PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1035/2011
ze dne 17. října 2011,
kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb a mění nařízení (ES) č. 482/2008 a (EU) č. 691/2010
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb) (1), a zejména na články 4, 6 a 7 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670 EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES (2), a zejména na čl. 8b odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle nařízení (ES) č. 216/2008 má Komise ve spolupráci s Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví (dále jen „agentura“) přijmout prováděcí pravidla pro poskytování služeb uspořádání letového provozu (ATM) a letových navigačních služeb (ANS) v celé Unii. Podle čl. 8b odst. 6 uvedeného nařízení (ES) č. 216/2008 mají být tato prováděcí pravidla přijata regulativním postupem podle čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) (3).
(2)
Poskytování letových navigačních služeb v Unii by mělo podléhat osvědčení, které je vydáváno členskými státy nebo agenturou. Poskytovatelům letových navigačních služeb, kteří splňují společné požadavky, by mělo být uděleno osvědčení v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 550/2004 a čl. 8b odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008.
(3)
Uplatňováním společných požadavků stanovených podle článku 6 nařízení (ES) č. 550/2004 a článku 8b nařízení (ES) č. 216/2008 by neměla být dotčena svrchovanost členských států nad jejich vzdušným prostorem a požadavky členských států, které se vztahují k veřejnému pořádku, veřejné bezpečnosti a záležitostem obrany, jak je uvedeno v článku 13 nařízení (ES) č. 549/2004. Společné požadavky by se podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004 a čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008 neměly vztahovat na vojenské činnosti a výcvik.
(4)
Při vymezování společných požadavků pro poskytování letových navigačních služeb by mělo být řádně zohledněno právní postavení poskytovatelů letových navigačních služeb v členských státech. Pokud navíc organizace vykonává i jiné činnosti než poskytování letových navigačních služeb, pak by se společné požadavky neměly vztahovat na tyto jiné činnosti nebo na zdroje vyčleněné na činnosti mimo oblast poskytování letových navigačních služeb, pokud není stanoveno jinak.
(5)
Uplatňování společných požadavků na poskytovatele letových navigačních služeb by mělo být přiměřené rizikům spojeným se specifickými znaky jednotlivých činností, jako je počet a/nebo povaha a vlastnosti realizovaných pohybů. Pokud se někteří poskytovatelé letových navigačních služeb rozhodnou, že nevyužijí příležitosti poskytování přeshraničních služeb v rámci jednotného evropského nebe, příslušný úřad by měl být oprávněn těmto poskytovatelům umožnit dodržet přiměřeným způsobem určité všeobecné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb a určité specifické požadavky pro poskytování letových provozních služeb. V důsledku toho by měly podmínky připojené k osvědčení odrážet povahu a rozsah odchylky.
(6)
Aby bylo zajištěno správné fungování programu osvědčování, členské státy by měly v rámci svých výročních zpráv poskytnout Komisi a agentuře všechny relevantní informace o odchylkách udělených jejich příslušným úřadem.
(7)
Na různé typy činností letových navigačních služeb se nemusejí vztahovat stejné požadavky. Proto je nezbytné přizpůsobit společné požadavky zvláštním vlastnostem jednotlivých typů činností.
(8)
Důkazní břemeno dodržování požadavků by měli nést poskytovatelé letových navigačních služeb po dobu platnosti osvědčení a pro všechny služby, na které se vztahuje.
(9)
Pro zajištění účinného uplatňování společných požadavků by měl být vytvořen systém pravidelného dozoru a inspekce dodržování těchto společných požadavků a podmínek stanovených v osvědčení. Příslušný úřad by měl před vydáním osvědčení přezkoumat vhodnost poskytovatele a každoročně posuzovat soustavné dodržování požadavků poskytovateli letových navigačních služeb, kterým vydal osvědčení. Proto by měl vytvořit a každoročně aktualizovat předběžný program inspekcí založený na posouzení rizik a zahrnující všechny poskytovatele, kterým udělil oprávnění. Program by měl umožňovat inspekci všech příslušných částí poskytovatelů letových navigačních služeb ve vhodném časovém rámci. Při posuzování, zda určení poskytovatelé letových provozních služeb a meteorologických služeb dodržují požadavky, by měl příslušný úřad být oprávněn kontrolovat příslušné požadavky vyplývající z mezinárodních závazků dotyčného členského státu.
(10)
Vzájemná hodnocení vnitrostátních dozorových orgánů by mohla podporovat společný přístup k dozoru nad poskytovateli letových navigačních služeb v celé Unii. Komise by mohla ve spolupráci s členskými státy a agenturou zajistit tato vzájemná hodnocení, která by měla být koordinována s činnostmi prováděnými v rámci článků 24 a 54 nařízení (ES) č. 216/2008 a dalších mezinárodních programů pro sledování a dohled. Tím by se zabránilo duplicitě činností. Aby byla při vzájemném hodnocení umožněna výměna zkušeností a osvědčených postupů, měli by odborníci být nejlépe z příslušného úřadu.
(11)
Organizace Eurocontrol vytvořila regulatorní požadavky na provozní bezpečnost (ESARR), které mají pro bezpečné poskytování letových provozních služeb zcela zásadní význam. V souladu s nařízením (ES) č. 550/2004 by Komise měla určit a jako součást nařízení Unie přijmout příslušná ustanovení požadavků ESARR. Požadavky ESARR zahrnuté v nařízení Komise (ES) č. 2096/2005 ze dne 20. prosince 2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (4) tvoří základ těchto prováděcích pravidel.
(12)
V souvislosti s přijímáním nařízení (ES) č. 2096/2005 Komise dospěla k závěru, že není vhodné opakovat ustanovení požadavků ESARR 2 o hlášení a vyhodnocování událostí v ATM související s provozní bezpečností, na které se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 996/2010 ze dne 20. října 2010 o šetření a prevenci nehod a incidentů v civilním letectví a o zrušení směrnice 94/56/ES (5) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/42/ES ze dne 13. června 2003 o hlášení událostí v civilním letectví (6). Měla by však být zavedena nová ustanovení o událostech souvisejících s provozní bezpečností, která by od příslušného úřadu vymezeného tímto nařízením vyžadovala, aby kontroloval, zda poskytovatelé letových provozních služeb, jakož i poskytovatelé komunikačních, navigačních nebo přehledových služeb splňují ujednání, která jsou vyžadována pro hlášení a vyhodnocování takových událostí.
(13)
Je nutno zejména uznat, že zaprvé řízení provozní bezpečnosti je tou funkcí letových navigačních služeb, která zajišťuje, že všechna rizika provozní bezpečnosti jsou určena, vyhodnocena a uspokojivě zmírněna, a že zadruhé formální a systematický přístup k řízení provozní bezpečnosti a systémům řízení směřující k celkovému systémovému přístupu viditelným a sledovatelným způsobem co nejvíce zvýší výhody pro provozní bezpečnost. Agentura by dále měla vyhodnotit požadavky na provozní bezpečnost tohoto nařízení a začlenit je do společné předpisové struktury v oblasti provozní bezpečnosti civilního letectví.
(14)
Dokud agentura nevypracuje prováděcí opatření, která zajistí provedení příslušných standardů Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) do prováděcích opatření Unie, přijatelných způsobů prokazování shody, certifikačních specifikací a poradenského materiálu, měli by poskytovatelé letových navigačních služeb provozovat svou činnost v souladu s příslušnými standardy ICAO. S cílem usnadnit přeshraniční poskytování letových navigačních služeb a do doby, než agentura dokončí práci na příslušných opatřeních na provádění standardů ICAO, by měly členské státy, Komise a agentura případně v úzké spolupráci s organizací Eurocontrol usilovat o minimalizaci rozdílů oznámených členskými státy v používání standardů ICAO v oblasti letových navigačních služeb, aby byl vytvořen společný soubor standardů platných ve všech členských státech v rámci jednotného evropského nebe.
