NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 142/2011
ze dne 25. února 2011,
kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (1), a zejména na čl. 5 odst. 2 a čl. 6 odst. 1 písm. b) bod ii) a čl. 6 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 6 odst. 2 druhý pododstavec, čl. 11 odst. 2 písm. b) a (c) a čl. 11 odst. 2 druhý pododstavec, čl. 15 odst. 1 písm. b), d), e), h) a i) a čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 17 odst. 2 a čl. 18 odst. 3, čl. 19 odst. 4 písm. a), b) a c) a čl. 19 odst. 4 druhý pododstavec, čl. 20 odst. 10 a 11, čl. 21 odst. 5 a 6, čl. 22 odst. 3 a čl. 23 odst. 3, čl. 27 písm. a), b), c) a e) až h) a článek 27 druhý pododstavec, čl. 31 odst. 2, čl. 32 odst. 3, článek 40, čl. 41 odst. 3 první a třetí pododstavec, článek 42, čl. 43 odst. 3, čl. 45 odst. 4, čl. 47 odst. 2, čl. 48 odst. 2, čl. 48 odst. 7 písm. a), čl. 48 odst. 8 písm. a) a čl. 48 odst. 8 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (2), a zejména na čl. 16 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví veterinární a hygienická pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a produkty z nich získané. Uvedené nařízení určuje okolnosti, za nichž mají být vedlejší produkty živočišného původu neškodně odstraněny, aby se zabránilo šíření rizik pro zdraví lidí a zvířat. Nařízení navíc upřesňuje, za jakých podmínek lze vedlejší produkty živočišného původu používat v krmivech a pro různé jiné účely, například v kosmetických prostředcích, léčivých přípravcích a pro technická použití. Rovněž stanoví povinnosti pro provozovatele, podle nichž mají s vedlejšími produkty živočišného původu manipulovat v zařízeních a podnicích, které podléhají úředním kontrolám.
(2)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví, že by podrobná pravidla pro manipulaci s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty, například normy zpracování, hygienické podmínky a formát dokumentace, která musí být přiložena k zásilkám vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů pro účely sledovatelnosti, měla být přijata prostřednictvím prováděcích opatření.
(3)
Podrobná pravidla pro používání a neškodné odstraňování vedlejších produktů živočišného původu v tomto nařízení by měla být stanovena tak, aby bylo dosaženo cílů nařízení (ES) č. 1069/2009, zejména udržitelného využívání materiálů živočišného původu, a vysoké úrovně ochrany zdraví lidí a zvířat v Evropské unii.
(4)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 se nevztahuje na celá těla volně žijících zvířat nebo jejich části, u nichž neexistuje podezření na infekci ani postižení onemocněním přenosným na člověka nebo zvířata, s výjimkou vodních živočichů vylovených k obchodním účelům. Navíc se nevztahuje na celá těla zvěře nebo jejich části, které nebyly po zabití sebrány v souladu se správnou mysliveckou praxí. Pokud jde o vedlejší produkty živočišného původu získané při lovu, měly by být neškodně odstraňovány způsobem, který brání přenosu rizik, odpovídá konkrétní myslivecké praxi a je v souladu se správnou praxí popsanou odborníky v oboru myslivosti.
(5)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 se vztahuje na vedlejší produkty živočišného původu používané ke zhotovení loveckých trofejí. Zhotovování takovýchto trofejí, jakož i preparátů ze zvířat a jejich částí, pro které jsou používány jiné metody, například plastinace, by mělo probíhat za podmínek, které brání přenosu rizik pro zdraví lidí nebo zvířat.
(6)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 se vztahuje na odpad ze stravovacích zařízení, pokud tento odpad pochází z dopravních prostředků mezinárodní přepravy, například materiály z potravin podávaných na palubě letadel či lodí, které přilétají nebo připlouvají do Evropské unie ze třetí země. Odpad ze stravovacích zařízení rovněž spadá do oblasti uvedeného nařízení, pokud je určen ke krmným účelům, ke zpracování v souladu s jednou z povolených zpracovatelských metod popsaných v tomto nařízení nebo k přeměně na bioplyn nebo ke kompostování. Nařízení (ES) č. 1069/2009 zakazuje, aby byla odpadem ze stravovacích zařízení krmena jiná hospodářská zvířata než zvířata kožešinová. Z toho důvodu lze v souladu s nařízením (ES) č. 1069/2009 odpad ze stravovacích zařízení zpracovávat a následně používat za předpokladu, že tato zvířata nejsou krmena produktem, který je z tohoto odpadu získán.
(7)
V zájmu jednotnosti právních předpisů Unie by jako základ definice krmných surovin živočišného původu v tomto nařízení měla být použita definice krmných surovin v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009 ze dne 13. července 2009 o uvádění na trh a používání krmiv, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 a o zrušení směrnice Rady 79/373/EHS, směrnice Komise 80/511/EHS, směrnic Rady 82/471/EHS, 83/228/EHS, 93/74/EHS, 93/113/EHS a 96/25/ES a rozhodnutí Komise 2004/217/ES (3).
(8)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 zakazuje, aby byly vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty z vnímavých živočišných druhů odesílány z hospodářství, zařízení, podniků nebo oblastí, které podléhají omezením z důvodu výskytu závažného přenosného onemocnění. Aby byla zaručena vysoká úroveň ochrany zdraví zvířat v Unii, měl by být jako seznam závažných přenosných onemocnění pro účely stanovení rozsahu tohoto zákazu určen seznam nákaz uvedený v Kodexu zdraví suchozemských živočichů a Kodexu zdraví vodních živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE).
(9)
Jelikož spalování a spoluspalování některých vedlejších produktů živočišného původu nespadá do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů (4), měla by být v tomto nařízení stanovena odpovídající pravidla pro prevenci zdravotních rizik vyplývajících z takovýchto činností, a to s ohledem na možné dopady na životní prostředí. Zbytky ze spalování nebo spoluspalování vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů by měly být recyklovány nebo neškodně odstraněny v souladu s právními předpisy Unie v oblasti životního prostředí, jelikož tyto právní předpisy zejména umožňují, aby byla fosforová složka popela použita v hnojivech a aby byl popel zvířat v zájmovém chovu předáván majitelům těchto zvířat.
(10)
Aby se zmírnila možná zdravotní rizika, měly by být produkty živočišného původu nebo potraviny, které takovéto produkty obsahují, neškodně odstraňovány pouze na skládku v souladu se směrnicí Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (5), pokud byly zpracovány způsobem, který je vymezen v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (6).
(11)
Mělo by být zakázáno neškodně odstraňovat vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty do toku odpadních vod, jelikož na takovýto tok se nevztahují požadavky, které by zajistily, že jsou odpovídajícím způsobem zvládána rizika pro zdraví lidí a zvířat. Měla by být přijata odpovídající opatření, aby se zabránilo nepřijatelným rizikům vyplývajícím z neúmyslného odstranění tekutých vedlejších produktů živočišného původu, které vznikají například při mytí podlah a čištění vybavení používaného při zpracování.
(12)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (7) stanoví určitá opatření na ochranu životního prostředí a lidského zdraví. V čl. 2 odst. 2 písm. b) uvedené směrnice se stanoví, že z oblasti působnosti uvedené směrnice jsou vyňaty určité látky, a to v rozsahu, v jakém se na ně vztahují jiné právní předpisy Unie, včetně vedlejších produktů živočišného původu upravených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (8), kromě těch, které jsou určeny ke spalování, skládkování nebo využití v zařízení na výrobu bioplynu nebo kompostování. Uvedené nařízení bylo ke dni 4. března 2011 zrušeno a nahrazeno nařízením (ES) č. 1069/2009. V zájmu soudržnosti právních předpisů Unie by procesy, při nichž jsou vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty přeměňovány na bioplyn a kompostovány, měly být v souladu s hygienickými pravidly stanovenými v tomto nařízení, jakož i s opatřeními na ochranu životního prostředí, která jsou stanovena ve směrnici 2008/98/ES.
(13)
Příslušný orgán členského státu by měl mít možnost povolit alternativní parametry pro přeměnu vedlejších produktů živočišného původu na bioplyn a pro jejich kompostování, a to na základě ověření podle harmonizovaného vzoru. V takovém případě by mělo být možné uvádět zbytky rozkladu a kompost na trh v celé Evropské unii. Příslušný orgán členského státu by navíc měl mít možnost povolit určité parametry pro specifické vedlejší produkty živočišného původu, například odpad ze stravovacích zařízení a směsi odpadu ze stravovacích zařízení s některými jinými materiály, které jsou přeměňovány na bioplyn nebo kompostovány. Jelikož takováto povolení nejsou vydávána podle harmonizovaného vzoru, měly by být zbytky rozkladu a kompost uváděny na trh pouze ve členském státě, v němž byly dané parametry povoleny.
(14)
Aby se zabránilo kontaminaci potravin patogenními původci, měly by zařízení nebo podniky, které zpracovávají vedlejší produkty živočišného původu, provádět činnosti v místě odděleném od jatek nebo jiných zařízení, v nichž jsou zpracovávány potraviny, a to zejména v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (9), pokud ke zpracování vedlejších produktů živočišného původu nedochází za podmínek schválených příslušným orgánem, aby se zabránilo přenosu rizik pro zdraví lidí a zvířat do zařízení pro zpracování potravin.
(15)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (10) stanoví, že členské státy mají provádět roční programy sledování přenosných spongiformních encefalopatií (TSE). Do těchto programů sledování by měla být zařazena těla zvířat, jimiž jsou v zájmu zvyšování biologické rozmanitosti krmeny určité druhy, a to v rozsahu, který je nutný, aby se zaručilo, že tyto programy zajišťují dostatek informací o prevalenci TSE v konkrétních členských státech.
(16)
Za účelem podpory biologické rozmanitosti povoluje nařízení (ES) č. 1069/2009 krmení ohrožených či chráněných druhů mrchožravých ptáků a dalších druhů žijících ve svém přírodním stanovišti určitým materiálem kategorie 1. Takovéto krmení by mělo být povoleno u některých druhů masožravých živočichů uvedených ve směrnici Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (11) a některých druhů dravých ptáků uvedených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (12), aby se zohlednily přirozené způsoby krmení těchto druhů.
(17)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 zavedlo řízení o povolení alternativních metod pro využívání nebo neškodné odstranění vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů. Takovéto metody může Komise povolit po obdržení stanoviska od Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“). Aby se úřadu EFSA usnadnilo hodnocení žádostí, měl by být stanoven standardní formát, který by žadatelům objasňoval povahu důkazů, které je třeba předložit. V souladu se Smlouvami by mělo být možné předkládat žádosti o alternativní metody v úředních jazycích Unie, jak stanoví nařízení Rady EHS č. 1 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (13).
(18)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005 ze dne 12. ledna 2005, kterým se stanoví požadavky na hygienu krmiv (14), se od provozovatelů potravinářských podniků s výjimkou primárních producentů požaduje, aby skladovali a přepravovali krmiva za určitých hygienických podmínek. Jelikož tyto podmínky zajišťují rovnocenné zmírnění možných rizik, neměly by se na krmné směsi získané z vedlejších produktů živočišného původu vztahovat požadavky tohoto nařízení týkající skladování a přepravy.
(19)
S cílem podpořit vědu a výzkum a zaručit, aby byly vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty co nejlépe využívány při diagnostice onemocnění lidí a zvířat, by příslušný orgán měl být oprávněn stanovit podmínky pro odběr vzorků z těchto materiálů pro výzkumné, vzdělávací a diagnostické účely. Takovéto podmínky by však neměly být stanoveny pro vzorky patogenních původců, pro něž jsou stanovena zvláštní pravidla ve směrnici Rady 92/118/EHS ze dne 17. prosince 1992 o veterinárních a hygienických předpisech pro obchod s produkty živočišného původu ve Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní předpisy Společenství uvedené v kapitole I přílohy A směrnice 89/662/EHS, a pokud jde o patogenní původce, směrnice 90/425/EHS (15).
(20)
Směrnice 97/78/ES osvobozuje vedlejší produkty živočišného původu, které jsou určeny pro výstavy, ovšem za předpokladu, že nejsou určeny k uvádění na trh, a vedlejší produkty živočišného původu, které jsou určeny pro zvláštní studie nebo analýzy, od veterinárních kontrol na stanovišti hraniční kontroly v místě vstupu do Unie. Uvedená směrnice umožňuje přijmout pro výše uvedené případy osvobození prováděcí opatření. V tomto nařízení by měly být stanoveny odpovídající podmínky pro dovoz vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů určených pro výstavy a zvláštní studie nebo analýzy, aby bylo zaručeno, že při vstupu takovýchto produktů do Unie nedojde k rozšíření nepřijatelných rizik pro zdraví lidí nebo zvířat. V zájmu soudržnosti právních předpisů Unie a s cílem poskytnout provozovatelům právní jistotu by tyto podmínky a prováděcí opatření pro směrnici 97/78/ES měly být stanoveny v tomto nařízení.
(21)
Po sběru by mělo být s vedlejšími produkty živočišného původu manipulováno za odpovídajících podmínek, které zaručují, že nedojde k přenosu nepřijatelných rizik pro zdraví lidí nebo zvířat. Zařízení nebo podniky, v nichž jsou prováděny určité úkony ještě před tím, než jsou vedlejší produkty živočišného původu podrobeny dalšímu zpracování, by měly být zkonstruovány a provozovány způsobem, který brání takovému přenosu rizik. To by se mělo týkat také zařízení nebo podniků, v nichž jsou prováděny úkony, při nichž dochází k manipulaci s vedlejšími produkty živočišného původu podle veterinárních předpisů Unie kromě manipulace s vedlejšími produkty živočišného původu při léčebných činnostech soukromých veterinárních lékařů.
(22)
Podle nařízení (ES) č. 1069/2009 mají provozovatelé zaručit, že vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty jsou ve všech fázích řetězce výroby, používání a neškodného odstranění sledovatelné, aby se zabránilo zbytečnému narušování vnitřního trhu, dojde-li k událostem, které souvisejí se skutečnými nebo možnými riziky pro zdraví lidí a zvířat. Sledovatelnost by tudíž neměli zaručovat pouze provozovatelé, kteří vyrábějí, sbírají nebo přepravují vedlejší produkty živočišného původu, ale také provozovatelé, kteří vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty neškodně odstraňují, a to spalováním, spoluspalováním nebo na skládky.
(23)
Nádoby nebo dopravní prostředky, které se používají pro vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty, by měly být udržovány v čistém stavu, aby se zamezilo kontaminaci. Jsou-li určeny pro přepravu specifického materiálu, například tekutého vedlejšího produktu živočišného původu, který nepředstavuje nepřijatelné riziko pro zdraví, mohou provozovatelé přizpůsobit svá opatření, která mají zabránit kontaminaci, skutečnému riziku, které daný materiál představuje.
(24)
Členské státy by měly být oprávněny požadovat od provozovatelů, aby k předkládání důkazu o tom, že zásilka vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů byla doručena na místo určení, používali integrovaný počítačový veterinární systém (Traces), který byl zaveden rozhodnutím Komise 2004/292/ES ze dne 30. března 2004 o zavedení systému Traces a o změně rozhodnutí 92/486/EHS (16) (dále jen „systém TRACES“). Jinak by důkaz o doručení zásilek měl být předkládán prostřednictvím čtvrté kopie obchodního dokladu, která se vrátí výrobci. Po prvním roce provádění tohoto nařízení by měly být zkušenosti s oběma možnostmi vyhodnoceny.
(25)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví určité parametry pro ošetřování tavených/škvařených tuků, rybího tuku a vaječných výrobků, které zajišťují, že jsou odpovídajícím způsobem zvládána možná rizika pro zdraví v případech, kdy jsou takovéto produkty používány k jiným účelům než k lidské spotřebě. Uvedené parametry by tudíž měly být povoleny jako alternativy k ošetření vedlejších produktů živočišného původu, která jsou stanovena v tomto nařízení.
(26)
Mlezivo a výrobky z mleziva by proto měly být získávány od stád skotu, která jsou prostá určitých nákaz uvedených ve směrnici Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství (17).
(27)
Měly by být aktualizovány odkazy na směrnici Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků (18), směrnici Rady 96/22/ES ze dne 29. dubna 1996 o zákazu používání některých látek s hormonálním nebo tyreostatickým účinkem a beta-sympatomimetik v chovech zvířat (19) a na směrnici Rady 96/23/ES ze dne 29. dubna 1996 o kontrolních opatřeních u některých látek a jejich reziduí v živých zvířatech a živočišných produktech (20) a v hygienických pravidlech pro obchod s nezpracovaným hnojem by měl být aktualizován odkaz na směrnici Rady 2009/158/ES ze dne 30. listopadu 2009 o veterinárních podmínkách pro obchod s drůbeží a násadovými vejci uvnitř Společenství a jejich dovoz ze třetích zemí (21).
(28)
S některými dováženými materiály určenými k výrobě krmiva pro zvířata v zájmovém chovu by mělo být manipulováno a měly by být používány za podmínek, jež odpovídají riziku, které mohou takovéto materiály představovat. Zejména by mělo být vypracováno ustanovení pro jejich bezpečnou přepravu do zařízení nebo podniků určení, v nichž jsou takovéto materiály a materiál kategorie 3 zapracovány do krmiva pro zvířata v zájmovém chovu. Pokud jde o zařízení nebo podniky určení, měl by být příslušný orgán oprávněn povolovat skladování dovezených materiálů společně s materiálem kategorie 3, pokud je možné dovezené materiály sledovat.
