SMĚRNICE KOMISE 2010/60/EU
ze dne 30. srpna 2010,
kterou se stanovují některé odchylky pro uvádění směsí osiv pícnin určených k uchování přirozeného životního prostředí na trh
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh (1), a zejména na čl. 13 odst. 1 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Otázky biologické rozmanitosti a zachování genetických zdrojů rostlin získávají v průběhu posledních let stále více na významu, jak ukazuje vývoj na mezinárodní úrovni a na úrovni EU. Jako příklady lze uvést rozhodnutí Rady 93/626/EHS ze dne 25. října 1993 o uzavření Úmluvy o biologické rozmanitosti (2), rozhodnutí Rady 2004/869/ES ze dne 24. února 2004 o uzavření Mezinárodní smlouvy o genetických zdrojích rostlin pro výživu a zemědělství jménem Evropského společenství (3), nařízení Rady (ES) č. 870/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se zřizuje program Společenství pro zachování, popis, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1467/94 (4), a nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (5). V rámci právních předpisů EU, jimiž se řídí uvádění směsí osiv pícnin na trh, a to směrnice 66/401/EHS, by měly být stanoveny zvláštní podmínky, aby byly tyto otázky zohledněny.
(2)
Aby bylo umožněno uvádění směsí osiv pícnin určených k uchování přirozeného životního prostředí na trh v rámci uchování genetických zdrojů (dále jen „směsi určené k uchování“) i v případech, kdy tyto směsi nesplňují některé obecné požadavky pro uvádění na trh stanovené ve směrnici 66/401/EHS, je nezbytné stanovit některé odchylky.
(3)
Aby se zajistilo, že směsi uváděné na trh jako směsi určené k uchování budou splňovat požadavky těchto odchylek, je nezbytné stanovit, že při uvádění těchto směsí na trh je zapotřebí povolení. Toto povolení by se mělo udělovat na základě žádosti.
(4)
Touto směrnicí by však neměla být dotčena směrnice Komise 2008/62/ES ze dne 20. června 2008, kterou se stanovují některé odchylky pro povolování zemědělských krajových odrůd a odrůd, které jsou přirozeně adaptovány na místní a regionální podmínky a ohroženy genetickou erozí, a pro uvádění osiva a sadby brambor těchto odrůd na trh (6), pokud jde o směsi určené k uchování obsahující uchovávané odrůdy ve smyslu směrnice 2008/62/ES.
(5)
Zvláštní oblasti ochrany vyhlášené členskými státy v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (7) jsou oblasti s přirozenými a polopřirozenými stanovišti, která si zasluhují ochranu. Tyto oblasti by měly být považovány za zdrojové oblasti směsí určených k uchování. Členské státy by také měly mít možnost vyhlásit další oblasti přispívající k uchování genetických zdrojů rostlin v případě, že tyto oblasti podléhají srovnatelným pravidlům.
(6)
Mělo by být stanoveno, že složky směsi určené k uchování se budou v povolení a na návěsce uvádět jako druhy, případně poddruhy. Zároveň by zde měly být uvedeny konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice. Pokud jde o tyto požadavky, u přímo sklízených směsí určených k uchování je nezbytné zohlednit použitou metodu sklizně.
(7)
Před vydáním povolení pro uvedení na trh je nezbytné stanovit odchylky pro zkoušku směsi určené k uchování prováděnou členskými státy. Způsob provádění zkoušek těchto směsí by měl také v určitých případech umožnit rozlišení mezi metodami sklizně směsí z jednotlivě pěstovaných plodin a přímo sklízených směsí určených k uchování.
(8)
Aby se zajistilo, že uvádění směsí určených k uchování na trh probíhá v souladu s cílem uchování genetických zdrojů, měla by být stanovena omezení, zejména pokud jde o oblast původu a zdrojovou oblast.
(9)
Mělo by být pevně stanoveno maximální množství směsí určených k uchování uváděných na trh. K zajištění toho, aby bylo toto maximální množství dodržováno, by měly členské státy od producentů vyžadovat, aby oznamovali množství směsí určených k uchování, u kterých chtějí žádat o povolení, a je-li to nutné, měly by příslušné množství producentům přidělovat.
(10)
Sledovatelnost směsí určených k uchování by měla být zajištěna prostřednictvím příslušných požadavků na uzavírání a označování.
(11)
K zajištění správného používání pravidel stanovených v této směrnici by mělo být prováděno úřední sledování.
(12)
Po uplynutí odpovídajícího období by Komise měla posoudit, zda jsou opatření stanovená touto směrnicí účinná.
