijzen van de indiener van het verzoek en bijgevolg ook zijn dumpingmarge zullen waarschijnlijk blijven schommelen omdat zij met name de ontwikkeling van de prijzen op de wereldmarkt volgen. De indiener van het verzoek heeft weliswaar gewezen op bepaalde gewijzigde omstandigheden, maar deze kunnen niet worden geacht aan te tonen dat het prijsbeleid van de indiener van het verzoek in het TNO van blijvende aard is. Er wordt dan ook geconcludeerd dat het voorbarig en dus ongerechtvaardigd zou zijn om het recht op dit ogenblik te verlagen.
3. VERBINTENISSEN
(55)
De indiener van het verzoek en zijn verbonden importeur hebben in overeenstemming met artikel 8, lid 1, van de basisverordening een prijsverbintenis aangeboden.
(56)
Het onderzoek bevestigde dat de prijs van het product sterke schommelingen vertoont. Zoals in overweging 42 al werd opgemerkt, werd vastgesteld dat de verkoopprijzen van de indiener van het verzoek in de Unie tijdens het TNO zeer aanzienlijk varieerden. Het product wordt daarom niet geschikt geacht voor een vaste prijsverbintenis. Hoewel de exporteur een indexeringsmechanisme heeft voorgesteld, was het niet mogelijk een correlatie tussen de prijsvolatiliteit van het eindproduct en de voorgestelde indexeringsbron te leggen, met name omdat deze ook betrekking had op het eindproduct en bovendien op prijzen die beïnvloed werden door invoer met dumping. De voorgestelde indexering werd bijgevolg niet passend geacht.
(57)
Wat de bedrijfsspecifieke risico’s betreft, werd vastgesteld dat het risico van kruiscompensatie door de complexe bedrijfsstructuur zeer groot was: andere producten dan het betrokken product zouden via een handelaar buiten de Unie aan een ander verbonden onderdeel in een derde land kunnen worden verkocht en vervolgens weer in de Unie worden verkocht.
(58)
Doordat het product zelf, ten slotte, in verschillende kwaliteiten bestaat en voornamelijk in bulk wordt ingevoerd, zouden de douaneautoriteiten de chemische specificatie (waarvoor mogelijk verschillende minimuminvoerprijzen zouden gelden) niet kunnen vaststellen zonder een individuele analyse van elke transactie te verrichten, waardoor het toezicht zeer omslachtig, zo niet onmogelijk zou zijn.
(59)
De verbintenis werd daarom afgewezen.
4. BEËINDIGING VAN HET NIEUWE ONDERZOEK
(60)
Aangezien dumping is vastgesteld en de blijvende aard van de gewijzigde omstandigheden niet bewezen is, wordt geconcludeerd dat voor JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant en haar verbonden onderneming JSC Kuznetsk Ferroalloy Works het in de oorspronkelijke verordening gespecificeerde recht, namelijk 22,7 %, moet blijven gelden,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Het gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek van de antidumpingmaatregelen die van toepassing zijn op de invoer van ferrosilicium van oorsprong uit onder meer Rusland, dat op grond van artikel 11, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1225/2009 is geopend, wordt beëindigd zonder dat het niveau van de geldende antidumpingmaatregelen wordt gewijzigd.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 16 januari 2012.