(29)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 poukazuje na určité získané produkty, které lze uvádět na trh v souladu podmínkami stanovenými v některých jiných právních předpisech Unie. Tyto právní předpisy rovněž stanoví podmínky pro dovoz, sběr a přemísťování vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů pro účely výroby takovýchto získaných produktů. Nařízení (ES) č. 1069/2009 se však použije v případech, kdy tyto jiné právní předpisy Unie nestanoví podmínky týkající se rizik pro zdraví lidí a zvířat, která mohou takovéto suroviny představovat. Jelikož takovéto podmínky nebyly stanoveny pro materiály, které před tím, než začaly splňovat podmínky pro uvedení na trh stanovené v těchto jiných právních předpisech Unie, prošly určitými fázemi zpracování, měly by být stanoveny v tomto nařízení. Zejména by měly být stanoveny podmínky upravující dovoz takovýchto materiálů a manipulaci s nimi v Unii, a to za přísné kontroly, a požadavky na dokumentaci, aby se zabránilo přenosu možných zdravotních rizik z takovýchto materiálů.
(30)
V tomto nařízení by zejména měly být stanoveny odpovídající hygienické podmínky pro materiály, které se používají pro výrobu léčivých přípravků v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (22), veterinárních léčivých přípravků v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků (23), zdravotnických prostředků v souladu se směrnicí Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (24), diagnostických zdravotnických prostředků in vitro v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/79/ES ze dne 27. října 1998 o diagnostických zdravotnických prostředcích in vitro (25), aktivních implantabilních zdravotnických prostředků v souladu se směrnicí 90/385/EHS ze dne 20. června 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se aktivních implantabilních zdravotnických prostředků (26) nebo laboratorních činidel („hotové výrobky“). Pokud jsou rizika vyplývající z takovýchto materiálů zmírněna čištěním, koncentrací v produktu nebo v důsledku podmínek, za nichž je s nimi manipulováno a za nichž jsou neškodně odstraňovány, měly by se použít pouze požadavky nařízení (ES) č. 1069/2009 a tohoto nařízení, které se týkají sledovatelnosti. V takovém případě by se neměly použít požadavky týkající se oddělení různých kategorií vedlejších produktů živočišného původu v zařízení nebo podniku, které vyrábějí hotové výrobky, jelikož následné použití materiálů k jiným účelům, zejména k zapracování do potravin nebo krmiv, lze vyloučit, pokud budou provozovatelé řádně uplatňovat pravidla, za což by měl nést odpovědnost příslušný orgán. Zásilky takovýchto materiálů, které mají být dovezeny do Unie, by měly být na stanovišti hraniční kontroly vstupu v souladu se směrnicí 97/78/ES podrobeny veterinárním kontrolám, aby se zaručilo, že tyto produkty splňují požadavky, aby mohly být v Unii uvedeny na trh.
(31)
Podle směrnice Rady 2009/156/ES ze dne 30. listopadu 2009 o veterinárních pravidlech pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí (27) jsou určité nákazy, vůči nimž jsou koňovití vnímaví, povinné hlášením. Krevní výrobky z koňovitých, které jsou určeny k jiným účelům než ke krmení, například krevní výrobky určené pro veterinární léčivé přípravky, by měly pocházet z koňovitých, kteří nevykazovali klinické příznaky těchto nákaz, aby se zmírnilo riziku přenosu těchto nákaz.
(32)
Mělo by být přípustné uvádět na trh čerstvé kůže a kožky určené k jiným účelům než k lidské spotřebě, pokud splňují veterinární podmínky pro čerstvé maso stanovené v souladu se směrnicí Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (28), neboť tyto podmínky zajišťují odpovídající zmírnění možných rizik pro zdraví.
(33)
Hygienická pravidla stanovená v tomto nařízení pro výrobu loveckých trofejí a jiných preparátů ze zvířat a jejich uvádění na trh, která eliminují možná rizika, by měla být doplňková k pravidlům pro ochranu určitých druhů volně žijících živočichů, která jsou stanovena v nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (29), neboť uvedené nařízení má odlišný cíl. Na anatomické preparáty ze zvířat nebo vedlejších produktů živočišného původu, jež byly podrobeny procesům, jako je například plastinace, které rovnocenně eliminují možná rizika, by se neměla vztahovat veterinární omezení, aby se usnadnilo používání těchto preparátů, zejména v rámci vzdělávání.
(34)
Vedlejší produkty včelařství, které mají být uvedeny na trh, by měly být prosté určitých nákaz, vůči nimž jsou včely vnímavé a které jsou vyjmenovány ve směrnici Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (30).
(35)
Evropský parlament a Rada vyzvaly Komisi, aby stanovila konečný bod výrobního řetězce tukových produktů, za kterým se na ně již nevztahují požadavky nařízení (ES) č. 1069/2009. Rozhodnutí o konečném bodě by mělo být přijato, jakmile bude k dispozici posouzení, které zhodnotí schopnost tukových procesů zmírnit možná zdravotní rizika, která může představovat každá kategorie zpracovávaných živočišných tuků.
(36)
V tomto nařízení by měl být uveden odkaz na nařízení Komise (EU) č. 206/2010 ze dne 12. března 2010, kterým se stanoví seznamy třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup některých zvířat a čerstvého masa na území Evropské unie, a požadavky na veterinární osvědčení (31), jelikož by z uvedených třetích zemí a ostatních území měl být povolen dovoz určitých vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů, protože rizika, která tyto produkty představují, jsou totožná s riziky, která mohou případně souviset s dovozem živých zvířat nebo čerstvého masa.
(37)
Měl by být uveden odkaz na další seznamy třetích zemí, z nichž lze dovážet určité materiály živočišného původu, aby bylo možné na základě obdobných úvah o rizicích pro zdraví a v zájmu zaručení soudržnosti právních předpisů Unie určit třetí země, z nichž je možné dovážet vedlejší produkty živočišného původu z příslušných druhů. Takovéto seznamy byly stanoveny rozhodnutím Komise 2004/211/ES ze dne 6. ledna 2004, kterým se stanoví seznam třetích zemí a částí jejich území, ze kterých členské státy povolují dovoz živých koňovitých a spermatu, vajíček a embryí druhů koňovitých, a kterým se mění rozhodnutí 93/195/EHS a 94/63/ES (32), nařízením Komise (EU) č. 605/2010 ze dne 2. července 2010, kterým se stanoví veterinární a hygienické podmínky a podmínky veterinárních osvědčení pro dovoz syrového mléka a mléčných výrobků určených k lidské spotřebě do Evropské unie (33), rozhodnutím Komise 2006/766/ES ze dne 6. listopadu 2006, kterým se stanoví seznamy třetích zemí a území, ze kterých je povolen dovoz mlžů, ostnokožců, pláštěnců, mořských plžů a produktů rybolovu (34), nařízením Komise (ES) č. 798/2008 ze dne 8. srpna 2008, kterým se stanoví seznam třetích zemí, území, oblastí nebo jednotek, z nichž lze do Společenství dovážet a přes jeho území přepravovat drůbež a drůbeží produkty, a požadavky na vydání veterinárního osvědčení (35), a nařízením Komise (ES) č. 119/2009 ze dne 9. února 2009, kterým se stanoví seznam třetích zemí nebo jejich území pro účely dovozu masa volně žijících zajícovitých, některých volně žijících suchozemských savců a králíků ve farmovém chovu do Společenství nebo jeho tranzitu přes území Společenství a požadavky týkající se veterinárního osvědčení (36).
(38)
Jelikož odpad z fotografického průmyslu, v němž jsou používány určité vedlejší produkty živočišného původu, například páteř skotu, představuje rizika nejen pro zdraví lidí a zvířat, ale také pro životní prostředí, měl by být buď neškodně odstraněn, nebo vyvezen do třetí země původu vedlejších produktů živočišného původu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (37).
(39)
V pravidlech pro tranzit určitých vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů přes Evropskou unii, k němuž dochází při přemísťování mezi územími Ruské federace, by měl být uveden odkaz na seznam stanovišť hraniční kontroly stanovený rozhodnutím Komise 2009/821/ES ze dne 28. září 2009, kterým se stanoví seznam schválených stanovišť hraniční kontroly, některá prováděcí pravidla týkající se inspekcí prováděných veterinárními odborníky Komise a veterinární jednotky v TRACES (38). Pro účely takového tranzitu by měl být používán společný veterinární vstupní doklad stanovený nařízením Komise (ES) č. 136/2004 ze dne 22. ledna 2004, kterým se stanoví postupy veterinárních kontrol produktů dovážených ze třetích zemí na stanovištích hraniční kontroly Společenství (39).
(40)
Toto nařízení by mělo stanovit, že veterinární osvědčení, která mají v místě vstupu do Unie, v němž probíhají veterinární kontroly, doprovázet zásilky vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů, by měla být vydávána v souladu se zásadami osvědčování, které jsou rovnocenné zásadám stanoveným ve směrnici Rady 96/93/ES ze dne 17. prosince 1996 o osvědčeních pro zvířata a živočišné produkty (40).
(41)
V zájmu jednotnosti právních předpisů Unie by úřední kontroly v celém řetězci vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů měly být prováděny v souladu s obecnými povinnostmi při úředních kontrolách, které jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (41).
(42)
Z toho důvodu je nutné stanovit v tomto nařízení prováděcí opatření k nařízení (ES) č. 1069/2009.
(43)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 s účinkem ode dne 4. března 2011 zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002.
(44)
Po přijetí nařízení (ES) č. 1774/2002 byly přijaty určité prováděcí akty, konkrétně nařízení Komise (ES) č. 811/2003 o zákazu opětovného použití ryb v rámci téhož druhu a zakopání nebo spálení vedlejších produktů živočišného původu (42), rozhodnutí Komise 2003/322/ES o krmení některých druhů mrchožravých ptáků některým materiálem kategorie 1 (43), rozhodnutí Komise 2003/324/ES o odchylce od zákazu opětovného použití v rámci téhož druhu pro kožešinová zvířata (44), nařízení Komise (ES) č. 79/2005 o mléku a mléčných výrobcích (45), (ES) č. 92/2005 o způsobech zneškodňování či využití (46), (ES) č. 181/2006 o organických hnojivech a půdních přídavcích s výjimkou hnoje (47), (ES) č. 1192/2006 o seznamech schválených zařízení (48) a (ES) č. 2007/2006 o dovozu a tranzitu některých meziproduktů z materiálů kategorie 3 (49).
(45)
Kromě toho byla přijata určitá přechodná opatření, zejména nařízení Komise (ES) č. 878/2004 o dovozu některých materiálů kategorie 1 a 2 a manipulaci s nimi (50), rozhodnutí Komise 2004/407/ES o dovozu určitých materiálů pro výrobu fotografické želatiny (51) a nařízení Komise (ES) č. 197/2006 o manipulaci se zmetkovými potravinami a jejich zneškodňování (52), aby byla stanovena opatření úměrná příslušnému riziku pro určitá specifická využití vedlejších produktů živočišného původu.
(46)
V zájmu dalšího zjednodušení pravidel Unie týkajících se vedlejších produktů živočišného původu, požadovaného předsednictvím Rady v době přijetí nařízení (ES) č. 1069/2009, by měla být uvedená prováděcí a přechodná opatření podrobena přezkumu. Měla by být podle potřeby zrušena a nahrazena tímto nařízením, aby tvořila soudržný právní rámec pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty.
(47)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 se použije od 4. března 2011, a proto by se toto nařízení rovněž mělo používat od uvedeného data. Kromě toho je nezbytné stanovit přechodné období, aby zúčastněné subjekty měly čas přizpůsobit se novým pravidlům stanoveným v tomto nařízení a uvést na trh určité produkty, jež byly vyrobeny podle hygienických pravidel Unie, která byla použitelná před uvedeným datem, a aby mohl nadále probíhat dovoz, až budou požadavky stanovené tímto nařízením použitelné.
(48)
Uvádění určitých produktů uvedených v nařízení (ES) č. 878/2004 na trh a jejich vývoz by měly být nadále prováděny v souladu s vnitrostátními opatřeními, jelikož rizika spojená s omezeným množstvím dotčených materiálů je v současné době možné regulovat na vnitrostátní úrovni, a to až do případné budoucí harmonizace. Dokud nebudou na základě dalších důkazů přijata opatření pro sběr a neškodné odstraňování určitých omezených množství produktů živočišného původu z maloobchodního sektoru, měl by mít příslušný orgán nadále možnost povolovat sběr a neškodné odstraňování takovýchto produktů jinými způsoby, a to pod podmínkou, že je zaručena rovnocenná ochrana zdraví lidí a zvířat.
(49)
V souladu s žádostí, kterou vyjádřil Evropský parlament při souhlasu s nařízením (ES) č. 1069/2009, jehož dosáhl při prvním čtení, a s ohledem na konkrétnější návrhy Parlamentu na řešení určitých technických otázek byla předloha tohoto nařízení dne 27. září 2010 předložena Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin k výměně názorů.
(50)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví prováděcí opatření:
a)
pro hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty stanovená nařízením (ES) č. 1069/2009;
b)
týkající se určitých vzorků a předmětů osvobozených od veterinárních kontrol na stanovištích hraniční kontroly stanovených v čl. 16 odst. 1 písm. e) a f) směrnice 97/78/ES.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v příloze I.
Článek 3
Konečný bod výrobního řetězce pro některé získané produkty
Následující získané produkty je možné uvádět na trh, jinak než dovozem, bez omezení, jak stanoví čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1069/2009:
a)
bionaftu, která splňuje požadavky na neškodné odstraňování a využívání získaných produktů stanovené v odst. 2 písm. b) oddílu 3 kapitoly IV přílohy IV;
b)
zpracované krmivo pro zvířata v zájmovém chovu, které splňuje zvláštní požadavky na zpracované krmivo pro zvířata v zájmovém chovu stanovené v odst. 7 písm. a) kapitoly II přílohy XIII;
c)
žvýkací pamlsky pro psy, které splňují zvláštní požadavky na žvýkací pamlsky pro psy stanovené v odst. 7 písm. b) kapitoly II přílohy XIII;
d)
kůže kopytníků, které splňují zvláštní požadavky na konečný bod pro tyto produkty stanovené v bodě C kapitoly V přílohy XIII;
e)
vlnu a srst, které splňují zvláštní požadavky na konečný bod pro tyto produkty stanovené v bodě B kapitoly VII přílohy XIII;
f)
peří a prachové peří, které splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tyto produkty stanovené v bodě C kapitoly VII přílohy XIII;
g)
kožešinu, která splňuje podmínky kapitoly VIII přílohy XIII.
Článek 4
Závažná přenosná onemocnění
Pro účely obecných veterinárních omezení podle čl. 6 odst. 1 písm. b) bodu ii) nařízení (ES) č. 1069/2009 jsou za závažná přenosná onemocnění považovány nákazy uvedené organizací OIE v článku 1.2.3 Kodexu zdraví suchozemských živočichů ve vydání z roku 2010 a v kapitole 1.3 Kodexu zdraví vodních živočichů ve vydání z roku 2010.
KAPITOLA II
NEŠKODNÉ ODSTRAŇOVÁNÍ A POUŽÍVÁNÍ VEDLEJŠÍCH PRODUKTŮ ŽIVOČIŠNÉHO PŮVODU A ZÍSKANÝCH PRODUKTŮ
Článek 5
Omezení týkající se používání vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů
1. Provozovatelé v členských státech uvedených v kapitole I přílohy II musí splňovat podmínky pro krmení kožešinových zvířat určitými materiály získanými z těl zvířat stejného druhu nebo jejich částí, které jsou stanoveny v téže kapitole.
2. Provozovatelé musí dodržovat omezení pro krmení hospodářských zvířat rostlinným porostem z půdy, na níž byla aplikována určitá organická hnojiva nebo půdní přídavky, stanovená v kapitole II přílohy II.
Článek 6
Neškodné odstraňování spalováním a spoluspalováním
1. Příslušný orgán zaručí, že spalování a spoluspalování vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů probíhá pouze:
a)
ve spalovacích a spoluspalovacích zařízeních, kterým bylo uděleno povolení podle směrnice 2000/76/ES; nebo
b)
v případě zařízení, která nemusí mít povolení podle směrnice 2000/76/ES, ve spalovacích a spoluspalovacích zařízeních, která příslušný orgán schválil pro účely neškodného odstraňování vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů spalováním nebo neškodného odstraňování nebo využívání vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů spoluspalováním, pokud představují odpad, a to v souladu s čl. 24 odst. 1 písm. b) nebo c) nařízení (ES) č. 1069/2009.
2. V souladu s čl. 24 odst. 1 písm. b) nebo c) nařízení (ES) č. 1069/2009 příslušný orgán schválí spalovací a spoluspalovací zařízení uvedená v odst. 1 písm. b) pouze tehdy, pokud splňují požadavky stanovené v příloze III tohoto nařízení.
3. Provozovatelé spalovacích a spoluspalovacích zařízení musí splňovat obecné požadavky na spalování a spoluspalování stanovené v kapitole I přílohy III.
4. Provozovatelé vysokokapacitních spalovacích a spoluspalovacích zařízení musí splňovat požadavky stanovené v kapitole II přílohy III.
5. Provozovatelé nízkokapacitních spalovacích a spoluspalovacích zařízení musí splňovat požadavky stanovené v kapitole III přílohy III.