(13)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Definice
Pro účely této směrnice:
a)
„zdrojovou oblastí“ se rozumí:
i)
oblast vyhlášená členským státem jako zvláštní oblast ochrany v souladu s čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS,
ii)
oblast podílející se na uchování genetických zdrojů rostlin vyhlášená členským státem v souladu s vnitrostátním postupem založeném na kritériích srovnatelných s kritérii podle čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS ve spojení s čl. 1 písm. k) a l) uvedené směrnice, která je spravována, chráněna a sledována způsobem odpovídajícím článkům 6 a 11 uvedené směrnice;
b)
„lokalitou sběru“ se rozumí část zdrojové oblasti, na níž byl proveden sběr osiva;
c)
„přímo sklízenou směsí“ se rozumí směs osiv uváděná na trh jako směs získaná v lokalitě sběru s čištěním nebo bez čištění;
d)
„směsí z jednotlivě pěstovaných plodin“ se rozumí směs osiv vyrobená podle následujícího procesu:
i)
v lokalitě sběru je získáno osivo jednotlivých druhů,
ii)
osivo uvedené v bodu i) se namnoží mimo lokalitu sběru jako jednodruhové osivo,
iii)
tato jednodruhová osiva se poté smíchají, a tak se vytvoří směs složená z rodů, druhů a případně poddruhů, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru.
Článek 2
Směsi určené k uchování
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 a 2 směrnice 66/401/EHS mohou členské státy povolit uvádění směsí různých rodů, druhů a případně poddruhů na trh, které jsou určeny k uchování přirozeného životního prostředí v kontextu uchování genetických zdrojů podle čl. 22a odst. 1 písm. b) uvedené směrnice.
Tyto směsi mohou obsahovat osivo pícnin, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS, a dále osivo rostlin, které nejsou pícninami ve smyslu uvedené směrnice.
Tyto směsi se dále označují jako „směsi určené k uchování“.
2. V případech, kdy směs určená k uchování obsahuje uchovávanou odrůdu, použije se směrnice 2008/62/ES.
3. Pokud není v této směrnici uvedeno jinak, použije se směrnice 66/401/EHS.
Článek 3
Oblast původu
Když členský stát udělí povolení k uvedení směsi určené k uchování na trh, určí zároveň oblast, s níž je směs přirozeně spojena a která se dále označuje jako „oblast původu“. Zohlední přitom informace od orgánů odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo od organizací, které jsou v členských státech pro tento účel uznávány. Pokud se oblast původu nachází ve více než jednom členském státě, bude určena všemi dotčenými členskými státy na základě vzájemné dohody.
Článek 4
Povolení
1. Členské státy mohou povolit uvádění směsí určených k uchování na trh v jejich oblasti původu za podmínky, že tyto směsi splňují požadavky uvedené v článku 5 v případě přímo sklízených směsí, nebo požadavky uvedené v článku 6 v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin.
2. Povolení musí obsahovat tyto údaje:
a)
jméno a adresa producenta;
b)
metoda sklizně: přímá sklizeň nebo z jednotlivě pěstovaných plodin;
c)
procentní podíl hmotnosti složek představovaných jednotlivými druhy a případně poddruhy;
d)
v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice;
e)
množství směsi, které se má povolení týkat;
f)
oblast původu;
g)
omezení uvádění na trh v oblasti původu;
h)
zdrojová oblast;
i)
lokalita sběru a v případě směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin také lokalita, kde se provádí množení;
j)
typ stanoviště v lokalitě sběru;
k)
rok sběru.
3. Pokud jde o odst. 2 písm. c), u přímo sklízených směsí určených k uchování je dostačující uvést ty složky představované druhy a případně poddruhy, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro ochranu životního prostředí v kontextu zachování genetických zdrojů.
Článek 5
Požadavky pro získání povolení pro přímo sklízené směsi určené k uchování
1. Přímo sklízená směs určená k uchování musí být ve zdrojové oblasti získána z lokality sběru, která nebyla oseta po dobu 40 let před podáním žádosti producentem podle čl. 7 odst. 1. Zdrojová oblast musí spadat do oblasti původu.
2. Procentní podíl složek přímo sklízené směsi určené k uchování, které představují druhy a případně poddruhy typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro uchování přirozeného životního prostředí v rámci uchování genetických zdrojů, musí být vhodný pro potřeby obnovy typu stanoviště v lokalitě sběru.
3. Klíčivost složek uvedených v odstavci 2 musí být dostačující pro potřeby obnovy typu stanoviště v lokalitě sběru.
4. Maximální obsah druhů a případně poddruhů, které nesplňují podmínky stanovené v odstavci 2, nesmí překročit 1 % hmotnostní. Přímo sklízená směs určená k uchování nesmí obsahovat druhy Avena fatua, Avena sterilis a Cuscuta spp. Maximální obsah Rumex spp. jiných než Rumex acetosella a Rumex maritimus nesmí překročit 0,05 % hmotnostních.
Článek 6
Požadavky pro získání povolení pro směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin
1. Pokud jde o směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, osivo určené k výrobě směsi osiva z jednotlivě pěstovaných plodin musí být ve zdrojové oblasti získáno z lokality sběru, která nebyla oseta po dobu 40 let před podáním žádosti producentem podle čl. 7 odst. 1. Zdrojová oblast musí spadat do oblasti původu.
