SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/82/EU
ze dne 25. října 2011
o usnadnění přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 87 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zvýšení bezpečnosti silničního provozu je prvořadým cílem dopravní politiky Unie. Unie provádí politiku zvyšování bezpečnosti silničního provozu s cílem snižovat počet usmrcených a zraněných osob a škody na majetku. Významným prvkem této politiky je důsledné vymáhání sankcí za dopravní delikty spáchané v Unii, jež značně ohrožují bezpečnost silničního provozu.
(2)
Z důvodu nedostatku vhodných postupů a bez ohledu na stávající možnosti podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (2) a rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV (3) (dále jen „prümská rozhodnutí“) však sankce v podobě pokut za určité dopravní delikty často nejsou vymáhány, pokud jsou spáchány vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo. Cílem této směrnice je zajistit, aby i v takovýchto případech byla zaručena účinnost vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(3)
Komise ve svém sdělení ze dne 20. července 2010 nazvaném "Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020" zdůraznila, že prosazování příslušných právních předpisů je klíčovým faktorem při vytváření podmínek, které by vedly k podstatnému snížení počtu usmrcených a zraněných osob. Rada ve svých závěrech o bezpečnosti silničního provozu ze dne 2. prosince 2010 vyzvala rovněž k tomu, aby se zvážilo, zda je třeba dalšího zpřísnění vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států a případně i na úrovni Unie. Vyzvala Komisi k posouzení možnosti případné harmonizace pravidel silničního provozu na úrovni Unie. Komise by proto měla zhodnotit, zda bude v budoucnu nutné navrhnout další opatření, která by usnadnila přeshraniční vymáhání právních předpisů, pokud jde o dopravní delikty, a to zejména tehdy, jedná-li se o závažné dopravní nehody.
(4)
Podporovat je třeba rovněž větší sbližování kontrolních opatření mezi jednotlivými členskými státy a Komise by v tomto ohledu měla posoudit, zda je třeba vypracovat společné normy pro automatické vybavení k provádění kontrol bezpečnosti silničního provozu.
(5)
Je třeba zvyšovat povědomí občanů Unie o pravidlech bezpečnosti silničního provozu, která platí v různých členských státech, a o provádění této směrnice, a to zejména formou vhodných opatření, která by zajistila dostatek informací o důsledcích nedodržování pravidel bezpečnosti silničního provozu při cestování v jiných členských státech než je členský stát registrace.
(6)
Pro zvýšení bezpečnosti silničního provozu v celé Unii a zajištění rovného zacházení s řidiči, tedy tuzemskými i zahraničními pachateli, by vymáhání právních předpisů mělo být usnadněno bez ohledu na členský stát, v němž je vozidlo registrováno. Za tímto účelem by měl být v případě některých zjištěných dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, bez ohledu na jejich správní nebo trestní povahu podle právních předpisů dotčeného členského státu, zaveden systém přeshraniční výměny informací, jenž by udělil členskému státu deliktu přístup k údajům o registraci vozidla v členském státu registrace.
(7)
Účinnější přeshraniční výměna údajů o registraci vozidla, která by měla usnadnit určení totožnosti osob podezřelých ze spáchání dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, může zvýšit odrazující účinek a vést k opatrnějšímu chování řidičů vozidel registrovaných v jiném členském státě, než je členský stát deliktu, a tím také předcházet obětem na životech v důsledku silničních dopravních nehod.
(8)
K dopravním deliktům v oblasti bezpečnosti silničního provozu, na které se vztahuje tato směrnice, se v členských státech nepřistupuje jednotným způsobem. Některé členské státy je podle vnitrostátního práva kvalifikují jako „správní“ delikty, jiné je kvalifikují jako „trestné“ činy. Tato směrnice by se měla použít bez ohledu na kvalifikaci těchto deliktů podle vnitrostátních právních předpisů.
(9)
V rámci prümských rozhodnutí si členské státy vzájemně poskytují právo na přístup k údajům o registraci vozidla s cílem zlepšit výměnu informací a urychlit platné postupy. Ustanovení prümských rozhodnutí týkající se technických specifikací a dostupnosti automatizované výměny údajů by měla být pokud možno začleněna do této směrnice.
(10)
Stávající softwarové aplikace by měly být základem pro výměnu údajů podle této směrnice a zároveň by měly členským státům usnadnit podávání zpráv Komisi. Tyto aplikace by měly zajišťovat rychlou, bezpečnou a důvěrnou výměnu konkrétních údajů o registraci vozidla mezi členskými státy. Mělo by se využít softwarové aplikace Evropský informační systém vozidel a řidičských oprávnění (Eucaris), jež je podle prümských rozhodnutí pro členské státy povinná, pokud jde o údaje o registraci vozidla. Komise by měla předložit zprávu o posouzení fungování softwarových aplikací užívaných pro účely této směrnice.
(11)
Užití uvedených softwarových aplikací by mělo být omezeno na procesy využívané při výměně informací mezi národními kontaktními místy v členských státech. Tyto aplikace nejsou určeny pro postupy a automatizované procesy, v nichž mají být informace použity.
(12)
Cílem strategie řízení informací pro vnitřní bezpečnost EU je nalézt co nejjednodušší, snadno sledovatelná a nákladově efektivní řešení pro výměnu údajů.
(13)
Členské státy by měly mít možnost vyrozumět vlastníka nebo držitele vozidla či jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu, aby je mohly informovat o použitelných postupech a právních důsledcích vyplývajících z právních předpisů členského státu deliktu. Členské státy by přitom měly zvážit, zda zašlou informace týkající se dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu v jazyce dokladů o registraci vozidla nebo v jazyce, jemuž dotyčná osoba s největší pravděpodobností rozumí, aby zajistily, že dotyčná osoba správně porozumí sdělovaným informacím. Členské státy by měly použít vhodné postupy k zajištění toho, aby byla informována pouze dotyčná osoba a nikoli třetí strana. K tomuto účelu by členské státy měly využít prostředky a postupy obdobné těm, které jsou již pro následné postupy u deliktů přijaty, a to včetně forem jakými jsou v příslušných případech doporučené zásilky. Tím se této osobě umožní reagovat na informace vhodným způsobem, zejména žádostí o další informace, uhrazením pokuty nebo tím, že uplatní své právo na obhajobu, a to zejména v případě, že došlo k omylu při zjišťování totožnosti. Další postupy podléhají platným právním nástrojům, včetně nástrojů o vzájemné právní pomoci a vzájemném uznávání, např. rámcového rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut (4).
(14)
Členské státy by měly zvážit poskytnutí odpovídajícího překladu informačního dopisu zasílaného členským státem deliktu, jak stanovuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení (5).