Článek 7
Ukládání některých materiálů kategorie 1 a 3 na skládku
Odchylně od článku 12 a čl. 14 písm. c) nařízení (ES) č. 1069/2009 může příslušný orgán povolit neškodné odstraňování následujících materiálů kategorie 1 a 3 na povolené skládce:
a)
dovezeného nebo z dovezených materiálů vyrobeného krmiva pro zvířata v zájmovém chovu získaného z materiálu kategorie 1 uvedeného v čl. 8 písm. c) nařízení (ES) č. 1069/2009;
b)
materiálu kategorie 3 uvedeného v čl. 10 písm. f) a g) nařízení (ES) č. 1069/2009 za předpokladu, že:
i)
takovéto materiály nebyly ve styku s žádnými vedlejšími produkty živočišného původu, které jsou uvedené v článcích 8 a 9 a čl. 10 písm. a) až e) a h) až p) uvedeného nařízení,
ii)
v okamžiku, kdy jsou určeny k neškodnému odstranění, materiály:
-
uvedené v čl. 10 písm. f) uvedeného nařízení prošly zpracováním, jak je definováno v čl. 2 odst. 1 písm. m) nařízení (ES) č. 852/2004, a
-
uvedené v čl. 10 písm. g) uvedeného nařízení byly zpracovány v souladu s kapitolou II přílohy X tohoto nařízení nebo v souladu se zvláštními požadavky na krmivo pro zvířata v zájmovém chovu stanovenými v kapitole II přílohy XIII tohoto nařízení, a
iii)
neškodné odstranění takovýchto materiálů nepředstavuje riziko pro zdraví lidí ani zvířat.
Článek 8
Požadavky na zpracovatelská zařízení a jiná zařízení
1. Provozovatelé zaručí, že zpracovatelská zařízení a jiná zařízení, která podléhají jejich kontrole, splňují následující požadavky stanovené v kapitole I přílohy IV:
a)
obecné podmínky pro zpracování stanovené v oddíle 1;
b)
požadavky na čištění odpadních vod stanovené v oddíle 2;
c)
zvláštní požadavky na zpracování materiálů kategorie 1 a 2 stanovené v oddíle 3;
d)
zvláštní požadavky na zpracování materiálů kategorie 3 stanovené v oddíle 4.
2. Příslušný orgán schválí zpracovatelská zařízení a jiná zařízení pouze tehdy, pokud splňují podmínky stanovené v kapitole I přílohy IV.
Článek 9
Hygienické požadavky a požadavky na zpracování pro zpracovatelská zařízení a jiná zařízení
Provozovatelé zaručí, že zařízení a podniky, které podléhají jejich kontrole, splňují následující požadavky stanovené v příloze IV:
a)
hygienické požadavky a požadavky na zpracování stanovené v kapitole II;
b)
standardní zpracovatelské metody stanovené v kapitole III, pokud jsou takové metody v zařízení nebo podniku používány;
c)
alternativní zpracovatelské metody stanovené v kapitole IV, pokud jsou takové metody v zařízení nebo podniku používány.
Článek 10
Požadavky na přeměnu vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů na bioplyn a na kompostování
1. Provozovatelé zaručí, že zařízení a podniky, které podléhají jejich kontrole, splňují následující požadavky na přeměnu vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů na bioplyn nebo na kompostování stanovené v příloze V:
a)
požadavky vztahující se na zařízení na výrobu bioplynu nebo kompostování stanovené v kapitole I;
b)
hygienické požadavky vztahující se na zařízení na výrobu bioplynu nebo kompostování stanovené v kapitole II;
c)
standardní parametry přeměny stanovené v oddíle 1 kapitoly III;
d)
normy pro zbytky rozkladu a kompost stanovené v oddíle 3 kapitoly III.
2. Příslušný orgán schválí zařízení na výrobu bioplynu a kompostování pouze tehdy, pokud splňují požadavky stanovené v příloze V.
3. Příslušný orgán může zařízením na výrobu bioplynu a kompostování povolit použití alternativních parametrů přeměny, pokud jsou dodrženy požadavky stanovené v oddíle 2 kapitoly III přílohy V.
KAPITOLA III
ODCHYLKY OD URČITÝCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ (ES) č. 1069/2009
Článek 11
Zvláštní pravidla pro výzkumné a diagnostické vzorky
1. Příslušný orgán může povolit přepravu, použití a neškodné odstranění výzkumných a diagnostických vzorků za podmínek, které zaručují, že jsou zvládána rizika pro zdraví lidí a zvířat.
Příslušný orgán zejména zaručí, že provozovatelé splňují požadavky kapitoly I přílohy VI.
2. Provozovatelé musí dodržovat zvláštní pravidla pro výzkumné a diagnostické vzorky stanovená v kapitole I přílohy VI.
3. Provozovatelé mohou odesílat výzkumné a diagnostické vzorky, které sestávají z následujících vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů, do jiného členského státu, aniž by informovali příslušný orgán členského státu původu v souladu s čl. 48 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 a aniž by byl příslušný orgán členského státu určení informován prostřednictvím systému TRACES a aniž by tento orgán souhlasil s přijetím zásilky v souladu s čl. 48 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení:
a)
materiálů kategorie 1 a 2 a masokostní moučky nebo živočišných tuků získaných z materiálů kategorie 1 a 2;
b)
zpracovaných živočišných bílkovin.
Článek 12
Zvláštní pravidla pro vzorky zboží a výstavní předměty
1. Příslušný orgán může povolit přepravu, použití a neškodné odstranění vzorků zboží a výstavních předmětů za podmínek, které zaručují, že jsou zvládána rizika pro zdraví lidí a zvířat.
Příslušný orgán zejména zaručí, že provozovatelé splňují požadavky bodů 2, 3 a 4 oddílu 1 kapitoly I přílohy VI.
2. Provozovatelé musí dodržovat zvláštní pravidla pro vzorky zboží a výstavní předměty stanovená v oddíle 2 kapitoly I přílohy VI.
3. Provozovatelé mohou odesílat vzorky zboží, které sestávají z následujících vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů, do jiného členského státu, aniž by informovali příslušný orgán členského státu původu v souladu s čl. 48 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 a aniž by byl příslušný orgán členského státu určení informován prostřednictvím systému TRACES a aniž by tento orgán souhlasil s přijetím zásilky v souladu s čl. 48 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení:
a)
materiálů kategorie 1 a 2 a masokostní moučky nebo živočišných tuků získaných z materiálů kategorie 1 a 2;
b)
zpracovaných živočišných bílkovin.
Článek 13
Zvláštní pravidla pro krmení
1. Provozovatelé mohou používat materiál kategorie 2 ke krmení následujících zvířat za předpokladu, že takový materiál pochází ze zvířat, která nebyla usmrcena ani neuhynula v důsledku výskytu nebo podezření na výskyt onemocnění přenosného na člověka nebo zvířata, pokud splňují obecné požadavky stanovené v oddíle 1 kapitoly II přílohy VI a veškeré další podmínky, které může stanovit příslušný orgán:
a)
zvířat chovaných v zoologických zahradách;
b)
kožešinových zvířat;
c)
psů z uznaných chovných stanic nebo smeček loveckých psů;
d)
psů a koček v útulcích;
e)
larev a červů pro rybí návnady.
2. Provozovatelé mohou používat materiál kategorie 3 ke krmení následujících zvířat, pokud splňují obecné požadavky stanovené v oddíle 1 kapitoly II přílohy VI a veškeré další podmínky, které může stanovit příslušný orgán:
a)
zvířat chovaných v zoologických zahradách;
b)
kožešinových zvířat;
c)
psů z uznaných chovných stanic nebo smeček loveckých psů;
d)
psů a koček v útulcích;
e)
larev a červů pro rybí návnady.
Článek 14
Krmení určitých druhů v krmných stanicích a mimo ně a v zoologických zahradách
1. Příslušný orgán může povolit použití materiálu kategorie 1 sestávajícího z celých těl mrtvých zvířat nebo jejich částí, který obsahuje specifikovaný rizikový materiál, ke krmení:
a)
ohrožených či chráněných druhů mrchožravých ptáků a dalších druhů žijících ve svém přírodním stanovišti v krmných stanicích za účelem podpory biologické rozmanitosti, pokud jsou splněny podmínky stanovené v oddíle 2 kapitoly II přílohy VI;
b)
volně žijících zvířat uvedených v odst. 1 písm. a) oddílu 2 kapitoly II přílohy IV mimo krmné stanice, ve vhodných případech bez předchozího sběru mrtvých zvířat, pokud jsou splněny podmínky stanovené v oddíle 3 uvedené kapitoly.
2. Příslušný orgán může povolit použití materiálu kategorie 1 sestávajícího z celých těl mrtvých zvířat nebo jejich částí, který obsahuje specifikovaný rizikový materiál, a materiálu získaného ze zvířat chovaných v zoologických zahradách ke krmení zvířat chovaných v zoologických zahradách, pokud jsou splněny podmínky stanovené v oddíle 4 kapitoly II přílohy VI.
Článek 15
Zvláštní pravidla pro sběr a neškodné odstraňování
Pokud příslušný orgán povolí neškodné odstraňování vedlejších produktů živočišného původu na základě odchylky stanovené v čl. 19 odst. 1 písm. a), b), c) a e) nařízení (ES) č. 1069/2009, provede se neškodné odstranění podle zvláštních pravidel stanovených v kapitole III přílohy VI:
a)
zvláštních pravidel pro neškodné odstraňování vedlejších produktů živočišného původu stanovených v oddíle 1;
b)
pravidel pro spálení a zahrabání vedlejších produktů živočišného původu v odlehlých oblastech stanovených v oddíle 2;
c)
pravidel pro spálení a zahrabání včel a vedlejších produktů včelařství stanovených v oddíle 3.
KAPITOLA IV
POVOLENÍ ALTERNATIVNÍCH METOD
Článek 16
Standardní formát žádosti o povolení alternativních metod
1. Žádosti o povolení alternativních metod použití nebo neškodného odstranění vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů uvedené v čl. 20 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 předkládají členské státy nebo zainteresované subjekty v souladu s požadavky standardního formátu pro žádosti o alternativní metody stanoveného v příloze VII.
2. Členské státy určí národní kontaktní místa, která budou poskytovat informace o příslušném orgánu, který je odpovědný za hodnocení žádostí o povolení alternativních metod použití nebo neškodného odstranění vedlejších produktů živočišného původu.
3. Komise zveřejní seznam národních kontaktních míst na svých internetových stránkách.
KAPITOLA V
SBĚR, PŘEPRAVA, IDENTIFIKACE A SLEDOVATELNOST
Článek 17
Požadavky na obchodní doklady a veterinární osvědčení, identifikaci, sběr a přepravu vedlejších produktů živočišného původu a na sledovatelnost
1. Provozovatelé zaručí, že vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty:
a)
splňují požadavky na sběr, přepravu a identifikaci stanovené v kapitolách I a II přílohy VIII;
b)
jsou během přepravy provázeny obchodními doklady nebo veterinárními osvědčeními v souladu s požadavky stanovenými v kapitole III přílohy VIII.
2. Provozovatelé, kteří zasílají, přepravují nebo přijímají vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty, musí uchovávat záznamy o zásilkách a související obchodní doklady nebo veterinární osvědčení v souladu s požadavky stanovenými v kapitole IV přílohy VIII.
3. Provozovatelé musí splňovat požadavky na označování určitých získaných produktů stanovené v kapitole V přílohy VIII.
KAPITOLA VI
REGISTRACE A SCHVÁLENÍ ZAŘÍZENÍ A PODNIKŮ
Článek 18
Požadavky na schválení jednoho nebo více zařízení a podniků, které manipulují s vedlejšími produkty živočišného původu ve stejném místě
Příslušný orgán může udělit schválení více než jednomu zařízení nebo podniku, v nichž dochází k manipulaci s vedlejšími produkty živočišného původu ve stejném místě, pokud je uspořádáním zařízení nebo podniků a způsobem manipulace s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty v zařízeních nebo podnicích vyloučeno, že mezi nimi dojde k přenosu rizik pro zdraví lidí nebo zvířat.
Článek 19
Požadavky na určitá schválená zařízení a podniky, které manipulují s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty
Provozovatelé zaručí, že zařízení a podniky, které podléhají jejich kontrole, které byly schváleny příslušným orgánem, splňují požadavky stanovené v následujících kapitolách přílohy IX tohoto nařízení, pokud se v nich vykonává jedna nebo více z činností uvedených v čl. 24 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009:
a)
v kapitole I, pokud vyrábějí krmivo pro zvířata v zájmovém chovu, jak je uvedeno v čl. 24 odst. 1 písm. e) uvedeného nařízení;
b)
v kapitole II, pokud skladují vedlejší produkty živočišného původu, jak je uvedeno v čl. 24 odst. 1 písm. i) uvedeného nařízení a manipulují s vedlejšími produkty živočišného původu po jejich sběru, přičemž vykonávají jednu z následujících činností uvedených v čl. 24 odst. 1 písm. h) uvedeného nařízení:
i)
třídění,
ii)
dělení,
iii)
chlazení,
iv)
mražení,
v)
solení,
vi)
konzervování jinými postupy,
vii)
odstraňování kůží a kožek nebo odstraňování specifikovaného rizikového materiálu,
viii)
činnosti, při nichž dochází k manipulaci s vedlejšími produkty živočišného původy a které jsou prováděny v souladu s povinnostmi podle veterinárních předpisů Unie,
ix)
pasterizačně/hygienické ošetření vedlejších produktů živočišného původu určených k přeměně na bioplyn/zkompostování, a to před takovouto přeměnou nebo zkompostováním v jiném zařízení nebo podniku v souladu s přílohou V tohoto nařízení,
x)
prosévání;
c)
v kapitole III, pokud skladují získané produkty pro určitá plánovaná použití podle čl. 24 odst. 1 písm. j) uvedeného nařízení.
Článek 20
Požadavky na určitá registrovaná zařízení a podniky, které manipulují s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty
1. Provozovatelé registrovaných podniků nebo zařízení nebo jiní registrovaní provozovatelé musí manipulovat s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty za podmínek stanovených v kapitole IV přílohy IX.
2. Registrovaní provozovatelé, kteří přepravují vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty jinde než mezi prostorami stejného provozovatele, musí dodržovat zejména podmínky stanovené v odst. 2 kapitoly IV přílohy IX.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na:
a)
schválené provozovatele, kteří přepravují vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty v rámci vedlejší činnosti;
b)
provozovatele, kteří byli registrováni pro účely přepravních činností v souladu s nařízením (ES) č. 183/2005.
4. Příslušný orgán může následující provozovatele osvobodit od povinnosti ohlašovat informace, jak uvádí čl. 23 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1069/2009:
a)
provozovatele, kteří manipulují s loveckými trofejemi nebo jinými preparáty uvedenými v kapitole VI přílohy XIII tohoto nařízení nebo je vyrábějí, a to pro soukromé nebo nekomerční účely;
b)
provozovatele, kteří manipulují s výzkumnými a diagnostickými vzorky pro vzdělávací účely nebo tyto vzorky neškodně odstraňují.
KAPITOLA VII
UVÁDĚNÍ NA TRH
Článek 21
Zpracování vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů a jejich uvádění na trh pro účely krmení hospodářských zvířat jiných než kožešinových
1. Provozovatelé musí splňovat následující požadavky týkající se uvádění vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů na trh, jinak než dovozem, pro účely krmení hospodářských zvířat jiných než kožešinových, jak stanoví čl. 31 odst. 2 nařízení (ES) č. 1069/2009, stanovené v příloze X tohoto nařízení:
a)
obecné požadavky na zpracování a uvádění na trh stanovené v kapitole I;
b)
zvláštní požadavky na zpracované živočišné bílkoviny a jiné získané produkty stanovené v kapitole II;
c)
požadavky na určitá krmiva pro ryby a rybí návnady stanovené v kapitole III.
2. Příslušný orgán může povolit, aby mléko, mléčné výrobky a produkty získané z mléka, které jsou klasifikovány jako materiál kategorie 3 v souladu s čl. 10 písm. e), f) a h) nařízení (ES) č. 1069/2009 a nebyly zpracovány v souladu s obecnými požadavky stanovenými v části I oddílu 4 kapitoly II přílohy X tohoto nařízení, byly uváděny na trh, jinak než dovozem, pokud tyto materiály splňují požadavky týkající se odchylky pro uvádění mléka zpracovaného v souladu s vnitrostátními normami na trh, stanovené v části II uvedeného oddílu.
Článek 22
Uvádění organických hnojiv a půdních přídavků na trh a jejich používání
1. Provozovatelé musí splňovat požadavky týkající se uvádění organických hnojiv a půdních přídavků na trh, jinak než dovozem, a používání takovýchto produktů, zejména jejich aplikace na půdu, jak stanoví čl. 15 odst. 1 písm. i) a čl. 32 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009, stanovené v příloze XI tohoto nařízení.
2. Na uvádění guána z volně žijících mořských ptáků na trh, a to i dovozem, se nevztahují žádné veterinární podmínky.
3. Příslušný orgán členského státu, v němž mají být organické hnojivo nebo půdní přídavek, které byly vyrobeny z masokostní moučky získané z materiálu kategorie 2 nebo ze zpracovaných živočišných bílkovin, aplikovány na půdu, schválí jednu nebo více složek, které mají být s těmito materiály smíchány v souladu s čl. 32 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1069/2009, podle kritérií stanovených v odst. 3 oddílu 1 kapitoly II přílohy XI tohoto nařízení.