2. Osivo, z něhož se skládá směs určená k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin musí tvořit druhy a případně poddruhy, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro uchování přirozeného životního prostředí v rámci uchování genetických zdrojů.
3. Složky směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, které jsou osivem pícnin ve smyslu směrnice 66/401/EHS, musí před smísením splňovat požadavky stanovené v části III přílohy II směrnice 66/401/EHS, pokud jde o technickou čistotu, jak je stanoveno ve sloupcích 4 až 11 tabulky v části I bodě 2 oddíle A uvedené přílohy, pokud jde o nejvyšší povolený výskyt jiných druhů rostlin ve vzorku o hmotnosti uvedené ve sloupci 4 přílohy III uvedené směrnice (celková hodnota pro daný sloupec), jak je stanoveno ve sloupcích 12, 13 a 14 tabulky v části I bodě 2 oddíle A přílohy II uvedené směrnice, a pokud jde o podmínky týkající se semen druhu Lupinus, jak je stanoveno ve sloupci 15 tabulky v části I bodě 2 oddíle A uvedené přílohy.
4. Množení může probíhat po pět generací.
Článek 7
Procesní požadavky
1. Povolení se uděluje na základě žádosti producenta.
K žádosti musejí být připojeny informace nutné k ověření souladu s články 4 a 5 v případě přímo sklízených směsí určených k uchování a s články 4 a 6 v případě směsí určených k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin.
2. Pokud jde o přímo sklízené směsi určené k uchování, provede členský stát, ve kterém se nachází lokalita sběru, vizuální kontroly.
Tyto vizuální kontroly proběhnou v lokalitě sběru v průběhu období růstu v intervalech potřebných k zajištění toho, aby směs splňovala přinejmenším požadavky pro získání povolení uvedené v čl. 5 odst. 2 a 4.
Členský stát, který provedl vizuální kontrolu, zaznamená její výsledky.
3. Pokud jde o směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, členský stát po přezkoumání žádosti provede zkoušky nebo pod vlastním oficiálním dohledem nechá provést zkoušky, kterými ověří, že směs určená k uchování splňuje přinejmenším požadavky pro získání povolení uvedené v čl. 6 odst. 2 a 3.
Tyto zkoušky se provádí v souladu se současnými mezinárodními metodami nebo, v případě, že takové metody neexistují, v souladu s jinými vhodnými metodami.
U těchto zkoušek dotčený členský stát zajistí, aby byly vzorky odebírány z homogenních partií. Zajistí také uplatňování pravidel pro hmotnost partie a hmotnost vzorku podle čl. 7 odst. 2 směrnice 66/401/EHS.
Článek 8
Množstevní omezení
Každý členský stát zajistí, aby celkové množství osiva ve směsích určených k uchování uváděných na trh ročně nepřesáhlo 5 % celkové hmotnosti všech směsí osiv pícnin, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které se uvádí na trh v daném roce v dotčeném členském státě.
Článek 9
Uplatňování množstevních omezení
1. V případě přímo sklízených směsí určených k uchování zajistí členské státy, aby producenti před začátkem každého pěstitelského období informovali o množství osiva ve směsích určených k uchování, pro které chtějí žádat o povolení, a o velikosti a poloze plánované lokality nebo plánovaných lokalit sběru.
V případě směsí určených k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin zajistí členské státy, aby producenti před začátkem každého pěstitelského období informovali o množství osiva ve směsích určených k uchování, pro které chtějí žádat o povolení, a o velikosti a poloze plánované lokality nebo plánovaných lokalit sběru a plánované lokality nebo plánovaných lokalit, kde bude probíhat množení.
2. Pokud z informací oznámených podle odstavce 1 vyplývá, že by mohlo dojít k překročení množství uvedeného v článku 8, přidělí členské státy každému z dotčených producentů množství, které bude moci v daném pěstitelském období uvést na trh.
Článek 10
Uzavírání obalů a nádob
1. Členské státy zajistí, aby byly směsi určené k uchování uváděny na trh pouze v uzavřených obalech a nádobách opatřených uzávěrem.
2. Aby se zajistila funkčnost uzávěru, musí být součástí uzavíracího systému alespoň návěska nebo připevněná plomba.
3. Obaly a nádoby uvedené v odstavci 1 musejí být uzavřeny tak, aby nemohly být otevřeny bez poškození uzavíracího systému nebo bez zanechání stop po manipulaci buď na návěsce producenta, nebo na obalu či nádobě.