(15)
S cílem uplatňovat politiku bezpečnosti silničního provozu s vysokou úrovní ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii a s ohledem na velmi rozdílné okolnosti přetrvávající v rámci Unie by členské státy měly postupovat tak, aby byla zajištěno větší sbližování pravidel silničního provozu a jejich vymáhání mezi členskými státy, aniž jsou dotčeny přísnější politiky a právní předpisy. Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice měla přezkoumat, zda je třeba vypracovat společné normy pro stanovení srovnatelných metod, postupů a minimálních norem na úrovni Unie, a to s ohledem na mezinárodní spolupráci a stávající dohody v oblasti bezpečnosti silničního provozu, zejména na Vídeňskou úmluvu o silničním provozu ze dne 8. listopadu 1968.
(16)
Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice členskými státy měla přezkoumat, zda je v souladu s právními předpisy a postupy členských států třeba vypracovat společná kritéria pro následné postupy členských států v případě nezaplacení pokuty. V této zprávě by se měla Komise zaměřit zejména na postupy mezi příslušnými orgány členských států při předávání konečného rozhodnutí o uložení sankce nebo pokuty a rovněž na uznávání a vymáhání konečného rozhodnutí.
(17)
Při přípravě přezkumu této směrnice by měla Komise provádět konzultace s příslušnými zúčastněnými subjekty, mimo jiné orgány bezpečnosti silničního provozu a donucovacími orgány, sdruženími obětí dopravních nehod a jinými nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(18)
Užší spolupráce mezi donucovacími orgány by měla být v souladu s respektováním základních práv, zejména práva na ochranu soukromí a osobních údajů, jež jsou zaručena zvláštní úpravou ochrany údajů, která by měla být přizpůsobena zvláštní povaze přeshraničního přístupu on-line do databází. Je nezbytné, aby zaváděné softwarové aplikace umožňovaly provádět výměnu informací za bezpečných podmínek a zajišťovaly důvěrnost předávaných údajů. Údaje shromažďované podle této směrnice by se neměly používat pro jiné účely než pro účely této směrnice. Členské státy by měly dodržovat své závazky týkající se podmínek používání a dočasného uchovávání těchto údajů.
(19)
Jelikož údaje související s určením totožnosti pachatele deliktu jsou osobními údaji, členské státy by měly přijmout opatření, která jsou nezbytná k uplatnění příslušných ustanovení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech (6). Aniž jsou dotčeny procesní náležitosti odvolání a opravných prostředků dotyčného členského státu, měl by být subjekt údajů, jemuž je spáchání deliktu oznamováno, patřičně informován o právu na přístup ke svým osobním údajům, o právu na jejich opravu a výmaz a o nejdelší přípustné lhůtě pro uchovávání údajů, a měl by mít právo na opravu nesprávných osobních údajů nebo na okamžitý výmaz všech neoprávněně zaznamenaných údajů.
(20)
Třetí země by měly mít možnost účastnit se výměny údajů o registraci vozidla za předpokladu, že za tímto účelem uzavřely s Unií dohodu. Taková dohoda by měla obsahovat nezbytná ustanovení o ochraně údajů.
(21)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, uvedené v článku 6 Smlouvy o Evropské unii.
(22)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.
(23)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.
(24)
Za účelem dosažení cíle spočívajícího ve výměně informací mezi členskými státy za využití interoperabilních prostředků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o zohlednění příslušných změn rozhodnutí 2008/615/SVV a 2008/616/SVV nebo v případě, že to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(25)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (7) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(26)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může jej být proto z důvodu rozsahu či účinků činnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(27)
Byl konzultován Evropský inspektor ochrany údajů, který k dané problematice zaujal stanovisko (8),
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Cíl
Cílem této směrnice je zajistit vysokou úroveň ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, a tím i vymáhání sankcí.
Článek 2
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na tyto dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu:
a)
překročení nejvyšší dovolené rychlosti;
b)
nepoužití bezpečnostních pásů;
c)
nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení;
d)
řízení vozidla pod vlivem alkoholu;
e)
řízení vozidla pod vlivem drog;
f)
nepoužití ochranné přilby;
g)
použití zakázaného pruhu;
h)
nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„vozidlem“ jakékoli motorové vozidlo, včetně motocyklů, běžně používané pro přepravu osob nebo zboží po silnici;
b)
„členským státem deliktu“ členský stát, v němž byl delikt spáchán;
c)
„členským státem registrace“ členský stát, v němž je registrováno vozidlo, s nímž byl delikt spáchán;
d)
„překročením nejvyšší dovolené rychlosti“ překročení rychlostních limitů platných v členském státě deliktu pro dotyčnou pozemní komunikaci a dotyčný druh vozidla;
e)
„nepoužitím bezpečnostních pásů“ nedodržení požadavku připoutat se bezpečnostním pásem nebo použít dětský zádržný systém podle směrnice Rady 91/671/EHS ze dne 16. prosince 1991 o povinném používání bezpečnostních pásů a dětských zádržných systémů ve vozidlech (9) a právních předpisů členského státu deliktu;
f)
„nezastavením na červený signál světelného signalizačního zařízení“ nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení nebo na jiný příslušný signál k zastavení, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
g)
„řízením vozidla pod vlivem alkoholu“ řízení vozidla pod vlivem alkoholu, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
h)
„řízením vozidla pod vlivem drog“ řízení vozidla pod vlivem drog nebo jiných látek s obdobným účinkem, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
i)
„nepoužitím ochranné přilby“ nepoužití ochranné přilby, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
j)
„použitím zakázaného pruhu“ nedovolené použití části pozemní komunikace, např. odstavného pruhu, jízdního pruhu vyhrazeného pro hromadnou dopravu nebo dočasně uzavřeného pruhu z důvodu přetížení dopravy nebo prací na silnici, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
k)
„nedovoleným použitím mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy“ nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
l)
„národním kontaktním místem“ příslušný orgán určený pro výměnu údajů o registraci vozidla;
m)
„automatizovaným vyhledáváním“ on-line přístup za účelem nahlédnutí do databází jednoho, několika nebo všech členských států či zúčastněných zemí;
n)
„držitelem vozidla“ osoba, na jejíž jméno je vozidlo registrováno, jak vymezují právní předpisy členského státu registrace.
Článek 4
Postup pro výměnu informací mezi členskými státy
1. Pro vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedených v článku 2 umožní členské státy národním kontaktním místům ostatních členských států, uvedeným v odstavci 3 tohoto článku, přístup k následujícím vnitrostátním údajům o registraci vozidel s oprávněním provádět automatizované vyhledávání:
a)
údajů o vozidlech a
b)
údajů o vlastníkovi nebo držiteli vozidla.
Datové prvky uvedené v písmenech a) a b), jichž je zapotřebí k provedení vyhledávání, odpovídají příloze I.
2. Veškeré vyhledávání formou odchozích žádostí provádí národní kontaktní místo členského státu deliktu s využitím úplného registračního čísla.