4. Odchylně od čl. 48 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou příslušné orgány členského státu původu a členského státu určení, které mají společnou hranici, povolit odeslání hnoje mezi dvěma hospodářstvími, která se nacházejí v pohraničních oblastech těchto dvou členských států, a to za odpovídajících podmínek umožňujících zvládání všech možných rizik pro zdraví lidí nebo zvířat, mezi něž patří například povinnost dotčených provozovatelů vést odpovídající záznamy, které jsou stanoveny ve dvoustranné dohodě.
5. Jak je stanoveno v čl. 30 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009, je-li to potřebné, příslušné orgány členských států podpoří vypracování, šíření a využívání vnitrostátních pokynů pro správnou zemědělskou praxi při aplikaci organických hnojiv a půdních přídavků na půdu.
Článek 23
Meziprodukty
1. Meziprodukty, které jsou do Unie dovezeny nebo jsou v režimu tranzitu, musí splňovat podmínky umožňující zvládat možná rizika pro zdraví lidí a zvířat, které jsou uvedeny v příloze XII tohoto nařízení.
2. S meziprodukty, které byly přepraveny do zařízení nebo podniku uvedených v odst. 3 přílohy XII tohoto nařízení, lze manipulovat bez dalších omezení podle nařízení (ES) č. 1069/2009 a tohoto nařízení, pokud:
a)
zařízení nebo podnik disponují odpovídajícím vybavením pro příjem meziproduktů, které brání přenosu onemocnění přenosných na člověka nebo zvířata;
b)
meziprodukty nepředstavují riziko přenosu onemocnění přenosných na člověka nebo zvířata v důsledku čištění nebo jiného ošetření, kterým byly vedlejší produkty živočišného původu v meziproduktu podrobeny, v důsledku koncentrace vedlejších produktů živočišného původu v meziproduktu nebo v důsledku odpovídajících opatření biologické ochrany pro manipulaci s meziprodukty;
c)
zařízení nebo podnik vedou záznamy o množství přijatých materiálů, jejich kategorii, je-li to relevantní, a o zařízení, podniku nebo provozovateli, jimž své produkty dodaly; a
d)
jsou nevyužité meziprodukty nebo jiné přebytečné materiály ze zařízení nebo podniku, například výrobky, u nichž uplynula doba trvanlivosti, neškodně odstraněny v souladu s nařízením (ES) č. 1069/2009.
3. Provozovatel nebo vlastník zařízení nebo podniku v místě určení meziproduktů nebo jeho zástupce musí meziprodukty používat a/nebo odesílat výhradně k dalšímu mísení, potažení, montáži, balení nebo označení.
Článek 24
Krmivo pro zvířata v zájmovém chovu a jiné získané produkty
1. Je zakázáno používat materiál kategorie 1 uvedený v čl. 8 písm. a), b), d) a e) nařízení (ES) č. 1069/2009 k výrobě získaných produktů, které jsou určeny k požití lidmi nebo zvířaty nebo k aplikaci na ně, kromě získaných produktů uvedených v článcích 33 a 36 uvedeného nařízení.
2. Pokud lze vedlejší produkt živočišného původu nebo získaný produkt použít ke krmení hospodářských zvířat nebo k jiným účelům uvedeným v čl. 36 písm. a) nařízení (ES) č. 1069/2009, musí být uváděny na trh, jinak než dovozem, v souladu se zvláštními požadavky týkajícími se zpracovaných živočišných bílkovin a jiných získaných produktů, které jsou stanoveny v kapitole II přílohy X tohoto nařízení, pokud příloha XIII tohoto nařízení nestanoví pro tyto produkty žádné zvláštní požadavky.
3. Provozovatelé musí splňovat požadavky týkající se uvádění krmiva pro zvířata v zájmovém chovu na trh, jinak než dovozem, jak stanoví článek 40 nařízení (ES) č. 1069/2009, stanovené v kapitolách I a II přílohy XIII tohoto nařízení.
4. Provozovatelé musí splňovat požadavky týkající se uvádění získaných produktů na trh, jinak než dovozem, jak stanoví článek 40 nařízení (ES) č. 1069/2009, stanovené v kapitole I a kapitolách III až XII přílohy XIII tohoto nařízení.
KAPITOLA VIII
DOVOZ, TRANZIT A VÝVOZ
Článek 25
Dovoz, tranzit a vývoz vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů
1. Je zakázán dovoz následujících vedlejších produktů živočišného původu do Unie a jejich tranzit přes Unii:
a)
nezpracovaného hnoje;
b)
neošetřeného peří, jeho částí a prachového peří;
c)
včelího vosku ve formě voštin.
2. Na dovoz následujících produktů do Unie a jejich tranzit přes Unii se nevztahují žádné veterinární podmínky:
a)
vlny a srsti, které byly průmyslově vyprány nebo ošetřeny jinou metodou, která zaručuje, že nepředstavují žádná nepřijatelná rizika;
b)
kožešin, které byly alespoň po dobu dvou dnů sušeny při okolní teplotě 18 °C a vlhkosti 55 %.
3. Provozovatelé musí splňovat následující zvláštní požadavky na dovoz určitých vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů uvedených v čl. 41 odst. 3 a článku 42 nařízení (ES) č. 1069/2009 do Unie a jejich tranzit přes Unii, stanovené v příloze XIV tohoto nařízení:
a)
zvláštní požadavky na dovoz a tranzit materiálu kategorie 3 a získaných produktů pro využití v krmivovém řetězci k jiným účelům než pro krmivo pro zvířata v zájmovém chovu nebo krmivo pro kožešinová zvířata, stanovené v kapitole I uvedené přílohy;
b)
zvláštní požadavky na dovoz a tranzit vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů pro využití mimo krmivový řetězec pro hospodářská zvířata, stanovené v kapitole II uvedené přílohy.
Článek 26
Uvádění určitých materiálů kategorie 1 na trh, včetně dovozu, a jejich vývoz
Příslušný orgán může povolit, aby byly uváděny na trh, včetně dovozu, a vyváženy kůže a kožky získané ze zvířat, která byla podrobena nezákonnému ošetření definovanému v čl. 1 odst. 2 písm. d) směrnice 96/22/ES nebo v čl. 2 písm. b) směrnice 96/23/ES, střeva přežvýkavců, též s obsahem, a kosti a produkty z kostí obsahující páteř a lebku, pokud jsou splněny tyto požadavky:
a)
uvedené materiály nesmí být materiály kategorie 1 získané z těchto zvířat:
i)
zvířat podezřelých z nákazy TSE v souladu s nařízením (ES) č. 999/2001,
ii)
zvířat, u nichž byla přítomnost TSE úředně potvrzena,
iii)
zvířat, která byla usmrcena v souvislosti s opatřeními k eradikaci TSE;
b)
uvedené materiály nesmí být určeny k žádnému z těchto způsobů použití:
i)
ke krmení,
ii)
k aplikaci na půdu, z níž jsou krmena hospodářská zvířata,
iii)
k výrobě:
-
kosmetických prostředků podle definice v čl. 1 odst. 1 směrnice 76/768/EHS,
-
aktivních implantabilních zdravotnických prostředků podle definice v čl. 1 odst. 2 písm. c) směrnice 90/385/EHS,
-
zdravotnických prostředků podle definice v čl. 1 odst. 2 písm. a) směrnice 93/42/EHS,
-
diagnostických zdravotnických prostředků in vitro podle definice v čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 98/79/ES,
-
veterinárních léčivých přípravků podle definice v čl. 1 odst. 2 směrnice 2001/82/ES,
-
léčivých přípravků podle definice v čl. 1 odst. 2 směrnice 2001/83/ES;
c)
materiály musí být dováženy s označením a musí splňovat zvláštní požadavky pro určité přemísťování vedlejších produktů živočišného původu stanovené v oddíle 1 kapitoly IV přílohy XIV tohoto nařízení;
d)
materiály musí být dováženy v souladu s požadavky hygienického osvědčení stanovenými ve vnitrostátních právních předpisech.
Článek 27
Dovoz a tranzit výzkumných a diagnostických vzorků
1. Příslušný orgán může povolit dovoz a tranzit výzkumných a diagnostických vzorků sestávajících ze získaných produktů nebo vedlejších produktů živočišného původu včetně vedlejších produktů živočišného původu uvedených v čl. 25 odst. 1 v souladu s podmínkami, které zaručují, že jsou zvládána rizika pro zdraví lidí a zvířat.
Takovéto podmínky musí zahrnovat alespoň tyto body:
a)
dovoz zásilek musí být předem povolen příslušným orgánem členského státu určení; a
b)
zásilky musí být z místa vstupu do Unie zaslány přímo schválenému uživateli.
2. Provozovatelé předloží výzkumné a diagnostické vzorky, které jsou určeny k dovozu přes jiný členský stát než členský stát určení, na schváleném stanovišti hraniční kontroly Unie, které je uvedeno v příloze I rozhodnutí 2009/821/ES. Na stanovišti hraniční kontroly nejsou tyto výzkumné a diagnostické vzorky podrobeny veterinárním kontrolám v souladu s kapitolou I směrnice 97/78/ES. Příslušný orgán na stanovišti hraniční kontroly informuje příslušný orgán členského státu určení o dovozu výzkumných a diagnostických vzorků prostřednictvím systému TRACES.
3. Provozovatelé, kteří manipulují s výzkumnými a diagnostickými vzorky, musí splňovat zvláštní požadavky na neškodné odstraňování výzkumných a diagnostických vzorků stanovené v oddíle 1 kapitoly III přílohy XIV tohoto nařízení.
Článek 28
Dovoz a tranzit vzorků zboží a výstavních předmětů
1. Příslušný orgán může povolit dovoz a tranzit vzorků zboží v souladu se zvláštními pravidly stanovenými v odstavci 1 oddílu 2 kapitoly III přílohy XIV tohoto nařízení.
2. Provozovatelé, kteří manipulují se vzorky zboží, musí splňovat zvláštní pravidla pro manipulaci se vzorky zboží a jejich neškodné odstraňování stanovená v odstavcích 2 a 3 oddílu 2 kapitoly III přílohy XIV tohoto nařízení.
3. Příslušný orgán může povolit dovoz a tranzit výstavních předmětů v souladu se zvláštními pravidly pro výstavní předměty stanovenými v oddíle 3 kapitoly III přílohy XIV tohoto nařízení.
4. Provozovatelé, kteří manipulují s výstavními předměty, musí splňovat podmínky pro balení, manipulaci s výstavními předměty a jejich neškodné odstraňování stanovené v oddíle 3 kapitoly III přílohy XIV tohoto nařízení.
Článek 29
Zvláštní požadavky na určité přemísťování vedlejších produktů živočišného původu mezi územími Ruské federace
1. Příslušný orgán povolí specifické přemístění zásilek vedlejších produktů živočišného původu pocházejících z Ruské federace nebo do ní určených, a to přímo nebo přes jinou třetí zemi, po silnici nebo železnici přes Unii mezi schválenými stanovišti hraniční kontroly Unie, která jsou uvedena v příloze I rozhodnutí 2009/821/ES, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
zásilka je na stanovišti hraniční kontroly v místě vstupu do Unie zaplombována veterinárním útvarem příslušného orgánu plombou s pořadovým číslem;
b)
doklady přiložené k zásilce a uvedené v článku 7 směrnice 97/78/ES byly úředním veterinárním lékařem příslušného orgánu, který odpovídá za stanoviště hraniční kontroly, na každé straně opatřeny razítkem „POUZE PRO TRANZIT DO RUSKA PŘES EU“;
c)
jsou splněny procesní požadavky stanovené v článku 11 směrnice 97/78/ES;
d)
zásilka je na společném veterinárním vstupním dokladu, který je stanoven v příloze III nařízení (ES) č. 136/2004, úředním veterinárním lékařem na stanovišti hraniční kontroly v místě vstupu osvědčena jako přijatelná pro tranzit.
2. Vykládání nebo skladování těchto zásilek podle čl. 12 odst. 4 nebo článku 13 směrnice 97/78/ES na území členského státu se nepovoluje.
3. Příslušný orgán provádí pravidelné audity, aby zajistil, že počet zásilek a množství produktů opouštějících území Unie odpovídá počtu a množství, které se na území Unie dostaly.
Článek 30
Seznamy zařízení a podniků ve třetích zemích
Seznam zařízení a podniků ve třetích zemích se vloží do systému TRACES v souladu s technickými specifikacemi, které Komise zveřejňuje na svých internetových stránkách.
Každý seznam je pravidelně aktualizován.
Článek 31
Vzory veterinárních osvědčení a prohlášení pro dovoz a tranzit
Zásilky vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů pro dovoz do Unie nebo tranzit přes Unii jsou v místě vstupu do Unie, v němž jsou prováděny veterinární kontroly stanovené směrnicí 97/78/ES, provázeny veterinárními osvědčeními a prohlášeními, které odpovídají vzorům stanoveným v příloze XV tohoto nařízení.
KAPITOLA IX
ÚŘEDNÍ KONTROLY
Článek 32
Úřední kontroly
1. Příslušný orgán přijme nezbytná opatření, aby kontroloval celý řetězec sběru, přepravy, používání a neškodného odstraňování vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1069/2009.
Uvedená opatření se provádějí v souladu se zásadami pro úřední kontroly, které jsou stanoveny v článku 3 nařízení (ES) č. 882/2004.
2. Úřední kontroly uvedené v odstavci 1 zahrnují kontroly, při nichž se ověřuje, zda jsou uchovávány záznamy a jiné doklady požadované podle pravidel stanovených tímto nařízením.
3. Příslušný orgán provádí následující úřední kontroly uvedené v čl. 45 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 v souladu s požadavky, které jsou stanoveny v příloze XVI tohoto nařízení:
a)
úřední kontroly ve zpracovatelských zařízeních podle kapitoly I;
b)
úřední kontroly jiných činností, při nichž dochází k manipulaci s vedlejšími produkty živočišného původu a získanými produkty, podle oddílů 1 až 9 kapitoly III.
4. Příslušný orgán provádí kontroly plomb, které jsou připevněny na zásilky vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů.
Pokud příslušný orgán opatří takovou zásilku, která je přepravována do místa určení, plombou, musí o tom uvědomit příslušný orgán v místě určení.
5. Příslušný orgán sestaví seznamy zařízení, podniků a provozovatelů uvedené v čl. 47 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 v souladu s formátem stanoveným v kapitole II přílohy XVI tohoto nařízení.
6. Příslušný orgán členského státu určení rozhodne o žádosti provozovatele o přijetí nebo zamítnutí určitého materiálu kategorie 1, kategorie 2 a masokostní moučky nebo živočišných tuků získaných z materiálů kategorie 1 a kategorie 2 do 20 kalendářních dnů ode dne obdržení žádosti, pokud je předložena jednom z úředních jazyků tohoto členského státu.
7. Provozovatelé předkládají žádosti o povolení uvedené v odstavci 6 v souladu se standardním formátem, který je stanoven v oddíle 10 kapitoly III přílohy XVI tohoto nařízení.
Článek 33
Opětovné schválení podniků a zařízení po udělení dočasného schválení
1. Pokud je podniku nebo zařízení schváleným pro zpracování materiálu kategorie 3 následně uděleno dočasné schválení pro zpracování materiálu kategorie 1 nebo materiálu kategorie 2 v souladu s čl. 24. odst. 2 písm. b) bodem ii) nařízení (ES) č. 1069/2009, nesmějí znovu začít zpracovávat materiál kategorie 3, aniž by nejprve získaly schválení příslušného orgánu, že mohou znovu začít zpracovávat materiál kategorie 3 v souladu s článkem 44 uvedeného nařízení.
2. Pokud je podniku nebo zařízení schváleným pro zpracování materiálu kategorie 2 následně uděleno dočasné schválení pro zpracování materiálu kategorie 1 v souladu s čl. 24. odst. 2 písm. b) bodem ii) nařízení (ES) č. 1069/2009, nesmějí znovu začít zpracovávat materiál kategorie 2, aniž by nejprve získaly schválení příslušného orgánu, že mohou znovu začít zpracovávat materiál kategorie 2 v souladu s článkem 44 uvedeného nařízení.
KAPITOLA X
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 34
Omezení uvádění určitých vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů na trh z důvodů ochrany zdraví lidí a zvířat
Příslušný orgán nezakáže ani neomezí uvádění následujících vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů na trh z důvodů ochrany zdraví lidí nebo zvířat kromě pravidel stanovených v právních předpisech Unie, a zejména v nařízení (ES) č. 1069/2009 a tomto nařízení:
a)
zpracovaných živočišných bílkovin a jiných získaných produktů uvedených v kapitole II přílohy X tohoto nařízení;
b)
krmiva pro zvířata v zájmovém chovu a určitých jiných získaných produktů uvedených v příloze XIII tohoto nařízení;
c)
vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů dovezených do Unie nebo v režimu tranzitu přes Unii podle přílohy XIV tohoto nařízení.
Článek 35
Zrušení
1. Zrušují se tyto právní akty:
a)
nařízení (ES) č. 811/2003;
b)
rozhodnutí 2003/322/ES;
c)
rozhodnutí 2003/324/ES;
d)
nařízení (ES) č. 878/2004;
e)
rozhodnutí 2004/407/ES;
f)
nařízení (ES) č. 79/2005;
g)
nařízení (ES) č. 92/2005;
h)
nařízení (ES) č. 181/2006;
i)
nařízení (ES) č. 197/2006;
j)
nařízení (ES) č. 1192/2006;
k)
nařízení (ES) č. 2007/2006.