Článek 11
Označování
1. Členské státy zajistí, aby byly obaly a nádoby směsí určených k uchování opatřeny návěskou producenta nebo vytištěným či orazítkovaným nápisem obsahujícím alespoň tyto informace:
a)
slova „pravidla a normy EU“;
b)
jméno a adresa osoby odpovědné za připevňování návěsek nebo její identifikační značka;
c)
metoda sklizně: přímá sklizeň nebo z jednotlivě pěstovaných plodin;
d)
rok uzavření vyjádřený slovy: „uzavřeno …“ (rok);
e)
oblast původu;
f)
zdrojová oblast;
g)
lokalita sběru;
h)
typ stanoviště v lokalitě sběru;
i)
slova „směs osiva pícniny určená k uchování, která má být použita v oblasti se stejným typem stanoviště jako lokalita sběru, bez ohledu na biotické podmínky“;
j)
číslo partie přidělené osobou odpovědnou za připevňování návěsek;
k)
procentní podíl hmotnosti složek představovaných jednotlivými druhy a případně poddruhy;
l)
deklarovaná čistá nebo hrubá hmotnost;
m)
v případě použití granulovaných pesticidů, granulovacích látek nebo jiných tuhých přídavných látek je nutné uvést druh přídavné látky a přibližný poměr mezi hmotností klubíček nebo čistých semen a celkovou hmotností a
n)
v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice.
2. Pokud jde o odst. 1 písm. k), postačí uvést složky přímo sklízených směsí určených k uchování podle čl. 4 odst. 3.
3. Pokud jde o odst. 1 písm. n), postačí uvést průměr požadovaných hodnot klíčivosti v případě, že je počet požadovaných hodnot klíčivosti vyšší než pět.
Článek 12
Sledování
Členské státy zajistí dodržování této směrnice prostřednictvím úředního sledování.
Článek 13
Podávání zpráv
Členské státy zajistí, aby producenti působící na jejich území podali za každé pěstitelské období zprávu o množství směsí určených k uchování uvedených na trh.
Na požádání podají členské státy Komisi a ostatním členským státům zprávu o množství směsí určených k uchování uvedených na trh na jejich území.
Článek 14
Oznámení uznávaných organizací odpovědných za genetické zdroje rostlin
Členské státy na požádání uvědomí Komisi o orgánech odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo organizacích, které jsou v členských státech pro tento účel uznávány.
Článek 15
Hodnocení
Komise zhodnotí provádění této směrnice do 31. prosince 2014.
Článek 16
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. listopadu 2011. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 17
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 18
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 30. srpna 2010.
RICHTLIJN 2010/60/EU VAN DE COMMISSIE
van 30 augustus 2010
tot vaststelling van bepaalde afwijkingen voor het in de handel brengen van zaaizaadmengsels van groenvoedergewassen die bestemd zijn voor gebruik bij het behoud van de natuurlijke omgeving
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 66/401/EEG van de Raad van 14 juni 1966 betreffende het in de handel brengen van zaaizaad van groenvoedergewassen (1), en met name artikel 13, lid 1, vierde alinea,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De thema’s biodiversiteit en instandhouding van plantgenetische hulpbronnen hebben de laatste jaren aan belang gewonnen, zoals blijkt uit verschillende ontwikkelingen op internationaal en EU-niveau. Voorbeelden daarvan zijn onder meer Besluit 93/626/EEG van de Raad van 25 oktober 1993 betreffende de sluiting van het Verdrag inzake biologische diversiteit (2), Besluit 2004/869/EG van de Raad van 24 februari 2004 betreffende de sluiting namens de Europese Gemeenschap van het Internationaal Verdrag inzake plantgenetische hulpbronnen voor voeding en landbouw (3), Verordening (EG) nr. 870/2004 van de Raad van 26 april 2004 tot vaststelling van een communautair programma inzake de instandhouding, de karakterisering, de verzameling en het gebruik van genetische hulpbronnen in de landbouw en houdende intrekking van Verordening (EG) nr. 1467/94 (4), en Verordening (EG) nr. 1698/2005 van de Raad van 20 september 2005 inzake steun voor plattelandsontwikkeling uit het Europees Landbouwfonds voor Plattelandsontwikkeling (ELFPO) (5). Er moeten specifieke voorwaarden worden vastgesteld krachtens de EU-wetgeving voor het in de handel brengen van zaaizaadmengsels van groenvoedergewassen, namelijk Richtlijn 66/401/EEG, teneinde rekening te houden met deze thema’s.
(2)
Met het oog op het in de handel brengen van zaaizaadmengsels van groenvoedergewassen die bestemd zijn voor gebruik bij het behoud van de natuurlijke omgeving in het kader van de instandhouding van genetische hulpbronnen (hierna „instandhoudingsmengsels” genoemd), is het nodig in bepaalde afwijkingen te voorzien, zelfs indien de bestanddelen van die mengsels niet voldoen aan sommige van de algemene voorschriften voor het in de handel brengen, als vastgesteld in Richtlijn 66/401/EEG.
(3)
Om ervoor te zorgen dat mengsels die als instandhoudingsmengsels in de handel worden gebracht aan de voorschriften van die afwijkingen voldoen, is het nodig het in de handel brengen van deze mengsels aan een vergunning te verbinden. De vergunning moet op aanvraag worden verleend.