Vyhledávání je prováděno v souladu s postupy popsanými v kapitole 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, s výjimkou kapitoly 3 bodu 1 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, pro který se použije příloha I této směrnice.
Na základě této směrnice použije členský stát deliktu získané údaje pro zjištění toho, kdo je osobně zodpovědný za dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedené v článcích 2 a 3.
3. Pro účely výměny údajů podle odstavce 1 určí každý členský stát své národní kontaktní místo. Pravomoci národních kontaktních míst se řídí platnými právními předpisy dotyčného členského státu.
4. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby se výměna informací prováděla interoperabilními elektronickými prostředky bez výměny údajů z dalších databází. Členské státy zajistí, aby tato výměna probíhala nákladově efektivním a bezpečným způsobem a aby byla zajištěna bezpečnost a ochrana předávaných údajů, a to pokud možno za použití existujících softwarových aplikací, jakou je aplikace speciálně vytvořená pro účely článku 12 rozhodnutí 2008/615/SVV, a aktualizovaných verzí těchto aplikací v souladu s přílohou I této směrnice a kapitolou 3 body 2 a 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV. Aktualizované verze softwarových aplikací umožní režim výměny informací on-line v reálném čase a dávkový režim výměny informací, který umožňuje výměnu většího počtu žádostí či odpovědí v rámci jedné zprávy.
5. Každý členský stát nese své náklady, které vyplývají ze správy, používání a údržby softwarových aplikací uvedených v odstavci 4.
Článek 5
Informační dopis o dopravním deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu
1. Členský stát deliktu rozhodne, zda v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 zahájí následné řízení.
Rozhodne-li se členský stát deliktu takové řízení zahájit, informuje o tom v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy vlastníka či držitele vozidla nebo jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
V této informaci jsou podle vnitrostátních právních předpisů uvedeny právní důsledky, které má tento delikt na území členského státu deliktu podle jeho právních předpisů.
2. Členský stát deliktu sdělí v informačním dopise vlastníku nebo držiteli vozidla či jinak zjištěné osobě podezřelé ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu v souladu se svými právními předpisy veškeré významné informace, zejména povahu dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedeného v článku 2, místo, den a čas spáchání deliktu, název porušeného vnitrostátního právního předpisu a sankci, a případně i údaje o zařízení, jehož bylo ke zjištění deliktu použito. Členský stát deliktu může k tomuto účelu použít vzor uvedený v příloze II.
3. Pokud se členský stát deliktu rozhodne zahájit v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 následné řízení, zašle s ohledem na zajištění dodržování základních práv informační dopis v jazyce dokladů o registraci, jsou-li k dispozici, nebo v jednom z úředních jazyků členského státu registrace.
Článek 6
Podávání zpráv členskými státy Komisi
Členské státy zašlou do ze dne 7. listopadu 2014 Komisi předběžnou zprávu. Do ze dne 6. května 2016, a poté každé dva roky zašlou Komisi rovněž souhrnnou zprávu.
V souhrnné zprávě se uvede počet automatizovaných vyhledávání provedených členským státem deliktu a směřovaných na národní kontaktní místo členského státu registrace v návaznosti na delikty spáchané na jeho území, spolu s druhem deliktů, kterých se žádosti týkaly, a počtem nevyřízených žádostí.
Souhrnná zpráva rovněž obsahuje popis situace na vnitrostátní úrovni, pokud jde o vyřizování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, založený na podílu těchto deliktů, které byly vyřizovány prostřednictvím informačních dopisů.
Článek 7
Ochrana údajů
1. Ustanovení o ochraně osobních údajů stanovená v rámcovém rozhodnutí 2008/977/SVV se vztahují na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice.
2. Členské státy zejména zajistí, aby osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly v souladu s články 4 a 5 rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV v přiměřené lhůtě opraveny, jsou-li nesprávné, nebo vymazány či blokovány, nejsou-li již zapotřebí, a aby v souladu s článkem 9 uvedeného rámcového rozhodnutí byla stanovena nejdelší přípustná lhůta pro uchovávání údajů.
Členské státy zajistí, aby veškeré osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly používány pouze pro účely cíle stanoveného v článku 1 a aby subjekty údajů měly stejné právo na informace, přístup, opravu, výmaz a blokování, náhradu škody a soudní nápravu, jako je tomu podle jejich vnitrostátního práva při provádění příslušných ustanovení rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV.
Všechna příslušná ustanovení o ochraně údajů stanovená v prümských rozhodnutích se rovněž vztahují na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice
3. Každá dotčená osoba má právo obdržet informace o tom, jaké osobní údaje zaznamenané v členském státě registrace byly předány členskému státu deliktu, včetně informací o datu žádosti a o příslušném orgánu členského státu deliktu.
Článek 8
Informování účastníků silničního provozu v Unii
1. Komise na svých internetových stránkách zpřístupní ve všech úředních jazycích orgánů Unie souhrnné informace o pravidlech platných v členských státech v oblasti působnosti této směrnice. Členské státy poskytnou Komisi informace o těchto pravidlech.
2. Členské státy poskytnou účastníkům silničního provozu nezbytné informace o pravidlech platných na jejich území a opatřeních k provedení této směrnice, a to ve spolupráci, mimo jiných organizací, s orgány pro bezpečnost silničního provozu, nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu a automobilovými kluby.
Článek 9
Akty v přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 10, pokud jde o aktualizaci přílohy I s ohledem na technický pokrok, aby se zohlednily příslušné změny rozhodnutí 2008/615/SVV a 2008/616/SVV nebo v případech, kdy to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I.
Článek 10
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na dobu pěti let od ze dne 6. listopadu 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 11
Revize směrnice
Do ze dne 7. listopadu 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice členskými státy. Komise se ve své zprávě zaměří zejména na následující aspekty a případně připojí návrhy, které se těchto aspektů týkají:
-
posouzení toho, zda by do oblasti působnosti této směrnice měly být zařazeny další dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu,
-
posouzení účinnosti této směrnice, pokud jde o snižování počtu osob usmrcených v důsledku silničních nehod v Unii, zvláště otázky, zda má na účinnost této směrnice vliv její územní působnost,
-
posouzení potřeby vypracování společných norem pro automatické kontroly bezpečnosti silničního provozu a příslušné postupy. Komise by v této souvislosti měla vypracovat na unijní úrovni pokyny pro bezpečnost silničního provozu v rámci společné dopravní politiky, aby byla zajištěna větší harmonizace vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států pomocí srovnatelných metod a postupů. Tyto pokyny se mohou týkat přinejmenším překračování rychlostních limitů, řízení vozidla pod vlivem alkoholu, nepoužívání bezpečnostních pásů a nezastavení na červený světelný signál světelného signalizačního zařízení,
-
posouzení potřeby zpřísnit vymáhání sankcí za delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu a navržení společných kritérií týkajících se následných postupů v případě nezaplacení pokuty, a to v rámci všech příslušných politik EU, včetně společné dopravní politiky,
-
případné možnosti harmonizace pravidel silničního provozu,
-
posouzení softwarových aplikací uvedených v čl. 4 odst. 4 za účelem zajištění řádného provádění této směrnice a zaručení účinné, rychlé, bezpečné a důvěrné výměny konkrétních údajů o registraci vozidla.