2. Odkazy na uvedené zrušené předpisy se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 36
Přechodná opatření
1. Během přechodného období do 31. prosince 2011 mohou provozovatelé uvádět na trh organická hnojiva a půdní přídavky, které byly vyrobeny před 4. březnem 2011 v souladu s nařízeními (ES) č. 1774/2002 a (ES) č. 181/2006:
a)
pokud byly vyrobeny z/ze:
i)
masokostní moučky získané z materiálu kategorie 2,
ii)
zpracovaných živočišných bílkovin;
b)
i když nebyly smíchány se složkou, která vylučuje následné použití směsi ke krmným účelům.
2. Během přechodného období do 31. ledna 2012 budou zásilky vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů, které jsou provázeny veterinárním osvědčením, prohlášením nebo obchodním dokladem, jež byly vyplněny a podepsány v souladu s odpovídajícím vzorem stanoveným v příloze X nařízení (ES) č. 1774/2002, nadále přijímány pro dovoz do Unie, pokud tato osvědčení, prohlášení nebo doklady byly vyplněny a podepsány před 30. listopadem 2011.
3. Během přechodného období do 31. prosince 2012 a odchylně od článku 14 nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou členské státy povolovat sběr, přepravu a neškodné odstraňování materiálů kategorie 3, které sestávají z produktů živočišného původu, nebo potravin obsahujících produkty živočišného původu, které již nejsou z obchodních důvodů nebo z důvodu problémů způsobených výrobními vadami, vadami balení nebo jinými závadami, z nichž nevzniká žádné riziko pro zdraví lidí ani zvířat, určeny k lidské spotřebě, jak je uvedeno v čl. 10 písm. f) uvedeného nařízení, a to jinými prostředky než spálením nebo zahrabáním v místě, jak uvádí čl. 19 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, pokud jsou splněny požadavky na neškodné odstranění jinými prostředky stanovené v kapitole IV přílohy VI tohoto nařízení.
Článek 37
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 4. března 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. února 2011.
VERORDENING (EU) Nr. 142/2011 VAN DE COMMISSIE
van 25 februari 2011
tot uitvoering van Verordening (EG) nr. 1069/2009 van het Europees Parlement en de Raad tot vaststelling van gezondheidsvoorschriften inzake niet voor menselijke consumptie bestemde dierlijke bijproducten en afgeleide producten en tot uitvoering van Richtlijn 97/78/EG van de Raad wat betreft bepaalde monsters en producten die vrijgesteld zijn van veterinaire controles aan de grens krachtens die richtlijn
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1069/2009 van het Europees Parlement en de Raad van 21 oktober 2009 tot vaststelling van gezondheidsvoorschriften inzake niet voor menselijke consumptie bestemde dierlijke bijproducten en afgeleide producten en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 1774/2002 (verordening dierlijke bijproducten) (1), met name artikel 5, lid 2, artikel 6, lid 1, eerste alinea, onder b) ii), en tweede alinea, en lid 2, tweede alinea, artikel 11, lid 2, eerste alinea, onder b) en c), en tweede alinea, artikel 15, lid 1, eerste alinea, onder b), d), e), h) en i), en tweede alinea, artikel 17, lid 2, artikel 18, lid 3, artikel 19, lid 4, eerste alinea, onder a), b) en c), en tweede alinea, artikel 20, leden 10 en 11, artikel 21, leden 5 en 6, artikel 22, lid 3, artikel 23, lid 3, artikel 27, eerste alinea, onder a), b), c) en e) tot en met h), en tweede alinea, artikel 31, lid 2, artikel 32, lid 3, artikel 40, artikel 41, lid 3, eerste en derde alinea, artikel 42, artikel 43, lid 3, artikel 45, lid 4, artikel 47, lid 2, en artikel 48, lid 2, lid 7, eerste alinea, onder a), en lid 8, eerste alinea, onder a), en tweede alinea,
Gezien Richtlijn 97/78/EG van de Raad van 18 december 1997 tot vaststelling van de beginselen voor de organisatie van de veterinaire controles voor producten die uit derde landen in de Gemeenschap worden binnengebracht (2), en met name artikel 16, lid 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bij Verordening (EG) nr. 1069/2009 zijn dier- en volksgezondheidsvoorschriften vastgesteld voor dierlijke bijproducten en daarvan afgeleide producten. In die verordening is bepaald in welke omstandigheden dierlijke bijproducten moeten worden verwijderd, teneinde de verspreiding van risico's voor de volksgezondheid en de diergezondheid te voorkomen. Bovendien zijn in die verordening de voorwaarden vastgesteld waaronder dierlijke bijproducten gebruikt mogen worden in diervoeder en voor diverse andere doeleinden, zoals voor cosmetische producten, geneesmiddelen en technische toepassingen. Voorts bevat die verordening verplichtingen voor exploitanten om dierlijke bijproducten te hanteren in inrichtingen of bedrijven die aan officiële controles onderworpen worden.
(2)
Verordening (EG) nr. 1069/2009 bepaalt dat gedetailleerde voorschriften voor het hanteren van dierlijke bijproducten en afgeleide producten, zoals verwerkingsvoorschriften, hygiënevoorschriften en het standaardformaat voor de bewijsstukken waarvan zendingen van dierlijke bijproducten en afgeleide producten ten behoeve van de traceerbaarheid vergezeld moeten gaan, middels uitvoeringsmaatregelen worden vastgesteld.
(3)
De in deze verordening opgenomen gedetailleerde voorschriften voor het gebruik en de verwijdering van dierlijke bijproducten dienen te worden vastgesteld met het oog op de verwezenlijking van de doelstellingen van Verordening (EG) nr. 1069/2009, met name het duurzame gebruik van dierlijke producten en de handhaving van een hoog niveau van bescherming van de volksgezondheid en de diergezondheid in de Europese Unie.
(4)
Verordening (EG) nr. 1069/2009 is niet van toepassing op hele kadavers of delen van wilde dieren waarvan niet wordt vermoed dat zij met een op mens of dier overdraagbare ziekte zijn besmet of erdoor zijn aangetast, met uitzondering van voor commerciële doeleinden aangevoerde waterdieren. Zij is evenmin van toepassing op hele kadavers of delen van vrij wild die, overeenkomstig goede jachtpraktijken, na het doden niet worden verzameld. Dergelijke dierlijke bijproducten van de jacht dienen zodanig te worden verwijderd dat de overdracht van risico's wordt voorkomen, zoals bepaalde jachtpraktijken dat vereisen en overeenkomstig de goede praktijken die voor het jagersberoep zijn beschreven.
(5)
Verordening (EG) nr. 1069/2009 is van toepassing op dierlijke bijproducten voor de vervaardiging van jachttrofeeën. De vervaardiging van dergelijke trofeeën en de preparatie van dieren en delen van dieren met andere methoden, zoals plastinatie, dienen onder dusdanige voorwaarden te gebeuren dat geen risico's voor de gezondheid van mens en dier worden overgedragen.
(6)
Verordening (EG) nr. 1069/2009 is van toepassing op keukenafval en etensresten die afkomstig zijn van internationaal opererende vervoermiddelen, zoals afgeleide producten van voedingsmiddelen die worden opgediend aan boord van vliegtuigen of schepen die vanuit een derde land de Europese Unie binnenkomen. Keukenafval en etensresten vallen bovendien onder diezelfde verordening indien zij bestemd zijn voor vervoedering aan dieren, voor verwerking met een van de methoden die krachtens deze verordening zijn toegestaan of voor omzetting in biogas of voor compost. Krachtens Verordening (EG) nr. 1069/2009 is het verboden andere landbouwhuisdieren dan pelsdieren met keukenafval en etensresten te voederen. Keukenafval en etensresten mogen daarom overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1069/2009 verwerkt en vervolgens gebruikt worden op voorwaarde dat het afgeleide product niet aan dergelijke dieren vervoederd wordt.
(7)
Voor de samenhang van de wetgeving van de Unie wordt de term voedermiddelen van dierlijke oorsprong in deze verordening gedefinieerd op basis van de definitie van voedermiddelen die is vastgesteld in Verordening (EG) nr. 767/2009 van het Europees Parlement en de Raad van 13 juli 2009 betreffende het in de handel brengen en het gebruik van diervoeders, tot wijziging van Verordening (EG) nr. 1831/2003 van het Europees Parlement en de Raad en tot intrekking van Richtlijn 79/373/EEG van de Raad, Richtlijn 80/511/EEG van de Commissie, Richtlijnen 82/471/EEG, 83/228/EEG, 93/74/EEG, 93/113/EG en 96/25/EG van de Raad en Beschikking 2004/217/EG van de Commissie (3).
(8)
Verordening (EG) nr. 1069/2009 verbiedt de verzending van dierlijke bijproducten en afgeleide producten van voor ziekte vatbare soorten vanuit agrarische bedrijven, inrichtingen, bedrijven of gebieden waarop wegens de aanwezigheid van een ernstige overdraagbare ziekte beperkende maatregelen van toepassing zijn. Teneinde in de Unie een hoog niveau van bescherming van de diergezondheid te waarborgen en ter bepaling van het toepassingsgebied van het verbod, dient de lijst van ziekten in de Terrestrial Animal Health Code (gezondheidscode voor landdieren) en de Aquatic Animal Health Code (gezondheidscode voor waterdieren) van de Werelddiergezondheidsorganisatie (hierna „OIE” genoemd) als de lijst van ernstige overdraagbare ziekten te worden aangewezen.
(9)
Aangezien verbranding en meeverbranding van bepaalde dierlijke bijproducten niet binnen de werkingssfeer van Richtlijn 2000/76/EG van het Europees Parlement en de Raad van 4 december 2000 betreffende de verbranding van afval (4) vallen, dienen in deze verordening passende voorschriften te worden vastgesteld ter voorkoming van gezondheidsrisico's als gevolg van dergelijke activiteiten, met inachtneming van de mogelijke gevolgen voor het milieu. Residuen van de verbranding of meeverbranding van dierlijke bijproducten of afgeleide producten dienen te worden gerecycleerd of verwijderd overeenkomstig de milieuwetgeving van de Unie, aangezien met name die wetgeving het gebruik in meststoffen van de fosfor uit as en de overhandiging van de as van gecremeerde gezelschapsdieren aan de eigenaars toelaat.
(10)
Producten van dierlijke oorsprong en levensmiddelen die dergelijke producten bevatten, dienen overeenkomstig Richtlijn 1999/31/EG van de Raad van 26 april 1999 betreffende het storten van afvalstoffen (5) naar een stortplaats te worden gebracht indien zij verwerkt zijn in de zin van Verordening (EG) nr. 852/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 29 april 2004 inzake levensmiddelenhygiëne (6), teneinde mogelijke gezondheidsrisico's te beperken.
(11)
Het verwijderen van dierlijke bijproducten en afgeleide producten via de afvalwaterstroom dient verboden te worden aangezien voor afvalwater geen eisen gelden die een afdoende beheersing van de risico's voor de volksgezondheid en de diergezondheid waarborgen. Er dienen passende maatregelen te worden genomen ter voorkoming van onaanvaardbare risico's als gevolg van een accidentele verwijdering van vloeibare dierlijke bijproducten, zoals bij het schoonmaken van vloeren en van apparatuur die voor de verwerking van de producten gebruikt wordt.
(12)
Richtlijn 2008/98/EG van het Europees Parlement en de Raad van 19 november 2008 betreffende afvalstoffen en tot intrekking van een aantal richtlijnen (7) bevat bepaalde maatregelen ter bescherming van het milieu en de menselijke gezondheid. Artikel 2, lid 2, onder b), van die richtlijn bepaalt dat bepaalde producten van het toepassingsgebied van die richtlijn zijn uitgesloten voor zover zij al onder andere wetgeving van de Unie vallen, waaronder dierlijke bijproducten die onder Verordening (EG) nr. 1774/2002 van het Europees Parlement en de Raad van 3 oktober 2002 tot vaststelling van gezondheidsvoorschriften inzake niet voor menselijke consumptie bestemde dierlijke bijproducten (8) vallen, behalve die welke bestemd zijn om te worden verbrand of gestort of voor gebruik in een biogas- of composteerinstallatie. Die verordening is met ingang van 4 maart 2011 ingetrokken en vervangen door Verordening (EG) nr. 1069/2009. Met het oog op de samenhang van de wetgeving van de Unie moeten de processen waarmee dierlijke bijproducten en afgeleide producten in biogas en compost worden omgezet, voldoen aan de gezondheidsvoorschriften van deze verordening en aan de maatregelen ter bescherming van het milieu van Richtlijn 2008/98/EG.
(13)
De bevoegde autoriteit van een lidstaat moet toestemming kunnen geven voor alternatieve parameters voor de omzetting van dierlijke bijproducten in biogas en compost op grond van een validatie overeenkomstig een geharmoniseerd model. In dat geval moeten gistingsresiduen en compost in de hele Europese Unie in de handel gebracht kunnen worden. Bovendien moet de bevoegde autoriteit van een lidstaat toestemming kunnen verlenen voor bepaalde parameters voor specifieke dierlijke bijproducten, zoals keukenafval en etensresten en mengsels daarvan met bepaalde andere materialen, die in biogas of compost worden omgezet. Aangezien die toestemming niet volgens een geharmoniseerd model wordt verleend, mogen gistingsresiduen en compost alleen in de handel worden gebracht in de lidstaat waar toestemming voor de parameters is verleend.
(14)
Teneinde verontreiniging van levensmiddelen met ziekteverwekkers te voorkomen, dienen inrichtingen en bedrijven waar dierlijke bijproducten verwerkt worden hun activiteiten op grond van Verordening (EG) nr. 853/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 29 april 2004 houdende vaststelling van specifieke hygiënevoorschriften voor levensmiddelen van dierlijke oorsprong (9) op een andere locatie te verrichten dan slachthuizen of andere inrichtingen waar levensmiddelen verwerkt worden, tenzij de dierlijke bijproducten verwerkt worden onder omstandigheden die door de bevoegde autoriteit zijn goedgekeurd, dit om te voorkomen dat risico's voor de volksgezondheid en de diergezondheid overgedragen worden naar inrichtingen waar levensmiddelen verwerkt worden.
(15)
Verordening (EG) nr. 999/2001 van het Europees Parlement en de Raad van 22 mei 2001 houdende vaststelling van voorschriften inzake preventie, bestrijding en uitroeiing van bepaalde overdraagbare spongiforme encefalopathieën (10) bepaalt dat de lidstaten jaarlijkse toezichtprogramma's uit moeten voeren met betrekking tot overdraagbare spongiforme encefalopathieën (TSE's). Kadavers van dieren die voor bepaalde soorten als voeder gebruikt worden met het oog op de bevordering van biodiversiteit, dienen in deze toezichtprogramma's te worden opgenomen in zoverre dat nodig is om ervoor te zorgen dat de programma's voldoende informatie verstrekken over de prevalentie van overdraagbare spongiforme encefalopathieën in een bepaalde lidstaat.
(16)
Om de biodiversiteit te bevorderen, staat Verordening (EG) nr. 1069/2009 toe dat met uitsterven bedreigde of beschermde aasetende vogelsoorten en andere soorten die in hun natuurlijke habitat leven, in de lidstaten gevoederd worden met bepaald categorie 1-materiaal. Dergelijke voederpraktijk dient te worden toegestaan voor bepaalde vleesetende soorten die worden genoemd in Richtlijn 92/43/EEG van de Raad van 21 mei 1992 inzake de instandhouding van de natuurlijke habitats en de wilde flora en fauna (11), alsook voor bepaalde soorten roofvogels die worden genoemd in Richtlijn 2009/147/EG van het Europees Parlement en de Raad van 30 november 2009 inzake het behoud van de vogelstand (12), om rekening te houden met de natuurlijke voedingspatronen van de betrokken soorten.
(17)
Verordening (EG) nr. 1069/2009 voorziet in een goedkeuringsprocedure voor alternatieve verwijderings- en verwerkingsmethoden voor dierlijke bijproducten of afgeleide producten. De Commissie kan dergelijke methoden goedkeuren na advies van de Europese Voedselautoriteit (hierna „EFSA” genoemd). Om de beoordeling van aanvragen door de EFSA te vergemakkelijken, moet een standaardformaat worden vastgesteld die indieners aangeeft welk soort bewijsstukken moet worden overgelegd. Overeenkomstig de Verdragen moeten de aanvragen voor alternatieve methoden in de officiële talen van de Unie kunnen worden ingediend, als vastgesteld in Verordening nr. 1 van de Raad van de Europese Economische Gemeenschap tot regeling van het taalgebruik in de Europese Economische Gemeenschap (13).
(18)
Overeenkomstig Verordening (EG) nr. 183/2005 van het Europees Parlement en de Raad van 12 januari 2005 tot vaststelling van voorschriften voor diervoederhygiëne (14) moeten andere exploitanten van diervoederbedrijven dan primaire producenten bij de opslag en het vervoer van producten bepaalde hygiënevoorschriften naleven. Aangezien die voorschriften mogelijke risico's in dezelfde mate beperken, zijn de in deze verordening vastgestelde eisen inzake opslag en vervoer niet van toepassing op mengvoeders die van dierlijke bijproducten zijn afgeleid.