(15)
Různá vnitrostátní ujednání týkající se odpovědnosti by neměla poskytovatelům letových navigačních služeb bránit v uzavírání dohod o přeshraničním poskytování služeb, pokud poskytovatelé letových navigačních služeb přijali opatření na krytí ztrát v důsledku náhrady škody na základě odpovědnosti podle platného práva. Používaný postup by se měl řídit požadavky vnitrostátního práva. Členské státy, které umožňují poskytování letových navigačních služeb v celém vzdušném prostoru, který spadá pod jejich pravomoc, nebo v jeho části bez osvědčení v souladu s nařízením (ES) č. 550/2004, by měly krýt odpovědnost těchto poskytovatelů letových navigačních služeb.
(16)
Agentura by dále měla vyhodnotit ustanovení tohoto nařízení, a to zejména ustanovení týkající se posouzení provozní bezpečnosti změn v poskytování letových navigačních služeb organizací, která je držitelem osvědčení, a inženýrskými a technickými pracovníky, a vydat stanovisko s ohledem na jejich přizpůsobení celkovému systémovému přístupu se zřetelem k začlenění těchto ustanovení do budoucí společné regulační struktury v oblasti provozní bezpečnosti civilního letectví a ke zkušenostem, jež zúčastněné strany a příslušné úřady získaly v oblasti dohledu nad provozní bezpečností.
(17)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 ze dne 10. března 2004 o organizaci a užívání vzdušného prostoru v jednotném evropském nebi (nařízení o vzdušném prostoru) (7) vyžaduje, aby byly vytvořeny zvláštní funkce, tzv. funkce sítě, které umožní optimálně využívat vzdušný prostor a omezené zdroje a zároveň uživatelům umožní maximální přístup ke vzdušnému prostoru a užívání upřednostňovaných tratí. Jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 551/2004, obsahuje nařízení Komise (EU) č. 677/2011 ze dne 7. července 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) a kterým se mění nařízení (EU) č. 691/2010 (8) práva, povinnosti a odpovědnost subjektu poskytujícího tyto funkce.
(18)
Aby byly některé funkce sítě provedeny bezpečně, podléhá tento subjekt určitým požadavkům. Cílem těchto požadavků obsažených v příloze VI nařízení (EU) č. 677/2011 je zajistit, aby subjekt nebo organizace fungovala bezpečným způsobem. Jedná se o organizační požadavky na provozní bezpečnost, které jsou velmi podobné všeobecným požadavkům pro poskytování letových navigačních služeb stanoveným v příloze I tohoto nařízení, avšak upravené pro povinnosti v oblasti provozní bezpečnosti funkcí sítě.
(19)
Nařízení (ES) č. 2096/2005 by proto mělo být zrušeno.
(20)
Nařízení Komise (ES) č. 482/2008 ze dne 30. května 2008, kterým se stanoví systém zajištění bezpečnosti softwaru, který má být zaveden poskytovateli letových navigačních služeb, a kterým se mění příloha II nařízení (ES) č. 2096/2005 (9), a nařízení Komise (EU) č. 691/2010 ze dne 29. července 2010, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě a mění nařízení (ES) č. 2096/2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (10), by měla být změněna s cílem přizpůsobit je tomuto nařízení.
(21)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe zřízeného článkem 5 nařízení (ES) č. 549/2004,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb.
Pokud příloha I a II nestanoví jinak, tyto společné požadavky se však nevztahují na:
a)
činnosti jiné než poskytování letových navigačních služeb poskytovatelem;
b)
zdroje vyčleněné na činnosti mimo poskytování letových navigačních služeb.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice v článku 2 nařízení (ES) č. 549/2004 a článku 3 nařízení (ES) č. 216/2008. Definice „osvědčení“ uvedená v čl. 2 odst. 15 nařízení (ES) č. 549/2004 se však nepoužije.
Rovněž se použijí tyto definice:
1.
„leteckými pracemi“ se rozumí provoz letadla, při kterém se letadlo používá pro specializované služby, jako je zemědělství, výstavba, fotografování, průzkum, pozorování a hlídkování, pátrání a záchrana nebo letecká reklama;
2.
„obchodní leteckou dopravou“ se rozumí jakýkoli provoz letadla, který zahrnuje přepravu cestujících, nákladu nebo pošty za úplatu nebo v nájmu;
3.
„funkčním systémem“ se rozumí kombinace systémů, postupů a lidských zdrojů, které jsou uspořádány tak, aby plnily určitou funkci v rámci ATM;
4.
„všeobecným letectvím“ se rozumí veškerý provoz civilního letadla, jiný než letecké práce nebo obchodní letecká doprava;
5.
„vnitrostátním dozorovým orgánem“ se rozumí orgán nebo orgány určené nebo zřizované členskými státy jako jejich vnitrostátní dozorový orgán podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 549/2004;
6.
„nebezpečím“ se rozumí jakýkoliv stav, incident nebo okolnost, která by mohla vyvolat nehodu;
7.
„organizací“ se rozumí subjekt poskytující letové navigační služby;
8.
„provozní organizací“ se rozumí organizace odpovědná za poskytování inženýrských a technických služeb podporujících letový provoz, komunikačních, navigačních nebo přehledových služeb;
9.
„rizikem“ se rozumí kombinace celkové pravděpodobnosti nebo frekvence výskytu škodlivého účinku vyvolaného nebezpečím a závažnost tohoto účinku;
10.
„zajištěním provozní bezpečnosti“ se rozumí veškeré plánované a systematické činnosti nezbytné k vytvoření přiměřené jistoty, že výrobek, služba, organizace nebo funkční systém dosahuje přijatelné nebo přípustné provozní bezpečnosti;
11.
„cílem provozní bezpečnosti“ se rozumí kvalitativní nebo kvantitativní výrok, který určuje nejvyšší frekvence nebo pravděpodobnost, s níž se podle očekávání může vyskytnout nebezpečí;
12.
„požadavkem na provozní bezpečnost“ se rozumí prostředek pro zmírnění rizika, určený strategií zmírňování rizik, který splňuje určitý cíl provozní bezpečnosti, včetně organizačních, provozních, procedurálních, funkčních a výkonnostních požadavků, požadavků interoperability nebo charakteristik prostředí;
13.
„službami“ se rozumí jedna letová navigační služba nebo soubor takových služeb;
14.
„celoevropskou letovou navigační službou“ se rozumí letová navigační služba, která je navržena a zřízena pro uživatele ve většině členských států nebo ve všech členských státech a která může rovněž překračovat vzdušný prostor území, na které se vztahuje Smlouva;
15.
„poskytovatelem letových navigačních služeb“ se rozumí veřejný nebo soukromý subjekt, který poskytuje letové navigační služby pro všeobecný letový provoz, včetně organizace, která požádala o osvědčení k provozování takových služeb.
Článek 3
Příslušný úřad pro vydávání osvědčení
1. Pro účely tohoto nařízení je příslušným úřadem pro vydávání osvědčení poskytovatele letových navigačních služeb:
a)
organizacím, jejichž hlavní místo činnosti a případně též sídlo se nachází v členském státě, vnitrostátní dozorový orgán jmenovaný nebo zřízený tímto členským státem;
b)
organizacím, jež poskytují letové navigační služby ve vzdušném prostoru území, na něž se vztahuje Smlouva, a jejichž hlavní místo činnosti a případně též sídlo se nachází mimo území, na které se vztahují ustanovení Smlouvy, agentura;
c)
organizacím, jež poskytují celoevropské letové navigační služby ve vzdušném prostoru území, na než se vztahuje Smlouva, agentura.
2. Příslušný úřad pro dohled nad provozní bezpečností je úřad určených v souladu s článkem 3 nařízení Komise (EU) č. 1034/2011 (11).