Článek 12
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do ze dne 7. listopadu 2013. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
RICHTLIJN 2011/82/EU VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 25 oktober 2011
ter facilitering van de grensoverschrijdende uitwisseling van informatie over verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 87, lid 2,
Gezien het voorstel van de Commissie,
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure (1),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verbetering van de verkeersveiligheid vormt een centrale doelstelling van het verkeersbeleid van de Unie. De Unie voert een beleid voor een betere verkeersveiligheid om tot een daling van het aantal doden en gewonden en van de materiële schade te komen. Een belangrijk onderdeel van dat beleid is de consequente toepassing van sancties voor in de Unie begane verkeersovertredingen, die de verkeersveiligheid in aanzienlijke mate in het gedrang brengen.
(2)
Bij gebreke echter van passende procedures, en onverminderd de bestaande mogelijkheden uit hoofde van Besluit 2008/615/JBZ van de Raad van 23 juni 2008 inzake de intensivering van de grensoverschrijdende samenwerking, in het bijzonder ter bestrijding van terrorisme en grensoverschrijdende criminaliteit (2) en van Besluit 2008/616/JBZ van 23 juni 2008 van de Raad betreffende de uitvoering van Besluit 2008/615/JBZ (3) (de "Prüm-besluiten"), worden sancties in de vorm van geldboeten voor bepaalde verkeersovertredingen vaak niet toegepast wanneer die overtredingen worden begaan met een voertuig dat is ingeschreven in een andere lidstaat dan de lidstaat waar de overtreding heeft plaatsgevonden. Deze richtlijn beoogt ervoor te zorgen dat ook in dergelijke gevallen de doeltreffendheid van het onderzoek van verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen wordt gewaarborgd.
(3)
In haar mededeling van 20 juli 2010 met als titel "Naar een Europese verkeersveiligheidsruimte - Strategische beleidsoriëntaties inzake de verkeersveiligheid voor de periode 2011-2020" benadrukt de Commissie dat handhaving een cruciaal element blijft dat de voorwaarden schept om het aantal doden en letsels ten gevolge van verkeersongevallen terug te dringen. Voorts heeft de Raad in zijn conclusies van 2 december 2010 over verkeersveiligheid erop aangedrongen aandacht te besteden aan de behoefte aan een nog strengere controle op de naleving van de verkeersregels op de weg door de lidstaten en, waar nodig, door de Unie. De Raad heeft de Commissie verzocht om de mogelijkheden te onderzoeken tot het waar nodig harmoniseren van de verkeersregels op het niveau van de Unie. De Commissie moet daarom de noodzaak onderzoeken om in de toekomst verdere maatregelen voor te stellen om de grensoverschrijdende toepassing van sancties met betrekking tot verkeersovertredingen te vergemakkelijken, en dan met name voor verkeersovertredingen die ernstige verkeersongevallen veroorzaken.
(4)
Ook moet een grotere convergentie van de controlemaatregelen tussen de lidstaten worden bevorderd, en de Commissie moet in dit opzicht nagaan of het nodig is gemeenschappelijke standaarden voor automatische apparatuur voor verkeersveiligheidscontroles te ontwikkelen.
(5)
Het bewustzijn van de burgers van de Unie moet worden vergroot met betrekking tot de geldende regels betreffende verkeersveiligheid op de weg in de verschillende lidstaten en tot de uitvoering van deze richtlijn, met name door middel van passende maatregelen die ervoor zorgen dat voldoende informatie wordt verstrekt over de gevolgen van het niet eerbiedigen van de regels betreffende verkeersveiligheid op de weg in een andere lidstaat dan de lidstaat van inschrijving.
(6)
Ter verbetering van de verkeersveiligheid in de hele Unie en ter waarborging van een gelijke behandeling van bestuurders, namelijk van binnen- en buitenlandse overtreders, moet de toepassing van sancties worden vergemakkelijkt, ongeacht de lidstaat waar het voertuig is ingeschreven. Daartoe moet een systeem van grensoverschrijdende uitwisseling van informatie worden opgezet voor bepaalde, welomschreven verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen, ongeacht de administratieve of strafrechtelijke aard ervan in de wetgeving van de betrokken lidstaat, waardoor de lidstaat van de overtreding toegang krijgt tot gegevens uit kentekenregisters van de lidstaat van inschrijving.
(7)
Een doeltreffender uitwisseling van gegevens uit kentekenregisters, die de identificatie van personen die ervan verdacht worden een verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertreding te hebben begaan gemakkelijker moet maken, kan het ontradende effect verhogen en de bestuurder van een voertuig dat is ingeschreven in een andere lidstaat dan de lidstaat van de overtreding, daardoor aanzetten tot voorzichtiger rijgedrag, waardoor slachtoffers als gevolg van verkeersongevallen worden voorkomen.
(8)
De onder deze richtlijn vallende verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen worden in de lidstaten niet op dezelfde manier behandeld. Sommige lidstaten merken deze overtredingen in hun nationaal recht aan als "administratieve" overtredingen, andere lidstaten als "strafrechtelijke" overtredingen. De richtlijn moet worden toegepast ongeacht de kwalificatie van deze overtredingen in het nationaal recht.
(9)
In het kader van de "Prüm-besluiten" verlenen de lidstaten elkaar toegang tot hun gegevens uit kentekenregisters teneinde de uitwisseling van informatie te verbeteren en de van kracht zijnde procedures sneller te laten verlopen. De in de Prüm-besluiten vervatte bepalingen inzake de technische specificaties en de beschikbaarheid van geautomatiseerde gegevensuitwisseling moeten zoveel mogelijk worden opgenomen in deze richtlijn.
(10)
Bestaande softwaretoepassingen moeten de basis vormen voor de uitwisseling van gegevens uit hoofde van deze richtlijn en moeten tegelijkertijd de rapportering van de lidstaten aan de Commissie vergemakkelijken. Dergelijke toepassingen moeten voorzien in een snelle, veilige en vertrouwelijke uitwisseling van specifieke gegevens uit kentekenregisters tussen de lidstaten. De softwaretoepassing Eucaris (European Vehicle and Driving Licence Information System), die de lidstaten uit hoofde van de Prüm-besluiten verplicht moeten gebruiken voor gegevens uit kentekenregisters, moet worden benut. De Commissie moet in een verslag de werking beoordelen van de softwaretoepassingen die worden gebruikt voor de toepassing van deze richtlijn.