(19)
Teneinde wetenschap en onderzoek te bevorderen en ervoor te zorgen dat dierlijke bijproducten en afgeleide producten bij de diagnose van ziekten bij mens en dier optimaal benut worden, moet de bevoegde autoriteit gemachtigd zijn voorschriften vast te stellen voor monsters van dergelijk materiaal die bestemd zijn voor onderzoek, onderwijs en diagnose. Dergelijke voorschriften mogen echter niet worden vastgesteld voor monsters van ziekteverwekkers waarvoor bijzondere voorschriften zijn vastgesteld bij Richtlijn 92/118/EEG van de Raad van 17 december 1992 tot vaststelling van de veterinairrechtelijke en de gezondheidsvoorschriften voor het handelsverkeer en de invoer in de Gemeenschap van producten waarvoor ten aanzien van deze voorschriften geen specifieke communautaire regelgeving geldt als bedoeld in bijlage A, hoofdstuk I, van Richtlijn 89/662/EEG, en, wat ziekteverwekkers betreft, van Richtlijn 90/425/EEG (15).
(20)
Krachtens Richtlijn 97/78/EG zijn dierlijke bijproducten die bestemd zijn voor tentoonstellingen, mits zij niet voor afzet bestemd zijn, en dierlijke bijproducten die voor bijzondere studies of analyses bestemd zijn, vrijgesteld van veterinaire controles in de grensinspectiepost van binnenkomst in de Unie. Die richtlijn voorziet in de vaststelling van uitvoeringsbepalingen voor die vrijstellingen. In deze verordening moeten passende voorwaarden worden vastgesteld voor de invoer van dierlijke bijproducten en afgeleide producten die voor tentoonstellingen en bijzondere studies of analyses bestemd zijn, zodat de binnenkomst van die producten in de Unie niet tot onaanvaardbare risico's voor de volkgezondheid of de diergezondheid leidt. Met het oog op de samenhang van de wetgeving van de Unie en de rechtszekerheid van de exploitanten moeten die voorwaarden en de uitvoeringsbepalingen voor Richtlijn 97/78/EG in deze verordening worden vastgesteld.
(21)
Dierlijke bijproducten moeten nadat zij zijn verzameld, worden gehanteerd onder passende voorwaarden die de overdracht van onaanvaardbare risico's voor de volksgezondheid of de diergezondheid uitsluiten. Inrichtingen of bedrijven waar bepaalde activiteiten worden verricht voordat dierlijke bijproducten verder worden verwerkt, moeten zodanig gebouwd zijn en werken dat die overdracht wordt voorkomen. Dit dient ook te gelden voor inrichtingen en bedrijven waar activiteiten met dierlijke bijproducten overeenkomstig de veterinaire wetgeving van de Unie plaatsvinden, afgezien van de hantering van dierlijke bijproducten voor curatieve doeleinden door particuliere dierenartsen.
(22)
Overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1069/2009 dienen exploitanten ervoor te zorgen dat dierlijke bijproducten en afgeleide producten in alle fasen van de keten van productie tot gebruik en verwijdering traceerbaar zijn, ter voorkoming van nodeloze verstoringen van de interne markt als gevolg van gebeurtenissen met feitelijke of mogelijke risico's voor de volksgezondheid of de diergezondheid. De traceerbaarheid moet bijgevolg niet alleen worden gewaarborgd door exploitanten die dierlijke bijproducten produceren, verzamelen of vervoeren, maar ook door exploitanten die dierlijke bijproducten of afgeleide producten verwijderen door verbranding of meeverbranding dan wel door ze naar stortplaatsen te brengen.
(23)
Recipiënten en vervoermiddelen die gebruikt worden voor dierlijke bijproducten of afgeleide producten dienen schoon te worden gehouden om verontreiniging te voorkomen. Wanneer zij gebruikt worden voor het vervoer van een bepaald materiaal, zoals een vloeibaar dierlijk bijproduct dat geen onaanvaardbaar gezondheidsrisico inhoudt, kunnen exploitanten hun maatregelen ter voorkoming van verontreiniging afstemmen op het feitelijke risico dat uit het betrokken materiaal voortvloeit.
(24)
De lidstaten moeten de mogelijkheid hebben het gebruik van het geïntegreerde veterinaire computersysteem Traces, dat werd ingesteld bij Beschikking 2004/292/EG van de Commissie van 30 maart 2004 betreffende de toepassing van het Traces-systeem en tot wijziging van Beschikking 92/486/EEG (16) (hierna „het Traces-systeem” genoemd), verplicht te maken voor exploitanten om te kunnen bewijzen dat zendingen van dierlijke bijproducten of afgeleide producten op de plaats van bestemming zijn aangekomen. Anders moet de aankomst van zendingen worden bewezen met een vierde exemplaar van het handelsdocument, dat aan de producent wordt teruggestuurd. De ervaring met beide mogelijkheden moet worden geëvalueerd nadat deze verordening een jaar lang is toegepast.
(25)
In Verordening (EG) nr. 853/2004 zijn bepaalde parameters gespecificeerd voor de behandeling van gesmolten vet, visolie en eiproducten die de mogelijke gezondheidsrisico's op gepaste wijze onder controle houden wanneer dergelijke producten voor andere doeleinden dan menselijke consumptie worden gebruikt. Die parameters dienen bijgevolg toegelaten te worden als alternatieven voor de behandelingen van dierlijke bijproducten die in deze verordening zijn opgenomen.
(26)
Biest en biestproducten moeten afkomstig zijn van rundveebeslagen die vrij zijn van bepaalde ziekten als bedoeld in Richtlijn 64/432/EEG van de Raad van 26 juni 1964 inzake veterinairrechtelijke vraagstukken op het gebied van het intracommunautaire handelsverkeer in runderen en varkens (17).
(27)
De verwijzingen naar Richtlijn 76/768/EEG van de Raad van 27 juli 1976 betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der Lid-Staten inzake cosmetische producten (18), Richtlijn 96/22/EG van de Raad van 29 april 1996 betreffende het verbod op het gebruik, in de veehouderij, van bepaalde stoffen met hormonale werking en van bepaalde stoffen met thyreostatische werking, alsmede van β-agonisten (19) en Richtlijn 96/23/EG van 29 april 1996 inzake controlemaatregelen ten aanzien van bepaalde stoffen en residuen daarvan in levende dieren en in producten daarvan (20) moeten worden bijgewerkt en de verwijzing naar Richtlijn 2009/158/EG van de Raad van 30 november 2009 tot vaststelling van veterinairrechtelijke voorschriften voor het intracommunautaire handelsverkeer en de invoer uit derde landen van pluimvee en broedeieren (21) in de gezondheidsvoorschriften voor onverwerkte mest moet worden bijgewerkt.
(28)
Bepaald ingevoerd materiaal voor de productie van voeder voor gezelschapsdieren moet worden gehanteerd en gebruikt onder voorwaarden die zijn afgestemd op het risico dat dergelijk materiaal kan inhouden. Er dienen met name maatregelen te worden genomen om ervoor te zorgen dat het materiaal veilig naar de inrichtingen of bedrijven van bestemming kan worden gekanaliseerd, waar dergelijk materiaal, alsook categorie 3-materiaal in voeder voor gezelschapsdieren verwerkt wordt. Met betrekking tot de inrichtingen of bedrijven van bestemming moet de bevoegde autoriteit gemachtigd worden toe te staan dat ingevoerd materiaal samen met categorie 3-materiaal wordt opgeslagen, op voorwaarde dat het ingevoerde materiaal traceerbaar is.
(29)
Verordening (EG) nr. 1069/2009 noemt bepaalde afgeleide producten die overeenkomstig de voorschriften van bepaalde andere wetgeving van de Unie in de handel gebracht mogen worden. Die wetgeving bevat ook voorwaarden voor de invoer, het verzamelen en het vervoer van dierlijke bijproducten en afgeleide producten voor de vervaardiging van dergelijke afgeleide producten. Verordening (EG) nr. 1069/2009 is echter van toepassing wanneer in die andere wetgeving van de Unie geen voorwaarden zijn vastgelegd in verband met de risico's voor de volksgezondheid en de diergezondheid die dergelijke grondstoffen kunnen opleveren. Aangezien dergelijke voorwaarden niet zijn vastgesteld voor materiaal dat bepaalde stadia van verwerking heeft ondergaan voordat het aan de voorwaarden van die andere wetgeving van de Unie voldeed om in de handel gebracht te worden, dienen zij in deze verordening te worden vastgesteld. Er dienen met name bepalingen voor de invoer en het hanteren van dergelijk materiaal binnen de Unie onder strikte controle, alsook documentatievereisten te worden vastgesteld, teneinde de overdracht van mogelijke gezondheidsrisico's van dergelijk materiaal te voorkomen.
(30)
In deze verordening moeten met name passende gezondheidsvoorwaarden worden vastgesteld voor materiaal dat gebruikt wordt voor de vervaardiging van geneesmiddelen voor menselijk gebruik overeenkomstig Richtlijn 2001/83/EG van het Europees Parlement en de Raad van 6 november 2001 tot vaststelling van een communautair wetboek betreffende geneesmiddelen voor menselijk gebruik (22), van geneesmiddelen voor diergeneeskundig gebruik overeenkomstig Richtlijn 2001/82/EG van het Europees Parlement en de Raad van 6 november 2001 tot vaststelling van een communautair wetboek betreffende geneesmiddelen voor diergeneeskundig gebruik (23), van medische hulpmiddelen overeenkomstig Richtlijn 93/42/EEG van de Raad van 14 juni 1993 betreffende medische hulpmiddelen (24), van medische hulpmiddelen voor in-vitrodiagnostiek overeenkomstig Richtlijn 98/79/EG van het Europees Parlement en de Raad van 27 oktober 1998 betreffende medische hulpmiddelen voor in-vitrodiagnostiek (25), van actieve implanteerbare medische hulpmiddelen overeenkomstig Richtlijn 90/385/EEG van de Raad van 20 juni 1990 betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgevingen van de lidstaten inzake actieve implanteerbare medische hulpmiddelen (26) en van laboratoriumreagentia („de eindproducten”). Indien de uit dergelijk materiaal voortvloeiende risico's beperkt worden door zuivering, concentratie in het product dan wel door de voorwaarden waaronder zij worden gehanteerd of verwijderd, dienen uitsluitend de traceerbaarheidsvereisten van Verordening (EG) nr. 1069/2009 en van deze verordening van toepassing te zijn. In dat geval dienen de vereisten inzake de scheiding van dierlijke bijproducten van verschillende categorieën in de inrichting of het bedrijf waar de eindproducten vervaardigd worden, niet van toepassing te zijn; het latere gebruik van het materiaal voor andere doeleinden, met name de verwerking ervan in levensmiddelen of diervoeder, kan immers worden uitgesloten door juiste toepassing van de voorschriften door de exploitant, onder de verantwoordelijkheid van de bevoegde autoriteit. Zendingen van dergelijk materiaal die in de Unie worden ingevoerd, moeten aan de grensinspectiepost van binnenkomst veterinaire controles ondergaan overeenkomstig Richtlijn 97/78/EG, om na te gaan of de producten daadwerkelijk aan de eisen voldoen om in de Unie in de handel te worden gebracht.
(31)
Krachtens Richtlijn 2009/156/EG van de Raad van 30 november 2009 tot vaststelling van veterinairrechtelĳke voorschriften voor het verkeer van paardachtigen en de invoer van paardachtigen uit derde landen (27) geldt een kennisgevingsplicht voor bepaalde ziekten waarvoor paardachtigen vatbaar zijn. Bloedproducten van paardachtigen die bestemd zijn voor andere doeleinden dan voeder, zoals bloedproducten die bestemd zijn voor geneesmiddelen voor diergeneeskundig gebruik, moeten afkomstig zijn van paardachtigen die geen klinische tekenen van die ziekten vertonen, teneinde het risico op overdracht van deze ziekten te beperken.
(32)
Het in de handel brengen van verse huiden voor andere doeleinden dan menselijke consumptie moet mogelijk zijn, op voorwaarde dat zij voldoen aan de diergezondheidsvoorwaarden voor vers vlees die zijn vastgesteld op grond van Richtlijn 2002/99/EG van de Raad van 16 december 2002 houdende vaststelling van veterinairrechtelijke voorschriften voor de productie, de verwerking, de distributie en het binnenbrengen van voor menselijke consumptie bestemde producten van dierlijke oorsprong (28), aangezien die voorwaarden de mogelijke risico's afdoende beperken.
(33)
De gezondheidsvoorschriften van deze verordening voor het vervaardigen en in de handel brengen van wildtrofeeën en andere dierpreparaten die de mogelijke risico's elimineren, moeten bovenop de regels voor de bescherming van bepaalde in het wild levende diersoorten komen die zijn vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 338/97 van de Raad van 9 december 1996 inzake de bescherming van in het wild levende dier- en plantensoorten door controle op het desbetreffende handelsverkeer (29) omdat die verordening een andere doelstelling nastreeft. Anatomisch geprepareerde dieren of dierlijke bijproducten die een procedé als plastinatie hebben ondergaan dat de mogelijke risico's even goed wegneemt, hoeven niet aan veterinairrechtelijke beperkende maatregelen worden onderworpen teneinde het gebruik van dergelijke preparaten, met name in het onderwijs, te vergemakkelijken.
(34)
Bijproducten van bijenteelt die in de handel worden gebracht, moeten vrij zijn van bepaalde ziekten waarvoor bijen vatbaar zijn en die zijn opgenomen in Richtlijn 92/65/EEG van de Raad van 13 juli 1992 tot vaststelling van de veterinairrechtelijke voorschriften voor het handelsverkeer en de invoer in de Gemeenschap van dieren, sperma, eicellen en embryo's waarvoor ten aanzien van de veterinairrechtelijke voorschriften geen specifieke communautaire regelgeving als bedoeld in bijlage A, onder I, van Richtlijn 90/425/EEG geldt (30).
(35)
Het Europees Parlement en de Raad hebben de Commissie verzocht om voor oleochemische producten in de productieketen een eindpunt te bepalen waarna die producten niet meer aan Verordening (EG) nr. 1069/2009 hoeven te voldoen. De beslissing omtrent dat eindpunt moet worden genomen zodra een beoordeling beschikbaar is van de mate waarin de oleochemische procedés mogelijke gezondheidsrisico's die alle categorieën verwerkt dierlijk vet met zich mee kunnen brengen, weg kunnen nemen.
(36)
In deze verordening moet verwezen worden naar Verordening (EU) nr. 206/2010 van de Commissie van 12 maart 2010 tot vaststelling van lijsten van derde landen en gebieden, of delen daarvan, waaruit bepaalde dieren en vers vlees in de Europese Unie mogen worden binnengebracht, en van de voorschriften inzake veterinaire certificering (31), voor zover het toegestaan moet worden uit die derde landen en gebieden bepaalde dierlijke bijproducten en afgeleide producten in de Unie in te voeren, aangezien die producten dezelfde risico's inhouden als die welke kunnen voortvloeien uit de invoer van levende dieren of vers vlees.
(37)
Er moet ook verwezen worden naar andere lijsten van derde landen waaruit bepaald materiaal van dierlijke oorsprong mag worden ingevoerd om, op grond van soortgelijke overwegingen betreffende de gezondheidsrisico's en met het oog op de samenhang van de wetgeving van de Unie, te bepalen uit welke derde landen dierlijke bijproducten van de respectieve soorten mogen worden ingevoerd. Dergelijke lijsten zijn vastgesteld bij Beschikking 2004/211/EG van de Commissie van 6 januari 2004 tot vaststelling van de lijst van derde landen en delen van hun grondgebied waaruit de lidstaten de invoer toestaan van levende paardachtigen en sperma, eicellen en embryo's van paarden en tot wijziging van de Beschikkingen 93/195/EEG en 94/63/EG (32), Verordening (EU) nr. 605/2010 van de Commissie van 2 juli 2010 tot vaststelling van de volks- en diergezondheidsvoorwaarden en de veterinaire certificeringsvoorschriften voor het binnenbrengen in de Europese Unie van rauwe melk en zuivelproducten, bestemd voor menselijke consumptie (33), Beschikking 2006/766/EG van de Commissie van 6 november 2006 tot vaststelling van de lijsten van derde landen en gebieden waaruit tweekleppige weekdieren, stekelhuidigen, manteldieren, mariene buikpotigen en visserijproducten mogen worden ingevoerd (34), Verordening (EG) nr. 798/2008 van de Commissie van 8 augustus 2008 tot vaststelling van een lijst van derde landen, gebieden, zones of compartimenten waaruit pluimvee en pluimveeproducten mogen worden ingevoerd in en doorgevoerd door de Gemeenschap, en van de voorschriften inzake veterinaire certificering (35) en Verordening (EG) nr. 119/2009 van de Commissie van 9 februari 2009 tot vaststelling van een lijst van derde landen of delen daarvan voor de invoer in of de doorvoer door de Gemeenschap van vlees van wilde leporidae, bepaalde niet-gedomesticeerde landzoogdieren en gekweekte konijnen en tot vaststelling van de voorschriften inzake de veterinaire certificering (36).
(38)
Aangezien afvalstoffen van de fotografische industrie, die gebruikmaakt van bepaalde dierlijke bijproducten zoals de wervelkolom van runderen, niet alleen risico's inhouden voor de volksgezondheid en de diergezondheid, maar ook voor het milieu, moeten deze afvalstoffen worden verwijderd of overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1013/2006 van het Europees Parlement en de Raad van 14 juni 2006 betreffende de overbrenging van afvalstoffen (37) naar het derde land van oorsprong van de dierlijke bijproducten worden uitgevoerd.