(4)
Ten aanzien van instandhoudingsmengsels die instandhoudingsrassen omvatten in de zin van Richtlijn 2008/62/EG van de Commissie van 20 juni 2008 tot vaststelling van bepaalde afwijkingen voor de toelating van landrassen en rassen in de landbouw die zich op natuurlijke wijze hebben aangepast aan de lokale en regionale omstandigheden en die door genetische erosie worden bedreigd, en voor het in de handel brengen van zaaizaad en pootaardappelen van die landrassen en rassen (6), moet deze richtlijn echter Richtlijn 2008/62/EG onverlet laten.
(5)
In speciale beschermingszones die door de lidstaten worden aangewezen overeenkomstig Richtlijn 92/43/EEG van de Raad van 21 mei 1992 inzake de instandhouding van de natuurlijke habitats en de wilde flora en fauna (7) komen natuurlijke en halfnatuurlijke habitats voor die het waard zijn in stand te worden gehouden. Dergelijke zones moeten als brongebieden voor instandhoudingsmengsels worden beschouwd. De lidstaten moeten ook de mogelijkheid hebben om andere gebieden die bijdragen aan de instandhouding van plantgenetische hulpbronnen aan te wijzen, als deze aan vergelijkbare regels voldoen.
(6)
Ook moet worden bepaald dat de bestanddelen van het instandhoudingsmengsel als soorten en, indien van toepassing, als ondersoorten in de vergunning en op het etiket worden vermeld. Het specifieke kiemkrachtcijfer voor bestanddelen van het mengsel die vallen onder Richtlijn 66/401/EEG en die niet voldoen aan de kiemkrachtvoorschriften van bijlage II bij die richtlijn moet ook worden aangegeven. Ten aanzien van deze voorschriften is het nodig om voor rechtstreeks geoogste instandhoudingsmengsels rekening te houden met de oogstmethode.
(7)
Het is nodig te voorzien in afwijkingen met betrekking tot het onderzoek van het instandhoudingsmengsel door de lidstaten voordat het in de handel brengen mag worden gebracht. De wijze waarop deze mengsels worden onderzocht moet in bepaalde gevallen ook rekening houden met de verschillen tussen de oogstmethoden van als gewas geteelde en van rechtstreeks geoogste instandhoudingsmengsels.
(8)
Om ervoor te zorgen dat het in de handel brengen van instandhoudingsmengsels geschiedt in het kader van de instandhouding van genetische hulpbronnen, moet worden voorzien in beperkingen, met name wat het gebied van oorsprong en het brongebied betreft.
(9)
Er moet een maximumhoeveelheid voor het in de handel brengen van instandhoudingsmengsels worden vastgesteld. Om ervoor te zorgen dat deze maximumhoeveelheid in acht wordt genomen, moeten de lidstaten de producenten verplichten kennisgeving te doen van de hoeveelheden van instandhoudingsmengsels waarvoor zij voornemens zijn een vergunning aan te vragen en moeten de lidstaten de hoeveelheden zo nodig aan de producenten toewijzen.
(10)
Door middel van passende sluitings- en etiketteringsvoorschriften moet worden gezorgd voor de traceerbaarheid van de instandhoudingsmengsels.
(11)
Om ervoor te zorgen dat de voorschriften van deze richtlijn correct worden toegepast, moet officieel toezicht worden uitgevoerd.
(12)
Na een passende periode moet de Commissie beoordelen of de in deze richtlijn vervatte maatregelen doeltreffend zijn.
(13)
De in deze richtlijn vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor teeltmateriaal voor land-, tuin- en bosbouw,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Definities
Voor de toepassing van deze richtlijn wordt verstaan onder:
a) „brongebied”:
i)
een gebied dat door een lidstaat als speciale beschermingszone is aangewezen overeenkomstig artikel 4, lid 4, van Richtlijn 92/43/EEG, of
ii)
een gebied dat bijdraagt aan de instandhouding van plantgenetische hulpmiddelen en dat door een lidstaat is aangewezen overeenkomstig een nationale procedure die gebaseerd is op vergelijkbare criteria als die waarin wordt voorzien in artikel 4, lid 4, van Richtlijn 92/43/EEG juncto artikel 1, onder k) en l) van die richtlijn, en dat wordt beheerd en beschermd en waarop toezicht wordt uitgeoefend op een wijze die gelijkwaardig is aan artikel 6 en artikel 11 van die richtlijn;
b) „verzamellocatie”: een gedeelte van het brongebied waar het zaaizaad verzameld is;
c) „rechtstreeks geoogst mengsel”: een zaaizaadmengsel dat in de handel wordt gebracht zoals het is verzameld op de verzamellocatie, met of zonder reiniging;
d) „als gewas geteeld mengsel”: een zaaizaadmengsel dat geproduceerd wordt volgens het volgende proces:
Artikel 2
Instandhoudingsmengsels
1. In afwijking van artikel 3, leden 1 en 2, van Richtlijn 66/401/EEG, mogen lidstaten vergunningen verlenen voor het in de handel brengen van mengsels van diverse geslachten, soorten en, indien van toepassing, ondersoorten, bestemd voor gebruik bij het behoud van de natuurlijke omgeving in het kader van de instandhouding van plantgenetische hulpbronnen, als bedoeld in artikel 22 bis, lid 1, onder b), van die richtlijn.