(11)
Het toepassingsgebied van de bovengenoemde softwaretoepassingen is beperkt tot de processen die gebruikt worden bij de uitwisseling van gegevens tussen de nationale contactpunten in de lidstaten. De procedures en geautomatiseerde processen waarin de informatie dient te worden gebruikt, vallen buiten het toepassingsgebied van dergelijke toepassingen.
(12)
De strategie voor informatiebeheer voor de interne veiligheid van de EU beoogt zo eenvoudig mogelijke, gemakkelijk te traceren en kosteneffectieve oplossingen voor de uitwisseling van gegevens te vinden.
(13)
De lidstaten moeten de eigenaar, de houder van het voertuig of de persoon die anderszins geïdentificeerd is als degene die ervan verdacht wordt de verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertreding begaan te hebben, kunnen bereiken om de betrokken persoon op de hoogte te houden van de toepasselijke procedures en de juridische gevolgen uit hoofde van het recht van die lidstaat van de overtreding. Daarbij moeten de lidstaten overwegen de informatie betreffende verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen toe te zenden in de taal van de inschrijvingsdocumenten of in een taal die de betrokken persoon wellicht kent, om ervoor te zorgen dat die persoon de informatie die met de betrokken persoon wordt gedeeld, duidelijk begrijpt. De lidstaten dienen de passende procedures uit te voeren om ervoor te zorgen dat de informatie alleen bij de betrokken persoon aankomt en niet bij een derde. De lidstaten moeten daartoe gelijkaardige nadere regelingen gebruiken als voor de afhandeling van dergelijke overtredingen, zoals, in voorkomend geval, een aangetekend schrijven. Zo zal de betrokken persoon op passende wijze kunnen reageren op de informatie, met name door meer informatie op te vragen, de boete te regelen of zijn rechten van verdediging uit te oefenen, met name ingeval er een vergissing in de identificatie van de persoon is opgetreden. Verdere procedures vallen onder de toepasselijke juridische instrumenten, waaronder die inzake wederzijdse bijstand en wederzijde erkenning, bijvoorbeeld Kaderbesluit 2005/214/JBZ van de Raad van 24 februari 2005 inzake de toepassing van het beginsel van wederzijdse erkenning op geldelijke sancties (4).
(14)
De lidstaten moeten nagaan of een gelijkwaardige vertaling kan worden verstrekt van de door de lidstaat van de overtreding toegezonden informatiebrief, als bepaald in Richtlijn 2010/64/EU van het Europees Parlement en de Raad van 20 oktober 2010 betreffende het recht op vertolking en vertaling in strafprocedures (5).
(15)
Om een verkeersveiligheidsbeleid na te streven dat gericht is op een hoog niveau van bescherming van alle weggebruikers in de Unie en rekening houdend met de verschillende situaties in de Unie, dienen de lidstaten, zonder afbreuk te doen aan bestaand strenger beleid en strengere regelgeving, op te treden om te zorgen voor een grotere convergentie van de verkeersregels en de toepassing ervan in de lidstaten. In het kader van haar verslag aan het Europees Parlement en de Raad over de toepassing van deze richtlijn, moet de Commissie de noodzaak onderzoeken om gemeenschappelijke normen te ontwikkelen om tot vergelijkbare methoden, praktijken en minimumnormen op Unieniveau te komen, rekening houdend met de internationale samenwerking en de bestaande overeenkomsten op het vlak van de verkeersveiligheid, met name het Verdrag van Wenen inzake het wegverkeer van 8 november 1968.
(16)
In het kader van haar verslag aan het Europees Parlement en de Raad over de toepassing van deze richtlijn, moet de Commissie onderzoeken of gemeenschappelijke criteria nodig zijn voor afhandelingsprocedures door de lidstaten ingeval van het niet betalen van een geldboete, in overeenstemming met het recht en de procedures van de lidstaten. In dit verslag moet de Commissie moet aandacht besteden aan onderwerpen als de procedures tussen de bevoegde autoriteiten van de lidstaten voor het doorzenden van de definitieve beslissing om een sanctie en/of een geldboete op te leggen alsook de onderlinge erkenning en tenuitvoerlegging van de definitieve beslissing.
(17)
Bij de voorbereiding van de toetsing van deze richtlijn raadpleegt de Commissie de relevante belanghebbenden, zoals de autoriteiten en organen op het gebied van verkeersveiligheid en wetshandhaving, de verenigingen van verkeersslachtoffers en andere niet-gouvernementele organisaties op het gebied van de verkeersveiligheid op de weg.
(18)
Een nauwere samenwerking tussen wetshandhavingsautoriteiten moet gepaard gaan met de eerbiediging van de grondrechten, met name het recht op eerbiediging van het privéleven en op de bescherming van persoonsgegevens gewaarborgd door specifieke regelingen inzake gegevensbescherming, waarbij met name rekening moet worden gehouden met de specifieke aard van grensoverschrijdende on-linetoegang tot gegevensbanken. Het is noodzakelijk dat softwaretoepassingen worden opgezet die het mogelijk maken dat de informatie veilig wordt uitgewisseld en die de vertrouwelijkheid van de uitgewisselde gegevens garanderen. De gegevens die uit hoofde van deze richtlijn worden verzameld, mogen niet worden gebruikt voor andere doelstellingen dan die van deze richtlijn. De lidstaten moeten voldoen aan de verplichtingen met betrekking tot de voorwaarden op het vlak van het gebruik en de tijdelijke opslag van de gegevens.
(19)
Aangezien de identiteitsgegevens van een overtreder persoonsgegevens zijn, dienen de lidstaten de nodige maatregelen te nemen om ervoor te zorgen dat de desbetreffende bepalingen van Kaderbesluit 2008/977/JBZ van de Raad van 27 november 2008 over de bescherming van persoonsgegevens die worden verwerkt in het kader van de politiële en justitiële samenwerking in strafzaken (6) worden toegepast. Onverminderd de naleving van de procedurevoorschriften inzake beroep en de verhaalmogelijkheden in de betrokken lidstaat moet de persoon waarop de gegevens betrekking hebben, na ontvangst van de kennisgeving met betrekking tot de overtreding, dienovereenkomstig informatie ontvangen over zijn rechten inzake toegang, rechtzetting en vernietiging van zijn persoonsgegevens alsook over de maximale wettelijke termijn gedurende welke de gegevens mogen worden bewaard, en moet hij het recht hebben om onjuiste persoonsgegevens te laten rechtzetten of onrechtmatig opgeslagen gegevens onmiddellijk te laten wissen.
(20)
Derde landen moeten aan de uitwisseling van gegevens uit kentekenregisters kunnen deelnemen, mits zij daartoe een overeenkomst met de Unie hebben gesloten. Een dergelijke overeenkomst zou de nodige bepalingen inzake gegevensbescherming moeten bevatten.