Článek 4
Udělování osvědčení
1. Pro získání osvědčení nezbytného k poskytování letových navigačních služeb a aniž je dotčen čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 550/2004, je nezbytné, aby organizace dodržovaly:
a)
všeobecné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb stanovené v příloze I;
b)
dodatečné specifické požadavky stanovené v přílohách II až V podle typu služby, kterou poskytují.
2. Před vydáním osvědčení dotyčnému poskytovateli služeb příslušný úřad ověří, zda organizace splňuje společné požadavky.
3. Organizace splní společné požadavky nejpozději v den, kdy je vydáno osvědčení:
a)
podle článku 7 nařízení (ES) č. 550/2004;
b)
podle čl. 8b odst. 2 a čl. 22a písm. b) a c) nařízení (ES) č. 216/2008.
Článek 5
Odchylky
1. Odchylně od ustanovení čl. 4 odst. 1 se mohou někteří poskytovatelé letových navigačních služeb rozhodnout, že nevyužijí příležitost poskytovat přeshraniční služby, a mohou se zříci práva na vzájemné uznávání v jednotném evropském nebi.
Za těchto okolností mohou požádat o osvědčení, které je omezeno na vzdušný prostor, který spadá pod pravomoc členského státu podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 550/2004.
2. Žádost uvedenou v odstavci 1 může podat poskytovatel letových provozních služeb, který poskytuje služby nebo je plánuje poskytovat pouze v jedné nebo více následujících kategoriích:
a)
letecké práce;
b)
všeobecné letectví;
c)
obchodní letecká doprava omezená na letadla s maximální vzletovou hmotností menší než 10 tun nebo s méně než 20 sedadly pro cestující;
d)
obchodní letecká doprava s méně než 10 000 pohyby za rok, bez ohledu na maximální vzletovou hmotnost a počet sedadel pro cestující, přičemž se „pohyby“ vypočítají jako součet vzletů a přistání vypočtený jako průměr za předchozí tři roky.
Takovou žádost může podat poskytovatel letových navigačních služeb jiný než poskytovatel letových provozních služeb s hrubým ročním obratem 1 000 000 EUR nebo méně souvisejícím se službami, které poskytuje nebo plánuje poskytovat.
Pokud není poskytovatel letových navigačních služeb z objektivních praktických důvodů schopen doložit, že uvedená kritéria způsobilosti splňuje, může příslušný úřad přijmout obdobné číselné údaje nebo předpovědi ve vztahu k maximálním omezením určeným v prvním a druhém pododstavci.
Při podávání takové žádosti poskytovatel letových navigačních služeb současně předloží příslušnému úřadu příslušné doklady týkající se kritérií způsobilosti.
3. Příslušný úřad může udělit specifické odchylky žadatelům, kteří splňují kritéria způsobilosti v odstavci 1, přiměřeně k jejich přínosu k ATM ve vzdušném prostoru, který spadá pod pravomoc dotyčného členského státu.
Tyto odchylky se mohou vztahovat pouze na požadavky stanovené v příloze I.
Žádná odchylka však nebude povolena od těchto požadavků:
a)
Technická a provozní způsobilost a schopnost (v části 1);
b)
Řízení bezpečnosti (v bodu 3.1);
c)
Lidské zdroje (v části 5);
d)
Otevřené a transparentní poskytování služeb (v bodu 8.1).
4. Kromě odchylek podle odstavce 3 může příslušný úřad udělit odchylky žadatelům, kteří poskytují letištní letové informační služby pravidelným provozováním ne více než jednoho pracoviště na každém letišti. Učiní tak přiměřeně k přínosu žadatelů k ATM ve vzdušném prostoru, který spadá pod pravomoc dotyčného členského státu.
Uvedené odchylky se mohou vztahovat pouze na tyto požadavky přílohy II části 3:
a)
odpovědnost za řízení provozní bezpečnosti, jakož i vnější služby a dodávky (v bodu 3.1.2 písm. b) a e));
b)
hodnocení provozní bezpečnosti (v bodu 3.1.3 písm. a));
c)
požadavky na provozní bezpečnost pro posouzení a zmírnění rizika s ohledem na změny (v bodu 3.2).
5. Žádné odchylky nebudou povoleny od požadavků v přílohách III, IV nebo V.
6. V souladu s přílohou II nařízení (ES) č. 550/2004 příslušný úřad vykonává tyto činnosti:
a)
v podmínkách připojených k osvědčení určuje povahu a rozsah odchylky tím, že uvádí její právní základ;
b)
pokud je to považováno za nezbytné pro účely dohledu, časově omezuje platnost osvědčení;
c)
sleduje, zda jsou poskytovatelé letových navigačních služeb stále způsobilí pro tuto odchylku.
Článek 6
Prokázání plnění požadavků
1. Organizace poskytnou na žádost příslušného orgánu všechny příslušné doklady, které prokazují, že splňují platné společné požadavky. Organizace mohou v plné míře využít stávající údaje.
2. Organizace, která je držitelem osvědčení, oznámí příslušnému úřadu plánované změny při poskytování letových navigačních služeb, které by případně mohly ovlivnit plnění platných společných požadavků nebo podmínek připojených k osvědčení.
3. Pokud organizace, která je držitelem osvědčení, již nesplňuje platné společné požadavky nebo případně podmínky připojené k osvědčení, požádá příslušný úřad do jednoho měsíce ode dne zjištění neplnění organizaci, aby provedla nápravné opatření.
Toto rozhodnutí příslušné organizaci bezodkladně oznámí.
Než příslušný úřad oznámí své schválení příslušné organizaci, zkontroluje, zda bylo provedeno nápravné opatření.
Pokud má příslušný úřad za to, že nápravné opatření nebylo řádně provedeno v rámci časového plánu dohodnutého s organizací, přijme podle čl. 7 odst. 7 nařízení (ES) č. 550/2004 a článku 10, čl. 22a písm. d), článku 25 a 68 nařízení (ES) č. 216/2008 vhodná donucovací opatření, přičemž zohlední potřebu zajištění pokračování letových navigačních služeb.
Článek 7
Usnadnění kontroly plnění požadavků
Organizace usnadňují inspekce a hodnocení prováděné příslušným úřadem nebo kvalifikovaným subjektem jednajícím jménem uvedeného úřadu, včetně kontrol na místě a kontrol bez předchozího oznámení.
Oprávněné osoby jsou zmocněny podniknout tyto kroky:
a)
zkoumat příslušné záznamy, údaje, postupy a jiný materiál související s poskytováním letových navigačních služeb;
b)
pořizovat kopie těchto záznamů, údajů, postupů a jiných materiálů nebo výpisy z nich;
c)
požadovat na místě ústní vysvětlení;
d)
vstupovat do příslušných objektů, na pozemky nebo do dopravních prostředků.
Tyto inspekce a hodnocení musí příslušný úřad nebo kvalifikovaný subjekt jednající jménem uvedeného úřadu provádět v souladu s právními ustanoveními členského státu, ve kterém mají být prováděny.
Článek 8
Soustavné dodržování požadavků
Příslušný úřad každoročně na základě důkazů, které má k dispozici, sleduje soustavné dodržování požadavků organizacemi, jimž vydal osvědčení.
K tomuto účelu příslušný úřad sestaví a každoročně aktualizuje předběžný program inspekcí zahrnující všechny poskytovatele, kterým vydal osvědčení, a vytvořený na základě posouzení rizik spojených s různými činnostmi, z nichž se skládají letové navigační služby. Před sestavením tohoto programu příslušný úřad konzultuje dotčené organizace a případně i další dotčené příslušné úřady.
V programu se uvede plánovaný interval inspekcí různých míst.