(39)
In de voorschriften voor de doorvoer van bepaalde dierlijke bijproducten en afgeleide producten door de Europese Unie tussen de verschillende delen van het grondgebied van de Russische Federatie moet verwezen worden naar de lijst van grensinspectieposten die is vastgesteld bij Beschikking 2009/821/EG van de Commissie van 28 september 2009 tot opstelling van een lijst van erkende grensinspectieposten, tot vaststelling van bepaalde voorschriften voor door veterinaire deskundigen van de Commissie uitgevoerde inspecties en tot vaststelling van de veterinaire eenheden in Traces (38). Voor een dergelijke doorvoer dient het Gemeenschappelijk veterinair document van binnenkomst te worden gebruikt, dat is vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 136/2004 van de Commissie van 22 januari 2004 tot vaststelling van procedures voor de veterinaire controles in de grensinspectieposten van de Gemeenschap bij het binnenbrengen van producten uit derde landen (39).
(40)
In deze verordening moet worden bepaald dat de gezondheidscertificaten waarvan zendingen van dierlijke bijproducten en afgeleide producten vergezeld moeten gaan op het punt waar deze producten de Unie binnenkomen en de veterinaire controles worden uitgevoerd, worden afgegeven op basis van certificeringsbeginselen van dezelfde strekking als die van Richtlijn 96/93/EG van de Raad van 17 december 1996 inzake de certificering van dieren en dierlijke producten (40).
(41)
Met het oog op de consistentie van de wetgeving van de Unie moeten de officiële controles in de hele keten van dierlijke bijproducten en afgeleide producten worden verricht overeenkomstig de algemene verplichtingen inzake officiële controles die zijn vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 882/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 29 april 2004 inzake officiële controles op de naleving van de wetgeving inzake diervoeders en levensmiddelen en de voorschriften inzake diergezondheid en dierenwelzijn (41).
(42)
In deze verordening moeten dan ook uitvoeringsmaatregelen voor de uitvoering van Verordening (EG) nr. 1069/2009 worden vastgesteld.
(43)
Verordening (EG) nr. 1774/2002 wordt met ingang van 4 maart 2011 ingetrokken door Verordening (EG) nr. 1069/2009.
(44)
Nadat Verordening (EG) nr. 1774/2002 was vastgesteld heeft de Commissie een aantal uitvoeringsbesluiten vastgesteld, namelijk Verordening (EG) nr. 811/2003 (42) betreffende het verbod op hergebruik binnen dezelfde soort voor vis en de begraving en verbranding van dierlijke bijproducten, Beschikking 2003/322/EG (43) betreffende het voederen van bepaalde aasetende vogels met bepaald categorie 1-materiaal, Beschikking 2003/324/EG (44) inzake een afwijking van het verbod op hergebruik binnen dezelfde soort voor pelsdieren, Verordening (EG) nr. 79/2005 (45) betreffende melk en melkproducten, Verordening (EG) nr. 92/2005 (46) betreffende methoden voor de verwijdering of het gebruik van dierlijke bijproducten, Verordening (EG) nr. 181/2006 (47) betreffende andere biologische meststoffen en bodemverbeteraars dan mest, Verordening (EG) nr. 1192/2006 (48) betreffende lijsten van erkende bedrijven en Verordening (EG) nr. 2007/2006 (49) betreffende de invoer en doorvoer van bepaalde tussenproducten die afgeleid zijn van categorie 3-materiaal.
(45)
Bovendien is een aantal overgangsmaatregelen vastgesteld, met name Verordening (EG) nr. 878/2004 van de Commissie (50) betreffende de invoer en hantering van bepaalde dierlijke bijproducten die als categorie 1- of categorie 2-materiaal zijn ingedeeld, Beschikking 2004/407/EG van de Commissie (51) betreffende de invoer van bepaalde stoffen voor de productie van fotografische gelatine en Verordening (EG) nr. 197/2006 van de Commissie (52) betreffende de hantering en de verwijdering van voormalige voedingsmiddelen, om voor bepaalde specifieke toepassingen van dierlijke bijproducten naargelang het risico maatregelen vast te stellen.
(46)
Om de voorschriften van de Unie voor dierlijke bijproducten nog verder te vereenvoudigen, zoals het voorzitterschap van de Raad bij de vaststelling van Verordening (EG) nr. 1069/2009 had gevraagd, zijn die uitvoerings- en overgangsmaatregelen herzien. Zij moeten nu worden ingetrokken en voor zover nodig door deze verordening worden vervangen, om zo een samenhangend wettelijk kader voor dierlijke bijproducten en afgeleide producten te verkrijgen.
(47)
Verordening (EG) nr. 1069/2009 is met ingang van 4 maart 2011 van toepassing en daarom moet deze verordening vanaf diezelfde datum van toepassing zijn. Bovendien moet een overgangsperiode worden vastgesteld om de belanghebbenden de kans te geven zich aan de nieuwe voorschriften van deze verordening aan te passen en bepaalde producten in de handel te brengen die zijn geproduceerd overeenkomstig de gezondheidsvoorschriften van de Unie die vóór de inwerkingtreding van deze verordening van toepassing waren, en om de continuïteit van de invoer te waarborgen wanneer de in deze verordening vastgestelde vereisten van toepassing worden.
(48)
Het in de handel brengen en de uitvoer van bepaalde in Verordening (EG) nr. 878/2004 opgenomen producten moeten overeenkomstig de nationale regelgeving blijven plaatsvinden; gezien de risico's van de beperkte hoeveelheid materiaal waar het om gaat, kan dit in afwachting van een eventuele harmonisering namelijk nog op nationaal niveau worden geregeld. In afwachting van de goedkeuring van maatregelen voor het verzamelen en verwijderen van bepaalde beperkte hoeveelheden producten van dierlijke oorsprong uit de detailhandel op basis van aanvullende bewijsstukken, moet de bevoegde autoriteit het verzamelen en verwijderen van dergelijke producten op een andere wijze kunnen blijven toestaan, op voorwaarde dat de volksgezondheid en diergezondheid in dezelfde mate gewaarborgd worden.
(49)
Overeenkomstig het verzoek van het Europees Parlement bij het akkoord over Verordening (EG) nr. 1069/2009 in eerste lezing en gelet op de meer specifieke suggesties van het Parlement om bepaalde technische problemen aan te pakken, werd op 27 september 2010 een ontwerp van deze verordening ter discussie aan de Commissie milieubeheer, volksgezondheid en voedselveiligheid van het Parlement voorgelegd.
(50)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 1
Onderwerp en toepassingsgebied
Deze verordening bevat uitvoeringsmaatregelen:
a)
voor de volksgezondheidsvoorschriften en veterinairrechtelijke voorschriften voor dierlijke bijproducten en afgeleide producten van Verordening (EG) nr. 1069/2009;
b)
betreffende bepaalde monsters en producten die overeenkomstig artikel 16, lid 1, onder e) en f), van Richtlijn 97/78/EG van veterinaire controles in grensinspectieposten zijn vrijgesteld.
Artikel 2
Definities
Voor de toepassing van deze verordening gelden de definities in bijlage I.
Artikel 3
Eindpunt in de productieketen van bepaalde afgeleide producten
Overeenkomstig artikel 5, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1069/2009 mogen de volgende afgeleide producten, voor zover zij niet zijn ingevoerd, zonder beperkingen in de handel gebracht worden.
a)
biodiesel die aan de eisen voor de verwijdering en het gebruik van afgeleide producten in bijlage IV, hoofdstuk IV, afdeling 3, punt 2, onder b), voldoet;
b)
verwerkt voeder voor gezelschapsdieren dat aan de eisen inzake verwerkt voeder voor gezelschapsdieren in bijlage XIII, hoofdstuk II, punt 7, onder a), voldoet;
c)
hondenkluiven die aan de specifieke eisen voor hondenkluiven in bijlage XIII, hoofdstuk II, punt 7, onder b), voldoen;
d)
huiden van hoefdieren die aan de specifieke eisen voor het eindpunt voor die producten in bijlage XIII, hoofdstuk V, onder C, voldoen;
e)
wol en haar die aan de specifieke eisen voor het eindpunt voor die producten in bijlage XIII, hoofdstuk VII, onder B, voldoen;
f)
veren en dons die aan de specifieke eisen voor het eindpunt voor die producten in bijlage XIII, hoofdstuk VII, onder C, voldoen;
g)
bont dat aan de voorwaarden in bijlage XIII, hoofdstuk VIII, voldoet.
Artikel 4
Ernstige overdraagbare ziekten
De door de OIE in artikel 1.2.3 van de Terrestrial Animal Health Code, uitgave 2010, en hoofdstuk 1.3 van de Aquatic Animal Health Code, uitgave 2010, genoemde ziekten worden voor de toepassing van de algemene veterinairrechtelijke beperkende maatregelen, als bepaald in artikel 6, lid 1, onder b) ii), van Verordening (EG) nr. 1069/2009, als ernstige overdraagbare ziekten beschouwd.
HOOFDSTUK II
VERWIJDERING EN GEBRUIK VAN DIERLIJKE BIJPRODUCTEN EN AFGELEIDE PRODUCTEN
Artikel 5
Beperkingen op het gebruik van dierlijke bijproducten en afgeleide producten
1. Exploitanten uit de in bijlage II, hoofdstuk I, genoemde lidstaten houden zich aan de in dat hoofdstuk vastgestelde voorschriften betreffende het voederen van pelsdieren met bepaalde producten die zijn afgeleid van kadavers of delen van dieren van dezelfde soort.
2. Exploitanten houden zich aan de in bijlage II, hoofdstuk II, vastgestelde beperkingen betreffende het voederen van landbouwhuisdieren met groenvoer afkomstig van land waarop bepaalde organische meststoffen of bodemverbeteraars zijn gebruikt.
Artikel 6
Verwijdering door verbranding of meeverbranding
1. De bevoegde autoriteit zorgt ervoor dat verbranding en meeverbranding van dierlijke bijproducten en afgeleide producten uitsluitend plaatsvinden:
a)
in verbrandings- en meeverbrandingsinstallaties waaraan overeenkomstig Richtlijn 2000/76/EG een exploitatievergunning is verleend, of
b)
in geval van bedrijven die overeenkomstig Richtlijn 2000/76/EG geen exploitatievergunning nodig hebben, in bedrijven die door de bevoegde autoriteit erkend zijn om dierlijke bijproducten of afgeleide producten door verbranding te verwijderen of, als het om afval gaat, door meeverbranding te verwijderen of te hergebruiken, overeenkomstig artikel 24, lid 1, onder b) of c), van Verordening (EG) nr. 1069/2009.
2. De bevoegde autoriteit erkent de in lid 1, onder b), bedoelde verbrandings- en meeverbrandingsinstallaties overeenkomstig artikel 24, lid 1, onder b) en c), van Verordening (EG) nr. 1069/2009 alleen als zij voldoen aan de eisen van bijlage III bij deze verordening.
3. Exploitanten van verbrandings- en meeverbrandingsinstallaties leven de algemene eisen inzake verbranding en meeverbranding in bijlage III, hoofdstuk I, na.
4. Exploitanten van verbrandings- en meeverbrandingsinstallaties met een hoge capaciteit leven de eisen van bijlage III, hoofdstuk II, na.
5. Exploitanten van verbrandings- en meeverbrandingsinstallaties met een lage capaciteit leven de eisen van bijlage III, hoofdstuk III, na.
Artikel 7
Overbrenging van bepaald categorie 1- en categorie 3-materiaal naar stortplaatsen
In afwijking van artikel 12 en artikel 14, onder c), van Verordening (EG) nr. 1069/2009 kan de bevoegde autoriteit toestemming geven voor de verwijdering van het volgende categorie 1- en categorie 3-materiaal door overbrenging naar een toegelaten stortplaats:
a)
ingevoerd voeder voor gezelschapsdieren of voeder voor gezelschapsdieren dat is vervaardigd uit geïmporteerd materiaal, afkomstig van categorie 1-materiaal als bedoeld in artikel 8, onder c), van Verordening (EG) nr. 1069/2009;
b)
categorie 3-materiaal als bedoeld in artikel 10, onder f) en g), van Verordening (EG) nr. 1069/2009, op voorwaarde dat:
i)
dergelijk materiaal niet in contact is geweest met dierlijke bijproducten als bedoeld in de artikelen 8 en 9 en artikel 10, onder a) tot en met e), en onder h) tot en met p), van die verordening;
ii)
op het moment waarop het bestemd is voor verwijdering:
-
het in artikel 10, onder f), van die verordening genoemde materiaal verwerkt is in de zin van artikel 2, lid 1, onder m), van Verordening (EG) nr. 852/2004, en
-
het in artikel 10, onder g), van die verordening genoemde materiaal verwerkt is overeenkomstig bijlage X, hoofdstuk II, bij deze verordening of overeenkomstig de specifieke eisen inzake voeder voor gezelschapsdieren in bijlage XIII, hoofdstuk II, bij deze verordening, en
iii)
de verwijdering van dergelijk materiaal geen gevaar oplevert voor de volksgezondheid of de diergezondheid.
Artikel 8
Eisen voor verwerkingsbedrijven en andere inrichtingen
1. Exploitanten zien erop toe dat verwerkingsbedrijven en andere inrichtingen onder hun controle de volgende in bijlage IV, hoofdstuk I, vastgestelde eisen naleven:
a)
de algemene voorschriften inzake verwerking in afdeling 1;
b)
de eisen inzake de behandeling van afvalwater in afdeling 2;
c)
de specifieke eisen voor de verwerking van categorie 1- en categorie 2-materiaal in afdeling 3;
d)
de specifieke eisen voor de verwerking van categorie 3-materiaal in afdeling 4.
2. De bevoegde autoriteit erkent verwerkingsbedrijven en andere inrichtingen alleen als zij voldoen aan de voorwaarden van bijlage IV, hoofdstuk I.
Artikel 9
Eisen inzake hygiëne en verwerking voor verwerkingsbedrijven en andere inrichtingen
Exploitanten zien erop toe dat inrichtingen en bedrijven onder hun controle de volgende in bijlage IV vastgestelde eisen naleven:
a)
de eisen inzake hygiëne en verwerking in hoofdstuk II;
b)
de standaardverwerkingsmethoden als beschreven in hoofdstuk III, indien dergelijke methoden in de inrichting of het bedrijf toegepast worden;
c)
de alternatieve verwerkingsmethoden als beschreven in hoofdstuk IV, indien dergelijke methoden in de inrichting of het bedrijf toegepast worden.
Artikel 10
Eisen inzake de omzetting van dierlijke bijproducten en afgeleide producten in biogas en compost
1. Exploitanten zien erop toe dat inrichtingen en bedrijven onder hun controle de volgende in bijlage V vastgestelde eisen voor de omzetting van dierlijke bijproducten en afgeleide producten in biogas en compost naleven:
a)
de eisen voor biogas- en composteerinstallaties in hoofdstuk I;
b)
de eisen inzake hygiëne voor biogas- en composteerinstallaties in hoofdstuk II;
c)
de standaardomzettingsparameters in hoofdstuk III, afdeling 1;
d)
de normen voor gistingsresiduen en compost in hoofdstuk III, afdeling 3;
2. De bevoegde autoriteit erkent biogas- en composteerinstallaties alleen als zij voldoen aan de eisen van bijlage V.
3. De bevoegde autoriteit mag toestaan dat alternatieve omzettingsparameters voor biogas- en composteerinstallaties worden gebruikt, mits de eisen van bijlage V, hoofdstuk III, afdeling 2, in acht worden genomen.
HOOFDSTUK III
AFWIJKINGEN VAN BEPAALDE VOORSCHRIFTEN VAN VERORDENING (EG) Nr. 1069/2009
Artikel 11
Bijzondere voorschriften inzake voor onderzoek en diagnose bestemde monsters
1. De bevoegde autoriteit mag toestemming geven voor het vervoer, het gebruik en de verwijdering van voor diagnose en onderzoek bestemde monsters onder voorwaarden die garanderen dat de risico's voor de volksgezondheid en de diergezondheid onder controle blijven.
De bevoegde autoriteit ziet er met name op toe dat exploitanten de in bijlage VI, hoofdstuk I, vastgestelde eisen naleven.
2. De exploitanten nemen de bijzondere voorschriften inzake voor onderzoek en diagnose bestemde monsters in bijlage VI, hoofdstuk I, in acht.
3. Exploitanten mogen voor diagnose en onderzoek bestemde monsters, bestaande uit de volgende dierlijke bijproducten en afgeleide producten, naar een andere lidstaat zenden zonder de bevoegde autoriteit van de lidstaat van oorsprong overeenkomstig artikel 48, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1069/2009 op de hoogte te brengen en zonder dat de bevoegde autoriteit van de lidstaat van bestemming via het Traces-systeem in kennis gesteld wordt van de zending en die aanvaardt overeenkomstig artikel 48, leden 1 en 3, van die verordening:
a)
categorie 1- en categorie 2-materiaal en vleesbeendermeel of dierlijk vet dat afgeleid is van categorie 1- en categorie 2-materiaal;
b)
verwerkte dierlijke eiwitten.
Artikel 12
Bijzondere voorschriften inzake handelsmonsters en demonstratiemateriaal
1. De bevoegde autoriteit mag toestemming geven voor het vervoer, het gebruik en de verwijdering van handelsmonsters en demonstratiemateriaal onder voorwaarden die garanderen dat de risico's voor de volksgezondheid en de diergezondheid onder controle blijven.