(21)
Deze richtlijn eerbiedigt de grondrechten en leeft de beginselen na, die met name erkend worden in het Handvest van de grondrechten van de Europese Unie, als bedoeld in artikel 6 van het Verdrag betreffende de Europese Unie.
(22)
Overeenkomstig de artikelen 1 en 2 van Protocol (nr. 21) betreffende de positie van het Verenigd Koninkrijk en Ierland ten aanzien van de ruimte van vrijheid, veiligheid en recht, dat is gehecht aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en aan het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en onverminderd artikel 4 van dat protocol, nemen het Verenigd Koninkrijk en Ierland niet deel aan de vaststelling van deze richtlijn, die derhalve niet bindend is voor, noch van toepassing is in die lidstaten.
(23)
Overeenkomstig de artikelen 1 en 2 van Protocol (nr. 22) betreffende de positie van Denemarken, dat is gehecht aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, neemt Denemarken niet deel aan de vaststelling van deze richtlijn, die derhalve niet bindend is voor, noch van toepassing is in deze lidstaat.
(24)
Om de doelstelling van uitwisseling van informatie tussen de lidstaten via interoperabele middelen te kunnen bereiken, moet aan de Commissie de bevoegdheid worden overgedragen om in overeenstemming met artikel 290 van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie handelingen vast te stellen met betrekking tot het in overweging nemen van de relevante wijzigingen van Besluit 2008/615/JBZ en Besluit 2008/616/JBZ of ingeval zulks wordt opgelegd door rechtshandelingen van de Unie die rechtstreeks relevant zijn voor de bijwerking van bijlage I. Het is van bijzonder belang dat de Commissie bij haar voorbereidende werkzaamheden waar nodig het passende overleg voert, onder meer op deskundigenniveau. Bij het voorbereiden en opstellen van gedelegeerde handelingen moet de Commissie ervoor zorgen dat de desbetreffende documenten tijdig, gelijktijdig en op passende wijze aan het Europees Parlement en de Raad worden toegezonden.
(25)
Overeenkomstig punt 34 van het interinstitutioneel akkoord "Beter wetgeven" (7) worden de lidstaten ertoe aangespoord voor zichzelf en in het belang van de Unie hun eigen tabellen op te stellen, en daarin zoveel mogelijk het verband weer te geven tussen deze richtlijn en de omzettingsmaatregelen, en deze openbaar te maken.
(26)
Daar de doelstelling van deze richtlijn, namelijk het waarborgen van een hoge mate van bescherming voor alle weggebruikers in de Unie door het vergemakkelijken van de grensoverschrijdende uitwisseling van informatie over verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen wanneer die worden begaan met een voertuig dat is ingeschreven in een andere lidstaat dan de lidstaat waar de overtreding heeft plaatsgevonden, niet voldoende door de lidstaten kan worden verwezenlijkt en derhalve wegens de omvang en de gevolgen van het optreden beter door de Unie kan worden verwezenlijkt, kan de Unie overeenkomstig het in artikel 5 van het Verdrag betreffende de Europese Unie neergelegde subsidiariteitsbeginsel maatregelen aannemen. Overeenkomstig het in hetzelfde artikel neergelegde evenredigheidsprincipe gaat deze richtlijn niet verder dan nodig is om die doelstelling te bereiken.
(27)
De Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming werd geraadpleegd en heeft een advies uitgebracht (8),
HEBBEN DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Doel
Deze richtlijn beoogt een hoge mate van bescherming voor alle weggebruikers in de Unie te waarborgen door de grensoverschrijdende uitwisseling van informatie over verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen en daardoor ook de toepassing van sancties te vergemakkelijken, wanneer die overtredingen worden begaan met een voertuig dat is ingeschreven in een andere lidstaat dan de lidstaat waar de overtreding heeft plaatsgevonden.
Artikel 2
Toepassingsgebied
De richtlijn is van toepassing op de volgende verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen:
a)
rijden met een te hoge snelheid;
b)
het niet dragen van een veiligheidsgordel;
c)
niet stoppen voor een rood licht;
d)
rijden onder invloed van drank;
e)
rijden onder invloed van drugs;
f)
het niet dragen van een veiligheidshelm;
g)
het gebruiken van een verboden rijstrook;
h)
het illegale gebruik van een mobiele telefoon of een ander communicatieapparaat tijdens het rijden.
Artikel 3
Definities
Voor de toepassing van deze richtlijn wordt verstaan onder:
a) "voertuig": een door motorkracht aangedreven voertuig, daaronder begrepen motorfietsen, dat normaal wordt gebruikt voor het vervoer van personen of goederen over de weg;
b) "lidstaat van de overtreding": de lidstaat waar de overtreding is begaan;
c) "lidstaat van inschrijving": de lidstaat waar het voertuig waarmee de overtreding is begaan, is ingeschreven;
d) "rijden met een te hoge snelheid": sneller rijden dan de in de lidstaat van de overtreding voor de weg of het voertuigtype vastgestelde maximumsnelheid;
e) "het niet dragen van de veiligheidsgordel": niet voldoen aan de verplichting een veiligheidsgordel te dragen of een kinderbeveiligingssysteem te gebruiken overeenkomstig Richtlijn 91/671/EEG van de Raad van 16 december 1991 betreffende het verplichte gebruik van veiligheidsgordels en kinderbeveiligingssystemen in voertuigen (9) en het recht van de lidstaat van de overtreding;
f) "niet stoppen voor een rood licht": door een rood verkeerslicht rijden of elk ander relevant stopteken als gedefinieerd in het recht van de lidstaat van de overtreding;
g) "rijden onder invloed van drank": rijden onder invloed van alcohol, als gedefinieerd in het recht van de lidstaat van de overtreding;
h) "rijden onder invloed van drugs": rijden onder invloed van drugs of andere stoffen met een soortgelijke werking, als gedefinieerd in het recht van de lidstaat van de overtreding;
i) "het niet dragen van een veiligheidshelm": geen veiligheidshelm dragen als gedefinieerd in het recht van de lidstaat van de overtreding;
j) "het gebruiken van een verboden rijstrook": het illegaal gebruiken van een deel van de weg zoals een pechstrook, een voor het openbaar vervoer voorbehouden rijstrook of een tijdelijk afgesloten rijstrook vanwege congestie of wegwerkzaamheden, als gedefinieerd in het recht van de lidstaat van de overtreding;
k) "het illegale gebruik van een mobiele telefoon of een ander communicatieapparaat tijdens het rijden": het illegale gebruik van een mobiele telefoon of andere communicatieapparatuur tijdens het rijden, als gedefinieerd in het recht van de lidstaat van de overtreding;
l) "nationaal contactpunt": een aangewezen bevoegde autoriteit voor de uitwisseling van gegevens uit kentekenregisters;
m) "geautomatiseerde bevraging": een onlinetoegangsprocedure voor het raadplegen van de gegevensbanken van één, verscheidene of alle lidstaten of van de deelnemende landen;
n) "houder van het voertuig": de persoon op wiens naam het voertuig is ingeschreven, als gedefinieerd in het recht van de lidstaat van inschrijving.