Článek 9
Předpisy o provozní bezpečnosti pro inženýrské a technické pracovníky
S ohledem na poskytování letových provozních, komunikačních, navigačních nebo přehledových služeb příslušný úřad nebo jakýkoli jiný úřad, který byl určen členským státem, aby plnil tento úkol:
a)
vydává příslušná pravidla o provozní bezpečnosti pro inženýrské a technické pracovníky, kteří plní úkoly související s provozní bezpečností;
b)
zajišťuje přiměřený a vhodný dohled nad inženýrskými a technickými pracovníky, kteří byli jakoukoli provozní organizací pověřeni prováděním úkolů souvisejících s provozní bezpečností;
c)
na základě dostatečných důvodů a po patřičném prozkoumání podniká kroky týkající se provozní organizace a/nebo jejích technických a inženýrských pracovníků, kteří nesplňují požadavky přílohy II bodu 3.3;
d)
ověřuje, zda existují vhodné metody pro zajištění toho, aby třetí strany pověřené úkoly souvisejícími s provozní bezpečností splňovaly požadavky přílohy II bodu 3.3.
Článek 10
Postup vzájemného hodnocení
1. Komise může v úzké spolupráci s členskými státy a agenturou zajišťovat vzájemné hodnocení vnitrostátních dozorových orgánů v souladu s odstavci 2 až 6.
2. Vzájemné hodnocení provádí tým vnitrostátních odborníků a případně pozorovatelé z agentury.
Tým je složen z odborníků z nejméně tří členských států a agentury.
Odborníci se neúčastní vzájemného hodnocení v členských státech, ve kterých jsou zaměstnáni.
Komise zřizuje a udržuje skupinu vnitrostátních odborníků určených členskými státy, která zahrnuje všechny oblasti společných požadavků, jak jsou uvedeny v článku 6 nařízení (ES) č. 550/2004.
3. Nejméně tři měsíce před vzájemným hodnocením Komise informuje členský stát a dotčený vnitrostátní dozorový orgán o tomto hodnocení, datu, na které je plánováno, a o totožnosti odborníků, kteří se jej účastní.
Tým odborníků může provést hodnocení poté, co členský stát, jehož vnitrostátní dozorový orgán je podroben hodnocení, tento tým schválí.
4. V období do tří měsíců ode dne hodnocení hodnotící tým sestaví na základě dohody zprávu, která může obsahovat doporučení.
Za účelem projednání zprávy Komise uspořádá setkání s agenturou, odborníky a vnitrostátním dozorovým orgánem.
5. Komise předá zprávu dotčenému členskému státu.
Dotčený členský stát může do tří měsíců od obdržení zprávy předložit své připomínky.
Je-li to vhodné, připomínky obsahují opatření, která členský stát v daném časovém rozmezí přijal nebo hodlá přijmout v reakci na posouzení.
Pokud není s dotčeným členským státem dohodnuto jinak, zpráva a následná opatření se nezveřejňují.
6. Komise každoročně informuje členské státy prostřednictvím Výboru pro jednotné nebe o hlavních nálezech těchto hodnocení.
Článek 11
Přechodná ustanovení
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří jsou ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost držiteli osvědčení vydaného podle nařízení (ES) č. 2096/2005, se považují za držitele osvědčení vydaného v souladu s tímto nařízením.
2. Žadatelé o osvědčení poskytovatelů letových navigačních služeb, kteří svou žádost podali přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, a toto osvědčení jim k uvedenému dni nebylo vydáno, prokazují před vydáním osvědčení, že dodržují ustanovení tohoto nařízení.
3. Pokud organizace, pro kterou bude podle článku 3 příslušným úřadem agentura, požádaly vnitrostátní dozorový orgán členského státu o vydání osvědčení přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, dokončí uvedený vnitrostátní dozorový orgán postup vydávání osvědčení v koordinaci s agenturou a při vydání osvědčení předá agentuře dokumentaci.
Článek 12
Zrušení
Nařízení (ES) č. 2096/2005 se zrušuje.
Článek 13
Změny nařízení (ES) č. 482/2008
Nařízení (EC) č. 482/2008 se mění takto:
1.
v čl. 4 odst. 5 se odkaz na „nařízení (ES) č. 2096/2005“ nahrazuje odkazem na „nařízení Komise (EU) č. 1035/2011 (12).
2.
článek 6 se zrušuje;
3.
v příloze I bodech 1 a 2 se odkazy na „nařízení (ES) č. 2096/2005“ nahrazují odkazem na „nařízení (EU) č. 1035/2011“.
Článek 14
Změna nařízení (EU) č. 691/2010
Článek 25 nařízení (EU) č. 691/2010 se zrušuje.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. října 2011.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 1035/2011 VAN DE COMMISSIE
van 17 oktober 2011
tot vaststelling van de gemeenschappelijke eisen voor de verlening van luchtvaartnavigatiediensten en tot wijziging van de Verordeningen (EG) nr. 482/2008 en (EU) nr. 691/2010
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 550/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 10 maart 2004 betreffende de verlening van luchtvaartnavigatiediensten in het gemeenschappelijk Europees luchtruim („de luchtvaartnavigatiedienstenverordening”) (1), en met name de artikelen 4, 6 en 7,
Gezien Verordening (EG) nr. 216/2008 van het Europees Parlement en de Raad van 20 februari 2008 tot vaststelling van gemeenschappelijke regels op het gebied van burgerluchtvaart en tot oprichting van een Europees Agentschap voor de veiligheid van de luchtvaart, houdende intrekking van Richtlijn 91/670/EEG, Verordening (EG) nr. 1592/2002 en Richtlijn 2004/36/EG (2), en met name artikel 8 ter, lid 6,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Krachtens Verordening (EG) nr. 216/2008 moet de Commissie, bijgestaan door het Europees Agentschap voor de veiligheid van de luchtvaart („het Agentschap”) uitvoeringsregels vaststellen voor het verlenen van luchtverkeersbeheerdiensten en luchtvaartnavigatiediensten (ATM/ANS) in de hele Unie. Volgens artikel 8 ter, lid 6, van die verordening moeten die uitvoeringsregels worden vastgesteld op basis van de overeenkomstig artikel 5, lid 3, van Verordening (EG) nr. 549/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 10 maart 2004 tot vaststelling van het kader voor de totstandbrenging van het gemeenschappelijke Europese luchtruim („de kaderverordening”) (3) vastgestelde verordeningen.
(2)
Het verlenen van luchtvaartnavigatiediensten in de Unie moet worden gecertificeerd door de lidstaten of het Agentschap. Aan verleners van luchtvaartnavigatiediensten die aan de gemeenschappelijke eisen voldoen, moeten een certificaat worden verleend overeenkomstig artikel 7 van Verordening (EG) nr. 550/2004 en artikel 8 ter, lid 2, van Verordening (EG) nr. 216/2008.
(3)
De toepassing van de krachtens artikel 6 van Verordening (EG) nr. 550/2004 en artikel 8 ter van Verordening (EG) nr. 216/2008 vastgestelde gemeenschappelijke eisen dient geen afbreuk te doen aan de soevereiniteit van de lidstaten over hun luchtruim of aan de behoeften van de lidstaten inzake openbare orde, openbare veiligheid en defensieaangelegenheden, zoals bepaald in artikel 13 van Verordening (EG) nr. 549/2004. De gemeenschappelijke eisen dienen geen betrekking te hebben op militaire operaties en oefeningen, zoals bepaald in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 549/2004 en artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 216/2008.
(4)
Bij de vaststelling van de gemeenschappelijke eisen voor de verlening van luchtvaartnavigatiediensten moet rekening worden gehouden met de rechtsstatus van de verleners van luchtvaartnavigatiediensten in de lidstaten. Wanneer een organisatie naast het verlenen van luchtvaartnavigatiediensten nog andere activiteiten uitoefent, dienen de gemeenschappelijke eisen bovendien niet van toepassing te zijn op deze andere activiteiten, noch op de middelen die daarvoor worden ingezet, tenzij anders bepaald.