Dergelijke mengsels mogen zaaizaad bevatten van groenvoedergewassen die onder Richtlijn 66/401/EEG vallen en, bovendien, zaaizaad van gewassen die geen groenvoedergewassen zijn in de zin van die richtlijn.
Dergelijke mengsels worden hierna „instandhoudingsmengsels” genoemd.
2. Indien een instandhoudingsmengsel een instandhoudingsras bevat, is Richtlijn 2008/62/EG van toepassing.
3. Tenzij in deze richtlijn anders wordt bepaald, is Richtlijn 66/401/EEG van toepassing.
Artikel 3
Regio van oorsprong
Indien een lidstaat een vergunning verleent voor het in de handel brengen van een instandhoudingsmengsel, stelt de lidstaat de regio vast waarmee dat mengsel van nature in verband wordt gebracht, hierna „regio van oorsprong” genoemd. Hij houdt rekening met de informatie van voor plantgenetische hulpbronnen bevoegde instanties of daartoe door de lidstaten erkende organisaties. Indien de regio van oorsprong in meer dan één lidstaat gelegen is, wordt hij door alle betrokken lidstaten in gezamenlijk overleg vastgesteld.
Artikel 4
Vergunning
1. De lidstaten kunnen vergunningen verlenen voor het in de handel brengen van instandhoudingsmengsels in hun regio van oorsprong, mits die mengsels voldoen aan de voorschriften van artikel 5 in het geval van rechtstreeks geoogste instandhoudingsmengsels of de voorschriften van artikel 6 in het geval van als gewas geteelde instandhoudingsmengsels.
2. De vergunning bevat de volgende informatie:
a)
de naam en het adres van de producent;
b)
oogstmethode: rechtstreeks geoogst of als gewas geteeld;
c)
het gewichtspercentage van de bestanddelen als soorten en, indien van toepassing, ondersoorten;
d)
in het geval van als gewas geteelde instandhoudingsmengsels, een specifiek kiemkrachtcijfer voor bestanddelen van het mengsel die vallen onder Richtlijn 66/401/EEG en die niet voldoen aan de kiemkrachtvoorschriften van bijlage II bij die richtlijn;
e)
de hoeveelheid van het mengsel waarop de vergunning van toepassing is;
f)
de regio van oorsprong;
g)
beperking tot het in de handel brengen in de regio van oorsprong;
h)
brongebied;
i)
verzamellocatie en, in het geval van een als gewas geteeld instandhoudingsmengsel, bovendien de vermeerderingslocatie;
j)
habitattype van de verzamellocatie, en
k)
verzameljaar.
3. Ten aanzien van lid 2, onder c), kan voor rechtstreeks geoogste instandhoudingsmengsels worden volstaan met het vermelden van die bestanddelen als soorten en, indien van toepassing, ondersoorten die kenmerkend zijn voor het habitattype van de verzamellocatie en die als bestanddelen van het mengsel van belang zijn voor het behoud van de natuurlijke omgeving in het kader van de instandhouding van genetische hulpbronnen.
Artikel 5
Vergunningsvoorschriften voor rechtstreeks geoogste instandhoudingsmengsels
1. Een rechtstreeks geoogst instandhoudingsmengsel is verzameld in het brongebied op een verzamellocatie die in de veertig jaar voorafgaand aan de datum van de aanvraag van de producent, bedoeld in artikel 7, lid 1, niet is ingezaaid. Het brongebied bevindt zich in de regio van oorsprong.
2. Het percentage van de bestanddelen van het rechtstreeks geoogste instandhoudingsmengsel die soorten en, indien van toepassing, ondersoorten zijn die kenmerkend zijn voor het habitattype van de verzamellocatie en die als bestanddelen van het mengsel van belang zijn voor het behoud van de natuurlijke omgeving in het kader van de instandhouding van genetische hulpbronnen, is passend om het habitattype van de verzamellocatie te recreëren.
3. Het kiemkrachtcijfer van de bestanddelen, bedoeld in lid 2, is voldoende om het habitattype van de verzamellocatie te recreëren.
4. Het maximumgehalte aan soorten en, indien van toepassing, ondersoorten die niet voldoen aan lid 2 mag niet meer bedragen dan 1 gewichtspercent. Het rechtstreeks geoogste instandhoudingsmengsel is vrij van Avena fatua, Avena sterilis en Cuscuta spp. Het maximumgehalte aan Rumex spp., anders dan Rumex acetosella en Rumex maritimus, mag niet meer bedragen dan 0,05 gewichtspercent.