Artikel 4
Procedure voor de uitwisseling van informatie tussen de lidstaten
1. Voor onderzoek naar verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen als bedoeld in artikel 2, verlenen de lidstaten de nationale contactpunten van andere lidstaten als bedoeld in lid 3 van dit artikel toegang tot de volgende nationale gegevens uit kentekenregisters, met de bevoegdheid geautomatiseerde bevragingen uit te voeren:
a)
gegevens met betrekking tot voertuigen, alsmede
b)
gegevens met betrekking tot de eigenaar of houder van het voertuig.
De in de punten a) en b) bedoelde specifieke gegevens die nodig zijn voor het uitvoeren van de bevraging stroken met bijlage I.
2. Bevragingen in de vorm van uitgaande verzoeken worden uitgevoerd door het nationale contactpunt van de lidstaat van de overtreding aan de hand van een volledig kenteken.
Die bevragingen worden uitgevoerd in overeenstemming met de procedures van hoofdstuk 3 van de bijlage bij Besluit 2008/616/JBZ, uitgezonderd voor punt 1 van hoofdstuk 3 van de bijlage bij Besluit 2008/616/JBZ, waarop bijlage I bij deze richtlijn van toepassing is.
De lidstaat van de overtreding gebruikt uit hoofde van deze richtlijn de verkregen gegevens om vast te stellen wie persoonlijk aansprakelijk is voor de in de artikelen 2 en 3 bedoelde verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen.
3. Ter uitvoering van de lid 1 bedoelde uitwisseling van informatie wijst elke lidstaat een nationaal contactpunt aan. De bevoegdheden van het nationaal contactpunt worden bepaald door het toepasselijke recht van de betrokken lidstaat.
4. De lidstaten nemen alle nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat de uitwisseling van informatie via interoperabele elektronische middelen plaatsvindt, zonder uitwisseling van gegevens uit andere databanken. Zij zorgen ervoor dat de uitwisseling van informatie op een kosteneffectieve en veilige manier verloopt en waarborgen de beveiliging en bescherming van de verstrekte gegevens, door zoveel mogelijk gebruik te maken van bestaande softwaretoepassingen zoals die welke speciaal is ontworpen voor de toepassing van artikel 12 van Besluit 2008/615/JBZ, alsmede gewijzigde versies van die softwaretoepassingen, in overeenstemming met bijlage I bij deze richtlijn en punten 2 en 3 van hoofdstuk 3 van de bijlage bij Besluit 2008/616/JBZ. De gewijzigde versies van de softwaretoepassingen voorzien zowel in een online uitwisselingswijze in realtime als in een uitwisselingswijze met gegroepeerde gegevens;deze laatste methode moet toelaten dat meerdere verzoeken of antwoorden in één bericht kunnen worden uitgewisseld.
5. Elke lidstaat draagt de eigen kosten in verband met de administratie, het gebruik en het onderhoud van de in lid 4 vermelde softwaretoepassingen.
Artikel 5
Informatiebrief inzake een verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertreding
1. De lidstaat van de overtreding besluit om al dan niet een afhandelingsprocedure met betrekking tot de verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen als bedoeld in artikel 2 in te stellen.
Indien de lidstaat van de overtreding besluit een dergelijke procedure in te stellen, stelt hij overeenkomstig zijn nationale recht de eigenaar, de houder van het voertuig of de anderszins geïdentificeerde persoon die ervan verdacht wordt de verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertreding begaan te hebben hiervan in kennis.
Deze informatie omvat, zoals geldt krachtens het nationale recht, de juridische gevolgen daarvan op het grondgebied van de lidstaat van de overtreding uit hoofde van het recht van die lidstaat.
2. Wanneer de lidstaat van de overtreding de informatiebrief verstuurt aan de eigenaar, de houder van het voertuig of de anderszins geïdentificeerde persoon die ervan verdacht wordt de verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertreding begaan te hebben, deelt hij overeenkomstig zijn recht alle relevante informatie mee, en met name de aard van de verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertreding als bedoeld in artikel 2, de plaats, de datum en het tijdstip van de overtreding, de titel van de overtreden nationale wetsartikelen, alsmede de sanctie daarop, en in voorkomend geval gegevens betreffende de apparatuur die is gebruikt om de overtreding vast te stellen. Daartoe kan de lidstaat van de overtreding gebruik maken van het model in de bijlage II.
3. Indien de lidstaat van de overtreding besluit een afhandelingsprocedure met betrekking tot de verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen als bedoeld in artikel 2 in te stellen, verstuurt de lidstaat van de overtreding, met het oog op de eerbiediging van de grondrechten, de informatiebrief in de taal van het inschrijvingsdocument, voor zover deze beschikbaar is, of in één van de officiële talen van de lidstaat van inschrijving.
Artikel 6
Rapportering door de lidstaten aan de Commissie
Uiterlijk 7 november 2014 sturen de lidstaten een voorlopig verslag aan de Commissie. Uiterlijk 6 mei 2016 en daarna om de twee jaar zenden zij eveneens een omvattend verslag aan de Commissie.
Deze omvattende verslagen vermelden het aantal aan het nationale contactpunt van de lidstaat van inschrijving gerichte geautomatiseerde bevragingen die de lidstaat van de overtreding heeft uitgevoerd naar aanleiding van op zijn grondgebied begane overtredingen, tezamen met het soort overtredingen waarvoor verzoeken zijn ingediend en het aantal verzoeken zonder resultaat.
Deze omvattende verslagen omvatten eveneens een omschrijving van de situatie op nationaal vlak met betrekking tot het gevolg dat is gegeven aan de verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen, uitgaande van het aantal van dergelijke overtredingen naar aanleiding waarvan een informatiebrief is gestuurd.
Artikel 7
Gegevensbescherming
1. De bepalingen inzake gegevensbescherming in Kaderbesluit 2008/977/JBZ zijn van toepassing op de conform deze richtlijn verwerkte persoonsgegevens.
2. In het bijzonder zorgt iedere lidstaat ervoor dat persoonsgegevens die krachtens deze richtlijn zijn verwerkt, binnen een redelijke tijdspanne worden gecorrigeerd indien zij onjuist zijn, of worden gewist of afgeschermd indien zij niet langer vereist zijn, overeenkomstig de artikelen 4 en 5 van Kaderbesluit 2008/977/JBZ, en dat een maximumduur voor de opslag van gegevens wordt vastgesteld overeenkomstig artikel 9 van dit Kaderbesluit.