(5)
De toepassing van de gemeenschappelijke eisen op de verleners van luchtvaartnavigatiediensten moet in verhouding staan tot de risico’s die aan de bijzonderheden van elke dienst verbonden zijn, zoals het aantal en/of de aard en de kenmerken van de afgehandelde bewegingen. Indien bepaalde verleners van luchtvaartnavigatiediensten afzien van de mogelijkheid om grensoverschrijdende diensten te verlenen in het gemeenschappelijke Europese luchtruim moet een bevoegde autoriteit hun kunnen toestaan op passende wijze aan bepaalde algemene eisen voor de verlening van luchtvaartnavigatiediensten en bepaalde specifieke eisen voor de verlening van luchtverkeersdiensten te voldoen. Bijgevolg moeten de aan het certificaat verbonden voorwaarden een weerspiegeling vormen van de aard en de omvang van de afwijking.
(6)
Om de behoorlijke werking van de certificeringsregeling te garanderen, dienen de lidstaten in hun jaarverslagen alle relevante gegevens over de door hun bevoegde autoriteit toegekende afwijkingen te verschaffen aan de Commissie en het Agentschap.
(7)
De verschillende soorten luchtvaartnavigatiediensten zijn niet noodzakelijkerwijs aan dezelfde eisen onderworpen. Daarom moeten de gemeenschappelijke eisen worden aangepast aan de bijzonderheden van elk soort dienst.
(8)
De bewijslast dat zij aan de eisen voldoen, dient voor de geldigheidsduur van het certificaat en voor alle verrichte diensten bij de verleners van de luchtvaartnavigatiediensten te liggen.
(9)
Om de daadwerkelijke toepassing van de gemeenschappelijke eisen te garanderen, moet een systeem worden opgezet voor regelmatig toezicht op de naleving van deze gemeenschappelijke eisen en de in het certificaat gestelde specifieke voorwaarden. De bevoegde autoriteit moet de geschiktheid van verleners van luchtvaartnavigatiediensten onderzoeken alvorens een certificaat af te geven en moet jaarlijks beoordelen of de door haar gecertificeerde verleners nog steeds aan de eisen voldoen. De bevoegde autoriteit moet bijgevolg zorgen voor de vaststelling en jaarlijkse actualisering van een indicatief inspectieprogramma dat betrekking heeft op alle door haar gecertificeerde dienstverleners en dat gebaseerd is op een beoordeling van de risico’s. Het programma moet het mogelijk maken alle relevante onderdelen van de verleners van luchtvaartnavigatiediensten binnen een redelijke termijn te inspecteren. Bij de beoordeling of de aangewezen verleners van meteorologische en luchtverkeersdiensten aan de eisen voldoen, moet de bevoegde autoriteit het recht hebben de relevante eisen te controleren die op grond van internationale verplichtingen op de betrokken lidstaat rusten.
(10)
Collegiale toetsingen van nationale toezichthoudende instanties kunnen een gemeenschappelijke aanpak van het toezicht op verleners van luchtvaartnavigatiediensten in de hele Unie bevorderen. De Commissie kan deze collegiale toetsingen in samenwerking met de lidstaten en het Agentschap organiseren, waarbij moet worden gezorgd voor coördinatie tussen die collegiale toetsingen en de activiteiten in het kader van de artikelen 24 en 54 van Verordening (EG) nr. 216/2008 en alle andere internationale monitoring- en toezichtsprogramma’s. Hierdoor zou dubbel werk worden voorkomen. Om uitwisseling van ervaringen en beste praktijken tijdens een collegiale toetsing mogelijk te maken, moeten de deskundigen bij voorkeur afkomstig zijn van een bevoegde autoriteit.
(11)
Eurocontrol heeft Eurocontrol Safety Regulatory Requirements (ESARR’s) opgesteld, die van het grootste belang zijn gebleken voor het veilig verlenen van luchtverkeersdiensten. Overeenkomstig Verordening (EG) nr. 550/2004 moet de Commissie de relevante bepalingen van de ESARR’s identificeren en vastleggen in verordeningen van de Unie. De in Verordening (EG) nr. 2096/2005 van de Commissie van 20 december 2005 tot vaststelling van gemeenschappelijke eisen voor de verlening van luchtvaartnavigatiediensten (4) opgenomen ESARR’s vormen de basis voor de onderhavige uitvoeringsregels.
(12)
Bij de vaststelling van Verordening (EG) nr. 2096/2005 heeft de Commissie geconcludeerd dat het niet passend was om de ESARR 2-bepalingen inzake rapportering en beoordeling van veiligheidsincidenten bij luchtverkeersbeheer, die worden behandeld in Verordening (EU) nr. 996/2010 van het Europees Parlement en de Raad van 20 oktober 2010 inzake onderzoek en preventie van ongevallen en incidenten in de burgerluchtvaart en houdende intrekking van Richtlijn 94/56/EG (5) en Richtlijn 2003/42/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 juni 2003 inzake de melding van voorvallen in de burgerluchtvaart (6), te herhalen. Er moeten echter nieuwe bepalingen betreffende veiligheidsincidenten worden vastgelegd, opdat een bevoegde autoriteit, zoals gedefinieerd in deze verordening, erop toeziet dat verleners van luchtverkeersdiensten en verleners van communicatie-, navigatie- of surveillancediensten voldoen aan de vereiste maatregelen om veiligheidsvoorvallen te kunnen melden en beoordelen.
(13)
Ten eerste moet met name moet worden onderkend dat veiligheidsbeheer het onderdeel van luchtvaartnavigatiediensten is dat ervoor zorgt dat alle veiligheidsrisico’s worden geïdentificeerd, beoordeeld en afdoende beperkt, en ten tweede, dat een formele en systematische aanpak van het veiligheidsbeheer en veiligheidsbeheersysteem teneinde te komen tot een volledige systeemaanpak de veiligheid op een zichtbare en controleerbare wijze optimaliseert. Het Agentschap moet de veiligheidseisen van deze verordening verder beoordelen en integreren in een gemeenschappelijke regelgevende structuur voor de veiligheid van de burgerluchtvaart.
(14)
Tot het Agentschap de uitvoeringsmaatregelen tot omzetting van de relevante normen van de Internationale Burgerluchtvaartorganisatie (ICAO) in uitvoeringsmaatregelen van de Unie, aanvaardbare manieren van naleving, certificeringsspecificaties en begeleidend materiaal heeft opgesteld, moeten de verleners van luchtvaartnavigatiediensten handelen overeenkomstig de relevante ICAO-normen. Om de grensoverschrijdende verlening van luchtvaartnavigatiediensten te vergemakkelijken, en zolang het Agentschap de werkzaamheden ter opstelling van de relevante maatregelen tot omzetting van de ICAO-normen niet heeft beëindigd, moeten de lidstaten, de Commissie en het Agentschap, voor zover relevant in nauwe samenwerking met Eurocontrol, de door de lidstaten gemelde verschillen bij de toepassing van ICAO-normen op het gebied van luchtvaartnavigatiediensten tot een minimum trachten te beperken teneinde te komen tot een reeks gemeenschappelijke normen voor de lidstaten in het gemeenschappelijke Europese luchtruim.
(15)
Uiteenlopende nationale regelingen inzake aansprakelijkheid dienen verleners van luchtvaartnavigatiediensten er niet van te weerhouden overeenkomsten inzake grensoverschrijdende dienstverlening te sluiten, mits zij regelingen hebben getroffen voor het dekken van de verliezen naar aanleiding van schadevergoedingen die voortvloeien uit aansprakelijkheid krachtens het toepasselijke recht. De toegepaste methode moet aan de nationaalrechtelijke eisen voldoen. De lidstaten die de verlening van luchtvaartnavigatiediensten in het onder hun verantwoordelijkheid vallende luchtruim of in een deel daarvan toestaan zonder certificering overeenkomstig Verordening (EG) nr. 550/2004, moeten de aansprakelijkheid van die verleners van luchtvaartnavigatiediensten dekken.