Artikel 6
Vergunningsvoorschriften voor als gewas geteelde instandhoudingsmengsels
1. Ten aanzien van als gewas geteelde instandhoudingsmengsels is het verzamelde zaaizaad waarvan het als gewas geteelde mengsel geproduceerd wordt, verzameld in het brongebied op een verzamellocatie die in de veertig jaar voorafgaand aan de datum van de aanvraag van de producent, bedoeld in artikel 7, lid 1, niet is ingezaaid. Het brongebied bevindt zich in de regio van oorsprong.
2. Het zaaizaad van het als gewas geteelde instandhoudingsmengsel is afkomstig van soorten en, indien van toepassing, ondersoorten die kenmerkend zijn voor het habitattype van de verzamellocatie en die als bestanddelen van het mengsel van belang zijn voor het behoud van de natuurlijke omgeving in het kader van de instandhouding van genetische hulpbronnen.
3. De bestanddelen van een als gewas geteeld instandhoudingsmengsel die zaden zijn van groenvoedergewassen in de zin van Richtlijn 66/401/EEG voldoen, alvorens gemengd te worden, aan de voorschriften voor handelszaad, als vastgesteld in deel III van bijlage II bij Richtlijn 66/401/EEG ten aanzien van mechanische zuiverheid, als vastgesteld in de kolommen 4 tot en met 11 van de tabel in deel I, punt 2A, van die bijlage, ten aanzien van het maximumgehalte van andere plantensoorten in een monster van het gewicht vermeld in kolom 4 van bijlage III (totaal per kolom), als vastgesteld in de kolommen 12, 13 en 14 van de tabel in deel I, punt 2A, van bijlage II, en ten aanzien van de voorwaarden met betrekking tot Lupine-zaden, als vastgesteld in kolom 15 van de tabel in deel I, punt 2A, van die bijlage.
4. Vermeerdering mag vijf generaties lang plaatsvinden.
Artikel 7
Procedurevoorschriften
1. De vergunning wordt verleend op aanvraag van de producent.
De aanvraag gaat vergezeld van de informatie die nodig is om na te gaan of voldaan is aan de artikelen 4 en 5 in het geval van rechtstreeks geoogste instandhoudingsmengsels of aan de artikelen 4 en 6 in het geval van als gewas geteelde instandhoudingsmengsels.
2. Ten aanzien van rechtstreeks geoogste instandhoudingsmengsels voert de lidstaat op het grondgebied waarvan zich de verzamellocatie bevindt visuele inspecties uit.
Die visuele inspecties worden tijdens de groeiperiode met passende tussenpozen op de verzamellocatie uitgevoerd om ervoor te zorgen dat het mengsel ten minste voldoet aan de vergunningsvoorschriften van artikel 5, leden 2 en 4.
De lidstaat die de visuele inspecties heeft uitgevoerd, documenteert de resultaten daarvan.
3. Ten aanzien van als gewas geteelde instandhoudingsmengsels voert een lidstaat bij het onderzoeken van een aanvraag tests uit of laat hij deze onder officieel toezicht van de lidstaat uitvoeren om na te gaan of het instandhoudingsmengsel ten minste voldoet aan de vergunningsvoorschriften van artikel 6, leden 2 en 3.
Deze tests worden uitgevoerd volgens de gangbare internationale methoden of, indien deze niet bestaan, volgens geschikte methoden.
Voor deze tests ziet de betrokken lidstaat erop toe dat de bemonstering geschiedt uit homogene partijen. Hij zorgt ervoor dat de voorschriften betreffende het gewicht van de partijen en het gewicht van de monsters worden toegepast die zijn vastgesteld in artikel 7, lid 2, van Richtlijn 66/401/EEG.
Artikel 8
Kwantitatieve beperking
Elke lidstaat zorgt ervoor dat de totale hoeveelheid zaaizaad van instandhoudingsmengsels die jaarlijks in de handel wordt gebracht, niet meer bedraagt dan 5 % van het totale gewicht van alle zaaizaadmengsels van groenvoedergewassen die onder Richtlijn 66/401/EEG vallen en die in het respectieve jaar in de betrokken lidstaat in de handel gebracht worden.
Artikel 9
Toepassing van kwantitatieve beperkingen
1. In het geval van rechtstreeks geoogste instandhoudingsmengsels zorgen de lidstaten ervoor dat de producenten hen vóór het begin van elk teeltseizoen in kennis stellen van de hoeveelheid zaaizaad van instandhoudingsmengsels waarvoor zij een vergunning willen aanvragen, tezamen met de grootte en de ligging van de beoogde verzamellocatie(s).
In het geval van als gewas geteelde instandhoudingsmengsels zorgen de lidstaten ervoor dat de producenten hen vóór het begin van elk teeltseizoen in kennis stellen van de hoeveelheid zaaizaad van instandhoudingsmengsels waarvoor zij een vergunning willen aanvragen, tezamen met de grootte en de ligging van de beoogde verzamellocatie(s) en de grootte en de ligging van de beoogde vermeerderingslocatie(s).