De lidstaten zorgen er voor dat alle persoonsgegevens die worden verwerkt krachtens deze richtlijn uitsluitend gebruikt worden voor de in artikel 1 genoemde doelstelling en dat de personen waarop de gegevens betrekking hebben, dezelfde rechten hebben inzake toegang, het laten corrigeren, wissen of afschermen van gegevens, schadevergoeding en het aanwenden van rechtsmiddelen, als die welke ter uitvoering van de relevante artikelen van Kaderbesluit 2008/977/JBZ in het nationale recht zijn vastgesteld.
Alle desbetreffende bepalingen inzake gegevensbescherming van de Prüm-besluiten zijn ook van toepassing op de conform deze richtlijn verwerkte persoonsgegevens.
3. Eenieder heeft het recht ervan in kennis te worden gesteld welke in de lidstaat van inschrijving bewaarde persoonsgegevens zijn toegezonden aan de lidstaat van de overtreding, inclusief de datum van het verzoek en de bevoegde autoriteit van de lidstaat van de overtreding.
Artikel 8
Informatie voor weggebruikers in de Unie
1. De Commissie plaatst op haar internetsite een samenvatting in alle officiële talen van de instellingen van de Unie van de in de lidstaten van kracht zijnde regels die binnen het bereik van deze richtlijn vallen. De lidstaten verstrekken informatie over deze regels aan de Commissie.
2. De lidstaten zorgen voor voldoende voorlichting van de weggebruikers over de regels die op hun grondgebied gelden en over de maatregelen ter uitvoering van de onderhavige richtlijn, in samenwerking met organisaties, zoals onder meer organisaties voor verkeersveiligheid, niet-gouvernementele organisaties op het gebied van verkeersveiligheid en automobielclubs.
Artikel 9
Gedelegeerde handelingen
De Commissie is bevoegd om overeenkomstig artikel 10 gedelegeerde handelingen vast te stellen met betrekking tot de bijwerking van bijlage I in het licht van de technische vooruitgang, om rekening te houden met de relevante wijzigingen van Besluit 2008/615/JBZ en Besluit 2008/616/JBZ of ingeval zulks wordt opgelegd door de uniale rechtshandelingen die rechtstreeks relevant zijn voor de bijwerking van bijlage I.
Artikel 10
Uitoefening van de bevoegdheidsdelegatie
1. De bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen wordt aan de Commissie toegekend onder de in dit artikel neergelegde voorwaarden.
2. De in artikel 9 bedoelde bevoegdheidsdelegatie wordt aan de Commissie toegekend voor een termijn van vijf jaar, te rekenen vanaf 6 november 2011. Uiterlijk negen maanden vóór het verstrijken van de termijn van vijf jaar stelt de Commissie een verslag op over de bevoegdheidsdelegatie. De bevoegdheidsdelegatie wordt stilzwijgend verlengd met termijnen van dezelfde duur, tenzij het Europees Parlement of de Raad zich uiterlijk drie maanden voor het verstrijken van elke termijn tegen deze verlenging verzet.
3. De in artikel 9 bedoelde bevoegdheidsdelegatie kan te allen tijde door het Europees Parlement of de Raad worden ingetrokken. Een besluit tot intrekking maakt een einde aan de delegatie van de in dat besluit genoemde bevoegdheid. Dit besluit wordt van kracht op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie of op een daarin genoemde latere datum. Het laat de geldigheid van de reeds van kracht zijnde gedelegeerde handelingen onverlet.
4. Zodra de Commissie een gedelegeerde handeling vaststelt, doet zij daarvan gelijktijdige kennisgeving aan het Europees Parlement en de Raad.
5. Een overeenkomstig artikel 9 vastgestelde gedelegeerde handeling treedt alleen in werking indien het Europees Parlement of de Raad binnen een termijn van twee maanden na de kennisgeving van de handeling aan het Europees Parlement en de Raad daartegen geen bezwaar heeft gemaakt, of indien zowel het Europees Parlement als de Raad voor het verstrijken van deze termijn de Commissie ervan in kennis hebben gesteld dat zij daartegen geen bezwaar zullen maken. Op initiatief van het Europees Parlement of de Raad wordt deze termijn met twee maanden verlengd.
Artikel 11
Toetsing van de richtlijn
Uiterlijk 7 november 2016 dient de Commissie bij het Europees Parlement en de Raad een verslag in over de toepassing van deze richtlijn door de lidstaten. In dit verslag besteedt de Commissie met name aandacht aan de volgende aspecten en dient ze, in voorkomend geval, voorstellen in om deze aspecten te behandelen:
-
een beoordeling of andere verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen aan het toepassingsgebied van deze richtlijn moeten worden toegevoegd,
-
een beoordeling van de doeltreffendheid van deze richtlijn op het vlak van de vermindering van het aantal verkeersdoden in de Unie, en in het bijzonder van de vraag of de doeltreffendheid van deze richtlijn wordt beïnvloed door de geografische dekking ervan,
-
een beoordeling over de noodzaak van gemeenschappelijke normen voor automatische controleapparatuur en voor procedures. In deze context wordt de Commissie gevraagd om op het niveau van de Unie richtsnoeren met betrekking tot verkeersveiligheid te ontwikkelen binnen het kader van het gemeenschappelijk vervoersbeleid, om te zorgen voor meer convergentie op het vlak van de handhaving van de verkeersregels door de lidstaten, door middel van vergelijkbare methoden en praktijken. Deze richtsnoeren kunnen minstens betrekking op het niet eerbiedigen van maximumsnelheden, rijden onder invloed van drank, het niet dragen van de veiligheidsgordel en het niet stoppen voor een rood licht,
-
een beoordeling of het nodig is de toepassing van sancties voor verkeersveiligheidsgerelateerde verkeersovertredingen te versterken en gemeenschappelijke criteria voor te stellen voor de afhandelingsprocedures ingeval van het niet betalen van een geldboete, binnen het kader van alle relevante EU-beleidslijnen, met inbegrip van het gemeenschappelijk vervoersbeleid,
-
de mogelijkheden om, waar nodig, de verkeersregels te harmoniseren,
-
een beoordeling van de in artikel 4, lid 4, genoemde softwaretoepassingen, met als doel te zorgen voor de correcte uitvoering van deze richtlijn en een effectieve, snelle, veilige en vertrouwelijke uitwisseling van specifieke gegevens uit kentekenregisters te waarborgen.
Artikel 12
Omzetting
1. De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk 7 november 2013 aan deze richtlijn te voldoen. Zij delen de Commissie de tekst van die bepalingen onverwijld mede.
Wanneer de lidstaten deze bepalingen aannemen, wordt in de bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking daarvan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
2. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de belangrijkste bepalingen van intern recht mee die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 13
Inwerkingtreding
Deze richtlijn treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 14
Adressaten
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten overeenkomstig de Verdragen.
Gedaan te Straatsburg, 25 oktober 2011.