(16)
Het Agentschap moet de bepalingen van deze verordening verder evalueren, met name die welke betrekking hebben op de veiligheidsbeoordeling van wijzigingen in de verlening van luchtvaartnavigatiediensten door de gecertificeerde organisatie en engineering- en technisch personeel, en een advies opstellen om deze bepalingen om te zetten in een totale systeembenadering, rekening houdende met de integratie van deze bepalingen in een toekomstige gemeenschappelijke regelgevingsstructuur voor de veiligheid van de burgerluchtvaart en met de ervaring die door de belanghebbenden en de bevoegde autoriteiten is opgedaan op het gebied van veiligheidstoezicht.
(17)
Volgens Verordening (EG) nr. 551/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 10 maart 2004 betreffende de organisatie en het gebruik van het gemeenschappelijk Europees luchtruim („de luchtruimverordening”) (7) moeten specifieke functies, de zogenaamde netwerkfuncties, worden opgezet om optimaal gebruik te kunnen maken van het luchtruim en de schaarse middelen en om de gebruikers een zo ruim mogelijke toegang tot het luchtruim te bieden en in staat te stellen geprefereerde trajecten te exploiteren. Zoals voorgeschreven in Verordening (EG) nr. 551/2004, stelt Verordening (EU) nr. 677/2011 van de Commissie van 7 juli 2011 tot vaststelling van nadere regels ter uitvoering van de netwerkfuncties voor luchtverkeersbeheer en tot wijziging van Verordening (EU) nr. 691/2010 (8) de rechten, plichten en verantwoordelijkheden vast van de entiteit die betrokken is bij de levering van die functies.
(18)
Om de veilige uitoefening van bepaalde netwerkfuncties te kunnen garanderen, moet de betrokken entiteit aan bepaalde eisen worden onderworpen. Het doel van deze eisen, die zijn vervat in bijlage VI bij Verordening (EU) nr. 677/2011, is te garanderen dat de entiteit of organisatie op veilige wijze functioneert. Het betreft veiligheidseisen van de organisatie die sterk gelijken op de in bijlage I bij deze verordening opgenomen algemene eisen voor de verlening van luchtvaartnavigatiediensten, maar zijn aangepast aan de veiligheidsverantwoordelijkheden van de netwerkfuncties.
(19)
Verordening (EG) nr. 2096/2005 dient derhalve te worden ingetrokken.
(20)
Verordening (EG) nr. 482/2008 van de Commissie van 30 mei 2008 betreffende de invoering van een systeem ter verzekering van de softwareveiligheid door verleners van luchtvaartnavigatiediensten en tot wijziging van bijlage II bij Verordening (EG) nr. 2096/2005 (9) en Verordening (EU) nr. 691/2010 van de Commissie van 29 juli 2010 tot vaststelling van een prestatieregeling voor luchtvaartnavigatiediensten en netwerkfuncties en tot wijziging van Verordening (EG) nr. 2096/2005 tot vaststelling van de gemeenschappelijke eisen voor de verlening van luchtvaartnavigatiediensten (10) dienen aan deze verordening te worden aangepast.
(21)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het bij artikel 5 van Verordening (EG) nr. 549/2004 ingestelde Comité voor het gemeenschappelijke luchtruim,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp en toepassingsgebied
In deze verordening worden de gemeenschappelijke eisen voor de verlening van luchtvaartnavigatiediensten vastgesteld.
Tenzij anders bepaald in de bijlagen I en II, zijn deze gemeenschappelijke eisen echter niet van toepassing op:
a)
andere activiteiten dan de verlening van luchtvaartnavigatiediensten door een verlener van die diensten;
b)
middelen die zijn vrijgemaakt voor andere activiteiten dan de verlening van luchtvaartnavigatiediensten.
Artikel 2
Definities
Voor de toepassing van deze verordening gelden de definities van artikel 2 van Verordening (EG) nr. 549/2004 en artikel 3 van Verordening (EG) nr. 216/2008. De definitie van „certificaat” in artikel 2, punt 15, van Verordening (EG) nr. 549/2004 is echter niet van toepassing.
Voorts wordt verstaan onder:
1. „luchtwerk”: het gebruik van een luchtvaartuig voor specifieke diensten zoals landbouw, bouw, fotografie, controle, observatie en patrouilles, opsporing en redding of luchtreclame;
2. „commercieel luchtvervoer”: de exploitatie van een luchtvaartuig waarbij tegen vergoeding of betaling van huur passagiers, vracht of post worden vervoerd;
3. „functioneel systeem”: een combinatie van systemen, procedures en personeel die georganiseerd is om een functie in de context van luchtverkeersbeheer te vervullen;
4. „algemene luchtvaart”: de exploitatie van burgerluchtvaartuigen voor alle andere verrichtingen dan luchtwerk of commercieel luchtvervoer;
5. „nationale toezichthoudende instantie”: het of de krachtens artikel 4, punt 1, van Verordening (EG) nr. 549/2004 door de lidstaat als nationale toezichthoudende instantie aangewezen of ingestelde orgaan of organen;
6. „gevaar”: elke toestand, gebeurtenis of omstandigheid die een ongeval kan veroorzaken;
7. „organisatie”: een entiteit die luchtvaartnavigatiediensten verleent;
8. „uitvoerende organisatie”: een organisatie die engineering- en technische diensten ter ondersteuning van luchtverkeers-, communicatie-, navigatie- of surveillancediensten verleent;
9. „risico”: de combinatie van de algemene waarschijnlijkheid of de frequentie waarmee een schadelijk gevolg van een gevaar zich zal voordoen, en de ernst van dat gevolg;
10. „veiligheidsborging”: alle geplande en systematische handelingen die nodig zijn om afdoende zekerheid te verschaffen dat een product, een dienst, een organisatie of een functioneel systeem een aanvaardbaar of toelaatbaar veiligheidsniveau bereikt;
11. „veiligheidsdoelstelling”: een kwalitatieve of kwantitatieve verklaring waarin de maximale frequentie of waarschijnlijkheid is gedefinieerd waarmee een gevaar naar verwachting kan optreden;
12. „veiligheidseis”: een middel tot risicobeperking, vastgesteld op basis van de risicobeperkingsstrategie waarmee een specifieke veiligheidsdoelstelling wordt bereikt, met inbegrip van organisatorische, operationele, procedurele, functionele, prestatie- en interoperabiliteitseisen of omgevingskenmerken;
13. „diensten”: een luchtvaartnavigatiedienst of een pakket luchtvaartnavigatiediensten;
14. „pan-Europese luchtvaartnavigatiedienst”: een luchtvaartnavigatiedienst die is ontworpen en vastgesteld voor gebruikers in de meeste of alle lidstaten en die zich kan uitstrekken tot buiten het luchtruim van het grondgebied waarop het Verdrag van toepassing is;
15. „verlener van luchtvaartnavigatiediensten”: een openbaar of particulier lichaam dat luchtvaartnavigatiediensten voor het algemene luchtverkeer verleent, met inbegrip van een organisatie die een aanvraag heeft ingediend voor een certificaat voor het verlenen van dergelijke diensten.