2. Indien de in artikel 8 vastgestelde hoeveelheden op grond van de in lid 1 bedoelde kennisgevingen waarschijnlijk zullen worden overschreden, wijzen de lidstaten aan elke betrokken producent de hoeveelheid toe die hij in het respectieve teeltseizoen in de handel mag brengen.
Artikel 10
Sluiten van zakken en recipiënten
1. De lidstaten zorgen ervoor dat instandhoudingsmengsels alleen in gesloten zakken of recipiënten met een sluitingssysteem in de handel wordt gebracht.
2. Voor een goede sluiting omvat het sluitingssysteem ten minste het etiket of het aanbrengen van een zegel.
3. De zakken en recipiënten, als bedoeld in lid 1, worden op zodanige wijze gesloten dat zij niet kunnen worden geopend zonder dat het sluitingssysteem wordt beschadigd of het etiket van de producent of de zak of de recipiënt sporen van manipulatie vertoont.
Artikel 11
Etikettering
1. De lidstaten zorgen ervoor dat verpakkingen of recipiënten die instandhoudingsmengsels bevatten, worden voorzien van een etiket van de producent of een gedrukte of gestempelde tekst met ten minste de volgende gegevens:
a)
de woorden „EU-voorschriften en -normen”;
b)
de naam en het adres of het identificatiemerk van de persoon die verantwoordelijk is voor het aanbrengen van de etiketten;
c)
de oogstmethode: rechtstreeks geoogst of als gewas geteeld;
d)
het jaar van sluiting, aangegeven als volgt: „gesloten in …” (jaar);
e)
de regio van oorsprong;
f)
het brongebied;
g)
de verzamellocatie;
h)
het habitattype van de verzamellocatie;
i)
de woorden „instandhoudingszaaizaadmengsel van groenvoedergewas, bestemd voor gebruik in een gebied met hetzelfde habitattype als de verzamellocatie, geen rekening houdend met de biotische omstandigheden”;
j)
het referentienummer van de partij, toegekend door de persoon die verantwoordelijk is voor het aanbrengen van de etiketten;
k)
het gewichtspercentage van de bestanddelen als soorten en, indien van toepassing, ondersoorten;
l)
het opgegeven netto- of brutogewicht;
m)
wanneer korrelvormige bestrijdingsmiddelen, omhullingen of andere toevoegingsmiddelen in vaste staat worden gebruikt, de aard van het toevoegingsmiddel alsmede de verhouding, bij benadering, tussen het gewicht van de kluwens of zuivere zaden en het totale gewicht, en
n)
in het geval van als gewas geteelde instandhoudingsmengsels, een specifiek kiemkrachtcijfer voor bestanddelen van het mengsel die vallen onder Richtlijn 66/401/EEG en die niet voldoen aan de kiemkrachtvoorschriften van bijlage II bij die richtlijn.
2. Ten aanzien van lid 1, onder k), kan worden volstaan met het vermelden van de bestanddelen van rechtstreeks geoogste instandhoudingsmengsels overeenkomstig artikel 4, lid 3.
3. Ten aanzien van lid 1, onder n), kan men volstaan met het vermelden van een gemiddelde van deze vereiste specifieke kiemkrachtcijfers ingeval het aantal vereiste specifieke kiemkrachtcijfers meer is dan vijf.
Artikel 12
Toezicht
De lidstaten zorgen er door officieel toezicht voor dat aan deze richtlijn wordt voldaan.
Artikel 13
Rapportering
De lidstaten zorgen ervoor dat de leveranciers die op hun grondgebied opereren, voor elk teeltseizoen verslag uitbrengen over de in de handel gebrachte hoeveelheid instandhoudingsmengsels.
De lidstaten brengen op verzoek aan de Commissie en de andere lidstaten verslag uit over de op hun grondgebied in de handel gebrachte hoeveelheid instandhoudingsmengsels.
Artikel 14
Kennisgeving van de erkende organisaties op het gebied van plantgenetische hulpbronnen
De lidstaten stellen de Commissie op verzoek in kennis van de voor plantgenetische hulpbronnen bevoegde instanties of van de daartoe door de lidstaten erkende organisaties.
Artikel 15
Evaluatie
Uiterlijk 31 december 2014 evalueert de Commissie de tenuitvoerlegging van deze richtlijn.
Artikel 16
Omzetting
1. De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk op 30 november 2011 aan deze richtlijn te voldoen. Zij delen de Commissie de tekst van die bepalingen onverwijld mee, alsmede een tabel ter weergave van het verband tussen die bepalingen en deze richtlijn.
Wanneer de lidstaten die bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking daarvan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor die verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
2. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de belangrijkste bepalingen van intern recht mee die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 17
Inwerkingtreding
Deze richtlijn treedt in werking op de twintigste dag volgende op de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 18
Adressaten
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 30 augustus 2010.