Artikel 3
Bevoegde certificeringsautoriteit
1. Voor de toepassing van deze verordening is de bevoegde autoriteit voor de certificering van verleners van luchtvaartnavigatiediensten:
a)
voor organisaties waarvan de hoofdvestiging en, voor zover van toepassing, de statutaire zetel zich in een lidstaat bevinden: de nationale toezichthoudende instantie die door de lidstaat is aangewezen of opgericht;
b)
voor organisaties die luchtvaartnavigatiediensten verlenen in het luchtruim van het grondgebied waarop het Verdrag van toepassing is en waarvan de hoofdvestiging en, voor zover van toepassing, de statutaire zetel zich buiten het grondgebied bevinden waarop het Verdrag van toepassing is: het Agentschap;
c)
voor organisaties die pan-Europese luchtvaartnavigatiediensten verlenen in het luchtruim van het grondgebied waarop het Verdrag van toepassing is: het Agentschap.
2. De bevoegde autoriteit voor veiligheidstoezicht is de overeenkomstig artikel 3 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1034/2011 van de Commissie (11) vastgestelde autoriteit.
Artikel 4
Toekenning van certificaten
1. Om het noodzakelijke certificaat voor de verlening van luchtvaartnavigatiediensten te verkrijgen, moeten organisaties, onverminderd artikel 7, lid 5, van Verordening (EG) nr. 550/2004, voldoen aan:
a)
de in bijlage I opgenomen algemene eisen voor de verlening van luchtvaartnavigatiediensten;
b)
de in de bijlagen II tot en met V opgenomen aanvullende specifieke eisen, naar gelang van het type dienst dat zij verlenen.
2. Een bevoegde autoriteit gaat na of een organisatie voldoet aan de gemeenschappelijke eisen alvorens aan haar een certificaat af te geven.
3. Een organisatie moet uiterlijk aan de gemeenschappelijke eisen voldoen op het ogenblik waarop het certificaat wordt afgegeven overeenkomstig:
a)
artikel 7 van Verordening (EG) nr. 550/2004;
b)
artikel 8 ter, lid 2, en artikel 22 bis, onder b) en c), van Verordening (EG) nr. 216/2008.
Artikel 5
Afwijkingen
1. In afwijking van artikel 4, lid 1, kunnen bepaalde verleners van luchtvaartnavigatiediensten afzien van de mogelijkheid om grensoverschrijdende diensten te verlenen en van het recht op wederzijdse erkenning in het gemeenschappelijke Europese luchtruim.
Zij kunnen in dat geval een certificaat aanvragen dat beperkt is tot het luchtruim dat onder de verantwoordelijkheid van de in artikel 7, lid 2, van Verordening (EG) nr. 550/2004 bedoelde lidstaat valt.
2. Een verlener van luchtverkeersdiensten kan een in lid 1 bedoelde aanvraag alleen doen als de diensten die hij verricht of voornemens is te verrichten op één of meer van de volgende categorieën betrekking hebben:
a)
luchtwerk;
b)
algemene luchtvaart;
c)
commercieel luchtvervoer beperkt tot vliegtuigen met een maximale startmassa van minder dan 10 t of met minder dan 20 passagierszitplaatsen;
d)
commercieel luchtvervoer met minder dan 10 000 bewegingen per jaar, ongeacht de maximale startmassa en het aantal passagierszitplaatsen, waarbij de bewegingen worden geteld als de som van de opstijgingen en de landingen en worden berekend als een gemiddelde over de voorafgaande drie jaar.
Een verlener van luchtvaartnavigatiediensten die geen verlener van luchtverkeersdiensten is, kan een dergelijke aanvraag alleen doen als hij met de diensten die hij verleent of voornemens is te verlenen een brutojaaromzet van niet meer dan 1 miljoen euro behaalt.
Wanneer een verlener van luchtvaartnavigatiediensten om objectieve praktische redenen geen bewijsmateriaal kan verstrekken waaruit blijkt dat hij aan de in dit lid genoemde toelatingscriteria voldoet, kan de bevoegde autoriteit vergelijkbare cijfers of ramingen met betrekking tot de in de eerste en de tweede alinea vastgestelde maxima aanvaarden.
Als de verlener van luchtvaartnavigatiediensten een dergelijke aanvraag indient, dient hij tegelijk het relevante bewijsmateriaal met betrekking tot de toelatingscriteria aan de bevoegde autoriteit te verstrekken.
3. De bevoegde autoriteit kan specifieke afwijkingen toestaan aan aanvragers die aan de in lid 1 genoemde toelatingscriteria voldoen, in verhouding tot hun bijdrage aan het luchtverkeersbeheer in het luchtruim dat onder de verantwoordelijkheid van de desbetreffende lidstaat valt.
Deze afwijkingen mogen alleen betrekking hebben op de in bijlage I vervatte eisen.
Met betrekking tot de onderstaande eisen worden evenwel geen afwijkingen toegestaan:
a)
technische en operationele bekwaamheid en geschiktheid (punt 1);
b)
veiligheidsbeheer (punt 3.1);
c)
personeel (punt 5);
d)
open en transparante verlening van luchtvaartnavigatiediensten (punt 8.1).
4. Naast de in lid 3 genoemde afwijkingen kan een bevoegde autoriteit afwijkingen toestaan aan aanvragers die vluchtinformatiediensten voor luchtvaartterreinverkeer verstrekken en daarbij regelmatig gebruikmaken van niet meer dan één werkstation op elk luchtvaartterrein. Zij doet dit in verhouding tot de bijdrage van de aanvragers aan het luchtverkeersbeheer in het luchtruim dat onder de verantwoordelijkheid van de desbetreffende lidstaat valt.
Deze afwijkingen mogen alleen betrekking hebben op de volgende eisen van bijlage II, punt 3:
a)
verantwoordelijkheid voor het veiligheidsbeheer en de externe diensten en leveringen (punt 3.1.2, onder b) en e));
b)
veiligheidsonderzoeken (punt 3.1.3, onder a));
c)
veiligheidseisen voor risicobeoordeling en risicobeperking bij wijzigingen (punt 3.2).
5. Afwijkingen van de eisen in de bijlagen III, IV en V worden niet toegestaan.
6. Overeenkomstig bijlage II bij Verordening (EG) nr. 550/2004 moet de bevoegde autoriteit:
a)
de aard en de omvang van de afwijking in de aan het certificaat verbonden voorwaarden aangeven, met vermelding van de rechtsgrondslag ervan;
b)
de geldigheid van het certificaat beperken in de tijd, voor zover dit nodig wordt geacht om redenen van toezicht;
c)
erop toezien dat de verlener van de luchtvaartnavigatiediensten aan de voorwaarden voor de afwijking blijft voldoen.
Artikel 6
Bewijs van naleving
1. Op verzoek van de bevoegde autoriteit verstrekken organisaties al het relevante bewijsmateriaal waaruit blijkt dat zij aan de toepasselijke gemeenschappelijke eisen voldoen. Zij mogen daarbij volledig gebruikmaken van bestaande gegevens.
2. Een gecertificeerde organisatie stelt de bevoegde autoriteit in kennis van geplande wijzigingen in de verlening van luchtvaartnavigatiediensten die een invloed kunnen hebben op haar naleving van de toepasselijke gemeenschappelijke eisen of van de aan het certificaat verbonden voorwaarden, voor zover van toepassing.
3. Wanneer een gecertificeerde organisatie niet meer voldoet aan de toepasselijke gemeenschappelijke eisen of, voor zover van toepassing, aan de aan het certificaat verbonden voorwaarden, eist de bevoegde autoriteit binnen een maand na de datum waarop de niet-naleving wordt vastgesteld, dat de organisatie corrigerende maatregelen neemt.
Dat besluit wordt onmiddellijk aan de desbetreffende organisatie meegedeeld.
De bevoegde autoriteit gaat na of de corrigerende maatregel is uitgevoerd voordat zij de betrokken organisatie van haar instemming in kennis stelt.
Wanneer de bevoegde autoriteit van oordeel is dat de corrigerende maatregel niet naar behoren is uitgevoerd binnen de met de organisatie overeengekomen termijn, treft zij passende handhavingsmaatregelen overeenkomstig artikel 7, lid 7, van Verordening (EG) nr. 550/2004 en artikel 10, artikel 22 bis, onder d), en de artikelen 25 en 68 van Verordening (EG) nr. 216/2008, waarbij zij rekening houdt met de noodzaak ervoor te zorgen dat de verlening van luchtvaartnavigatiediensten wordt voortgezet.
Artikel 7
Medewerking aan toezicht op de naleving
Organisaties werken mee aan inspecties en onderzoeken van de bevoegde autoriteit of een gekwalificeerde instantie die namens de bevoegde autoriteit optreedt, inclusief aan bezoeken ter plaatse en onaangekondigde bezoeken.
De gemachtigde personen krijgen de bevoegdheid om de volgende handelingen te verrichten:
a)
de relevante verslagen, gegevens, procedures en ander voor de verlening van luchtvaartnavigatiediensten relevant materiaal te onderzoeken;
b)
afschriften of uittreksels te maken van deze verslagen, gegevens, procedures en ander materiaal;
c)
een mondelinge toelichting ter plaatse te vragen;
d)
zich toegang te verschaffen tot de relevante gebouwen, terreinen of vervoersmiddelen.
Deze inspecties en onderzoeken door een bevoegde autoriteit of een gekwalificeerde instantie die namens de bevoegde autoriteit optreedt, worden uitgevoerd overeenkomstig de wettelijke voorschriften van de lidstaat waarin zij plaatsvinden.
Artikel 8
Permanente naleving
De bevoegde autoriteit controleert jaarlijks op basis van het te harer beschikking staande bewijsmateriaal of de door haar gecertificeerde organisaties nog steeds aan de eisen voldoen.
De bevoegde autoriteit stelt hiertoe een indicatief inspectieprogramma vast, en werkt dit jaarlijks bij, dat betrekking heeft op alle door haar gecertificeerde dienstverleners en is gebaseerd op een beoordeling van de risico’s van de verschillende verrichtingen waaruit de verleende luchtvaartnavigatiediensten bestaan. Zij raadpleegt zo nodig de betrokken organisatie en andere bevoegde autoriteiten alvorens een dergelijk programma vast te stellen.
In het programma wordt de beoogde frequentie van de inspecties van de verschillende locaties vermeld.
Artikel 9
Veiligheidsvoorschriften voor engineering- en technisch personeel
Ten aanzien van de luchtverkeers-, communicatie-, navigatie- of surveillancediensten doet de bevoegde autoriteit of een andere voor deze taak door een lidstaat aangewezen autoriteit het volgende:
a)
zij stelt passende veiligheidsvoorschriften vast voor engineering- en technisch personeel dat operationele veiligheidsgerelateerde taken verricht;
b)
zij zorgt voor passend en geschikt veiligheidstoezicht op het engineering- en technisch personeel dat door een uitvoerende organisatie met operationele veiligheidsgerelateerde taken is belast;
c)
op redelijke gronden en na voldoende onderzoek neemt zij passende maatregelen tegen de uitvoerende organisatie en/of haar technisch en engineeringpersoneel dat niet aan de eisen van bijlage II, punt 3.3, voldoet;
d)
zij verifieert of er passende methoden voorhanden zijn om te garanderen dat derden die met operationele veiligheidsgerelateerde taken zijn belast, aan de eisen van bijlage II, punt 3.3, voldoen.
Artikel 10
Procedure voor collegiale toetsing
1. De Commissie kan, in samenwerking met de lidstaten en het Agentschap, collegiale toetsingen organiseren van nationale toezichthoudende instanties overeenkomstig de leden 2 tot en met 6.
2. Een collegiale toetsing wordt uitgevoerd door een team van nationale deskundigen en, voor zover van toepassing, waarnemers van het Agentschap.
Een dergelijk team bestaat uit deskundigen die afkomstig zijn uit ten minste drie verschillende lidstaten en van het Agentschap.
Deskundigen nemen niet deel aan collegiale toetsingen in de lidstaat waarin zij werkzaam zijn.
De Commissie stelt een bestand op van door de lidstaten aangewezen nationale deskundigen en zorgt voor de actualisering daarvan; dit bestand bestrijkt alle aspecten van de in artikel 6 van Verordening (EG) nr. 550/2004 vermelde gemeenschappelijke eisen.
3. Ten minste drie maanden voor een collegiale toetsing stelt de Commissie de lidstaat en de betrokken nationale toezichthoudende instantie in kennis van de collegiale toetsing, van de voorgenomen datum waarop deze zal plaatsvinden en van de identiteit van de deelnemende deskundigen.
De lidstaat waarvan de nationale toezichthoudende instantie wordt beoordeeld, keurt het team van deskundigen goed alvorens dit team de toetsing uitvoert.
4. Binnen drie maanden na de datum van de toetsing stelt het team door middel van consensus een verslag op met eventuele aanbevelingen.
De Commissie belegt een vergadering met het Agentschap, de deskundigen en de nationale toezichthoudende instantie om het verslag te bespreken.
5. De Commissie zendt dit verslag toe aan de betrokken lidstaat.
Deze lidstaat kan binnen drie maanden na de datum van ontvangst ervan opmerkingen indienen.
Die opmerkingen omvatten, voor zover noodzakelijk, de door de lidstaat genomen of te nemen maatregelen om binnen een bepaalde termijn aan de toetsing gevolg te geven.
Tenzij anders met de betrokken lidstaat is overeengekomen, worden het verslag en de daaropvolgende maatregelen niet gepubliceerd.
6. De Commissie informeert de lidstaten jaarlijks via het Comité voor het gemeenschappelijke luchtruim over de belangrijkste conclusies van deze collegiale toetsingen.
Artikel 11
Overgangsbepalingen
1. Verleners van luchtvaartnavigatiediensten die op de datum van inwerkingtreding van de onderhavige verordening houder zijn van een certificaat dat overeenkomstig Verordening (EG) nr. 2096/2005 is afgegeven, worden geacht houder te zijn van een certificaat dat overeenkomstig de onderhavige verordening is afgegeven.
2. Aanvragers van een certificaat van verlener van luchtvaartnavigatiediensten die hun aanvraag vóór de datum van inwerkingtreding van de onderhavige verordening hebben ingediend en aan wie op die datum nog geen certificaat was afgegeven, moeten aantonen dat zij aan de bepalingen van deze verordening voldoen alvorens het certificaat wordt afgegeven.
3. Wanneer organisaties waarvoor overeenkomstig artikel 3 het Agentschap de bevoegde autoriteit is, vóór de datum van inwerkingtreding van deze verordening een aanvraag voor een certificaat hebben ingediend bij een nationale toezichthoudende instantie van een lidstaat, voltooit de nationale toezichthoudende autoriteit het certificeringsproces in overleg met het Agentschap en draagt die lidstaat na de afgifte van het certificaat het dossier over aan het Agentschap.
Artikel 12
Intrekking
Verordening (EG) nr. 2096/2005 wordt ingetrokken.
Artikel 13
Wijzigingen van Verordening (EG) nr. 482/2008
Verordening (EG) nr. 482/2008 wordt als volgt gewijzigd:
1)
In artikel 4, lid 5, wordt de verwijzing naar „Verordening (EG) nr. 2096/2005” vervangen door „Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1035/2011 van de Commissie (12).
2)
Artikel 6 wordt geschrapt.
3)
In bijlage I, punten 1 en 2, wordt de verwijzing naar „Verordening (EG) nr. 2096/2005” vervangen door „Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1035/2011”.
Artikel 14
Wijziging van Verordening (EU) nr. 691/2010
In Verordening (EU) nr. 691/2010 wordt artikel 25 geschrapt.
Artikel 15
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 17 oktober 2011.