De bevoegde autoriteit ziet er met name op toe dat exploitanten de in bijlage VI, hoofdstuk I, afdeling 1, punten 2, 3 en 4, vastgestelde eisen naleven.
2. De exploitanten nemen de bijzondere voorschriften inzake handelsmonsters en demonstratiemateriaal in bijlage VI, hoofdstuk I, afdeling 2, in acht.
3. Exploitanten mogen handelsmonsters, bestaande uit de volgende dierlijke bijproducten en afgeleide producten, naar een andere lidstaat zenden zonder de bevoegde autoriteit van de lidstaat van oorsprong overeenkomstig artikel 48, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1069/2009 op de hoogte te brengen en zonder dat de bevoegde autoriteit van de lidstaat van bestemming via het Traces-systeem in kennis gesteld wordt van de zending en die aanvaardt overeenkomstig artikel 48, leden 1 en 3, van die verordening:
a)
categorie 1- en categorie 2-materiaal en vleesbeendermeel of dierlijk vet dat afgeleid is van categorie 1- en categorie 2-materiaal;
b)
verwerkte dierlijke eiwitten.
Artikel 13
Bijzondere vervoederingsvoorschriften
1. Exploitanten mogen de volgende dieren voederen met categorie 2-materiaal, op voorwaarde dat het afkomstig is van dieren die niet zijn gedood of gestorven als gevolg van de aanwezigheid of vermoede aanwezigheid van een op mens of dier overdraagbare ziekte, met inachtneming van de algemene eisen van bijlage VI, hoofdstuk II, afdeling 1, en alle andere voorwaarden die eventueel door de bevoegde autoriteit worden opgelegd:
a)
dierentuindieren;
b)
pelsdieren;
c)
honden in erkende kennels of meutes;
d)
honden en katten in asielen;
e)
maden en wormen die als visaas worden gebruikt.
2. Exploitanten mogen de volgende dieren voederen met categorie 3-materiaal, met inachtneming van de algemene eisen van bijlage VI, hoofdstuk II, afdeling 1, en alle andere voorwaarden die eventueel door de bevoegde autoriteit worden opgelegd:
a)
dierentuindieren;
b)
pelsdieren;
c)
honden in erkende kennels of meutes;
d)
honden en katten in asielen;
e)
maden en wormen die als visaas worden gebruikt.
Artikel 14
Voederen van bepaalde diersoorten in en buiten voederstations en in dierentuinen
1. De bevoegde autoriteit mag toestaan dat categorie 1-materiaal bestaande uit hele kadavers of delen van kadavers van dieren die gespecificeerd risicomateriaal bevatten, vervoederd wordt:
a)
in voederstations, aan met uitsterven bedreigde of beschermde aasetende vogelsoorten en andere soorten die in hun natuurlijke habitat leven, om de biodiversiteit te bevorderen, mits de in bijlage VI, hoofdstuk II, afdeling 2, vastgestelde voorwaarden in acht worden genomen;
b)
buiten voederstations, eventueel zonder dat de dode dieren eerst worden verzameld, als voeder voor de in bijlage VI, hoofdstuk II, afdeling 2, punt 1, onder a), bedoelde wilde dieren, mits de in afdeling 3 van dat hoofdstuk vastgestelde voorwaarden in acht worden genomen.
2. De bevoegde autoriteit mag toestaan dat categorie 1-materiaal bestaande uit hele kadavers of delen van dieren die gespecificeerd risicomateriaal bevatten, alsook materiaal afkomstig van dierentuindieren aan dierentuindieren worden vervoederd, mits de voorwaarden van bijlage VI, hoofdstuk II, afdeling 4, in acht worden genomen.
Artikel 15
Bijzondere voorschriften inzake verzameling en verwijdering
Indien de bevoegde autoriteit toestaat dat dierlijke bijproducten worden verwijderd overeenkomstig artikel 19, lid 1, onder a), b), c) en e), van Verordening (EG) nr. 1069/2009, vindt die verwijdering plaats met inachtneming van de volgende bijzondere voorschriften van bijlage VI, hoofdstuk III:
a)
de bijzondere voorschriften voor de verwijdering van dierlijke bijproducten van afdeling 1;
b)
de voorschriften voor de verbranding en begraving van dierlijke bijproducten in afgelegen gebieden van afdeling 2;
c)
de voorschriften voor de verbranding en begraving van bijen en bijproducten van bijenteelt van afdeling 3;
HOOFDSTUK IV
TOELATING VAN ALTERNATIEVE METHODEN
Artikel 16
Standaardformaat voor aanvragen om toelating van alternatieve methoden
1. Aanvragen om toelating van alternatieve methoden voor het gebruik of de verwijdering van dierlijke bijproducten of afgeleide producten, als bedoeld in artikel 20, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1069/2009, worden door de lidstaten of door betrokken partijen ingediend overeenkomstig het in bijlage VII vastgestelde standaardformaat.
2. De lidstaten wijzen nationale contactpunten aan met het oog op de verstrekking van informatie over de bevoegde autoriteit die de aanvragen om toelating van alternatieve methoden voor het gebruik of de verwijdering van dierlijke bijproducten beoordeelt.
3. De Commissie maakt een lijst van nationale contactpunten op haar website bekend.
HOOFDSTUK V
VERZAMELING, VERVOER, IDENTIFICATIE EN TRACEERBAARHEID
Artikel 17
Eisen inzake handelsdocumenten en gezondheidscertificaten, identificatie, verzameling en vervoer van dierlijke bijproducten en traceerbaarheid
1. Exploitanten zien erop toe dat dierlijke bijproducten en afgeleide producten:
a)
voldoen aan de eisen inzake verzameling, vervoer en identificatie van bijlage VIII, hoofdstukken I en II;
b)
tijdens het vervoer vergezeld gaan van handelsdocumenten of gezondheidscertificaten overeenkomstig de eisen van bijlage VIII, hoofdstuk III.
2. Exploitanten die dierlijke bijproducten of afgeleide producten verzenden, vervoeren of ontvangen, houden een administratie van die zendingen bij en bewaren de desbetreffende handelsdocumenten of gezondheidscertificaten overeenkomstig de eisen van bijlage VIII, hoofdstuk IV.
3. Exploitanten houden zich aan de voorschriften voor het merken van bepaalde afgeleide producten van bijlage VIII, hoofdstuk V.
HOOFDSTUK VI
REGISTRATIE EN ERKENNING VAN INRICHTINGEN EN BEDRIJVEN
Artikel 18
Eisen betreffende de erkenning van een of meerdere inrichtingen en bedrijven die op dezelfde locatie dierlijke bijproducten hanteren
De bevoegde autoriteit mag erkenning verlenen aan meerdere inrichtingen of bedrijven die op eenzelfde locatie dierlijke bijproducten hanteren, mits de risico's voor de volksgezondheid en de diergezondheid onmogelijk tussen de bedrijven kunnen worden overgedragen door hun ligging en de wijze waarop de dierlijke bijproducten en afgeleide producten in de betrokken inrichtingen of bedrijven gehanteerd worden.
Artikel 19
Eisen inzake bepaalde erkende inrichtingen en bedrijven waar dierlijke bijproducten en afgeleide producten gehanteerd worden
Exploitanten zien erop toe dat de door de bevoegde autoriteit erkende inrichtingen en bedrijven onder hun controle de eisen in de volgende hoofdstukken van bijlage IX bij deze verordening naleven wanneer zij een of meer van de volgende in artikel 24, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1069/2009 bedoelde activiteiten verrichten:
a)
hoofdstuk I, wanneer zij voeder voor gezelschapsdieren vervaardigen als bedoeld in artikel 24, lid 1, onder e), van die verordening;
b)
hoofdstuk II, wanneer zij dierlijke bijproducten opslaan als bedoeld in artikel 24, lid 1, onder i), van die verordening en wanneer zij dierlijke bijproducten na het verzamelen ervan hanteren met de volgende in artikel 24, lid 1, onder h) genoemde handelingen:
i)
sorteren;
ii)
snijden;
iii)
koelen;
iv)
invriezen;
v)
zouten;
vi)
conserveren met andere procedés;
vii)
verwijderen van huiden of verwijderen van specifiek risicomateriaal;
viii)
handelingen waarbij dierlijke bijproducten worden gehanteerd en die verricht worden in overeenstemming met de voorschriften van de veterinaire wetgeving van de Unie;
ix)
ontsmetting/pasteurisatie van dierlijke bijproducten die bestemd zijn voor omzetting in biogas of compost, voordat een dergelijke omzetting of compostering in een andere inrichting of een ander bedrijf plaatsvindt overeenkomstig bijlage V;
x)
zeven;
c)
hoofdstuk III, wanneer zij afgeleide producten opslaan voor bepaalde voorgenomen doeleinden als bedoeld in artikel 24, lid 1, onder j) van die verordening.
Artikel 20
Eisen inzake bepaalde geregistreerde inrichtingen en bedrijven waar dierlijke bijproducten en afgeleide producten gehanteerd worden
1. Exploitanten van geregistreerde bedrijven of inrichtingen of andere geregistreerde exploitanten hanteren dierlijke bijproducten en afgeleide producten overeenkomstig de in bijlage IX, hoofdstuk IV, vastgestelde voorwaarden.
2. Geregistreerde exploitanten die dierlijke bijproducten of afgeleide producten vervoeren, nemen met name de in bijlage IX, hoofdstuk IV, punt 2, vastgestelde voorschriften in acht, tenzij het gaat om vervoer tussen bedrijfsruimten van dezelfde exploitant.
3. De leden 1 en 2 zijn niet van toepassing op:
a)
erkende exploitanten voor wie het vervoer van dierlijke bijproducten of afgeleide producten een nevenactiviteit vormt;
b)
exploitanten die geregistreerd zijn voor vervoersactiviteiten overeenkomstig Verordening (EG) nr. 183/2005.
4. De bevoegde autoriteit mag de volgende exploitanten vrijstellen van de kennisgevingsplicht van artikel 23, lid 1, onder a), van Verordening (EG) nr. 1069/2009:
a)
exploitanten die jachttrofeeën of andere preparaten als bedoeld in bijlage XIII, hoofdstuk VI, voor niet-commerciële of privédoeleinden hanteren of vervaardigen;
b)
exploitanten die voor onderzoek en diagnose bestemde monsters voor educatieve doeleinden hanteren of verwijderen.
HOOFDSTUK VII
IN DE HANDEL BRENGEN
Artikel 21
Verwerking en in de handel brengen van dierlijke bijproducten en afgeleide producten voor vervoedering aan landbouwhuisdieren met uitzondering van pelsdieren
1. Exploitanten nemen de volgende eisen in acht inzake het in de handel brengen, met uitzondering van invoer, van dierlijke bijproducten en afgeleide producten die bestemd zijn voor vervoedering aan landbouwhuisdieren met uitzondering van pelsdieren, overeenkomstig artikel 31, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1069/2009, als vastgesteld in bijlage X bij deze verordening.
a)
de algemene eisen inzake verwerking en het in de handel brengen van hoofdstuk I;
b)
de specifieke eisen voor verwerkte dierlijke eiwitten en andere afgeleide producten van hoofdstuk II;
c)
de eisen voor bepaald visvoeder en visaas in hoofdstuk III.
2. De bevoegde autoriteit mag toestemming verlenen voor het in de handel brengen, met uitzondering van invoer, van melk, melkproducten en melkderivaten die overeenkomstig artikel 10, onder e), f) en h), van Verordening (EG) nr. 1069/2009 als categorie 3-materiaal zijn ingedeeld en die niet verwerkt zijn overeenkomstig de algemene eisen van bijlage X, hoofdstuk II, afdeling 4, deel I, bij deze verordening, mits dat materiaal voldoet aan de eisen voor de afwijking betreffende het in de handel brengen van melk die verwerkt is overeenkomstig nationale normen zoals vermeld in deel II van die afdeling.
Artikel 22
In de handel brengen en gebruik van organische meststoffen en bodemverbeteraars
1. Exploitanten houden zich aan de eisen voor het in de handel brengen, met uitzondering van invoer, van organische meststoffen en bodemverbeteraars en het gebruik van dergelijke producten, met name het gebruik ervan op het land, overeenkomstig artikel 15, lid 1, onder i), en artikel 32, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1069/2009, als vastgesteld in bijlage XI bij deze verordening.
2. Er gelden geen diergezondheidsvoorwaarden voor het in de handel brengen, met inbegrip van invoer, van guano van wilde zeevogels.
3. De bevoegde autoriteit van de lidstaat waar een organische meststof of bodemverbeteraar, die geproduceerd is op basis van vleesbeendermeel dat afgeleid is van categorie 2-materiaal of van verwerkte dierlijke eiwitten en die bestemd is om op het land te worden uitgereden, staat een of meer stoffen toe die met dat materiaal moeten worden vermengd, overeenkomstig artikel 32, lid 1, onder d), van Verordening (EG) nr. 1069/2009, op grond van de criteria die zijn vastgesteld in bijlage XI, hoofdstuk II, afdeling 1, punt 3, bij deze verordening.
4. In afwijking van artikel 48, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1069/2009 mogen de bevoegde autoriteiten van een lidstaat van oorsprong en een lidstaat van bestemming met een gemeenschappelijke grens de verzending van mest toestaan tussen agrarische bedrijven in grensgebieden van die twee lidstaten overeenkomstig in een bilaterale overeenkomst vastgelegde passende voorwaarden ter beheersing van eventuele risico's voor de volksgezondheid en de diergezondheid, zoals verplichtingen voor de betrokken exploitanten om een adequate administratie bij te houden.
5. Overeenkomstig artikel 30, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1069/2009 bevorderen de bevoegde autoriteiten van de lidstaten, indien nodig, de ontwikkeling, de verspreiding en het gebruik van nationale gidsen voor goede landbouwpraktijken voor de toepassing van organische meststoffen en bodemverbeteraars op het land.
Artikel 23
Tussenproducten
1. Tussenproducten die in de Unie worden ingevoerd of door de Unie worden doorgevoerd, voldoen aan de voorwaarden ter beheersing van eventuele risico's voor de volksgezondheid en de diergezondheid in bijlage XII.
2. Tussenproducten die vervoerd zijn naar een in bijlage XII, punt 3, bedoelde inrichting of bedoeld bedrijf mogen gehanteerd worden zonder verdere beperkingen krachtens Verordening (EG) nr. 1069/2009 of krachtens deze verordening, op voorwaarde dat:
a)
de inrichting of het bedrijf adequate voorzieningen heeft voor de ontvangst van de tussenproducten, die de overdracht van op mens of dier overdraagbare ziekten voorkomen;
b)
de tussenproducten geen risico vormen voor de overdracht van op mens of dier overdraagbare ziekten, omdat zij zijn gezuiverd of omdat de dierlijke bijproducten in de tussenproducten andere behandelingen hebben ondergaan, vanwege de concentratie van dierlijke bijproducten in het tussenproduct of vanwege passende maatregelen op het gebied van de bioveiligheid voor de hantering van de tussenproducten;
c)
de inrichting of het bedrijf een administratie bijhoudt van de hoeveelheid ontvangen materiaal, de categorie van het materiaal, indien van toepassing, en de inrichting, het bedrijf of de exploitant aan wie zij hun producten geleverd hebben, en
d)
ongebruikte tussenproducten of andere overschotten van de inrichting of het bedrijf, zoals vervallen producten, worden verwijderd overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1069/2009.
3. De exploitant of eigenaar van de inrichting of het bedrijf van bestemming van tussenproducten of zijn vertegenwoordiger gebruikt en/of verzendt de tussenproducten uitsluitend voor verdere menging, coating, assemblage, verpakking of etikettering.
Artikel 24
Voeder voor gezelschapsdieren en andere afgeleide producten
1. Het in artikel 8, onder a), b), d) en e), van Verordening (EG) nr. 1069/2009 genoemde categorie 1-materiaal mag niet gebruikt worden voor de vervaardiging van afgeleide producten die bestemd zijn om door mensen of dieren geconsumeerd of op hen toegepast te worden, afgezien van de in de artikelen 33 en 36 van die verordening bedoelde afgeleide producten.
2. Wanneer een dierlijk bijproduct of een afgeleid product gebruikt kan worden voor vervoedering aan landbouwhuisdieren of voor andere in artikel 36, onder a), van Verordening (EG) nr. 1069/2009 genoemde doeleinden, wordt het dierlijke bijproduct of het afgeleide product in de handel gebracht, met uitzondering van invoer, overeenkomstig de specifieke eisen voor verwerkte dierlijke eiwitten van bijlage X, hoofdstuk II, bij deze verordening, mits bijlage XIII bij deze verordening geen specifieke eisen aan dergelijke producten stelt.
3. Exploitanten houden zich aan de eisen inzake het in de handel brengen, met uitzondering van invoer, van voeder voor gezelschapsdieren, als bedoeld in artikel 40 van Verordening (EG) nr. 1069/2009, die in bijlage XIII, hoofdstukken I en II, bij deze verordening zijn vastgesteld.
4. Exploitanten houden zich aan de eisen inzake het in de handel brengen, met uitzondering van invoer, van afgeleide producten, als bedoeld in artikel 40 van Verordening (EG) nr. 1069/2009, die in bijlage XIII, hoofdstuk I en de hoofdstukken III tot en met XII, bij deze verordening zijn vastgesteld.
HOOFDSTUK VIII
INVOER, DOORVOER EN UITVOER
Artikel 25
Invoer, doorvoer en uitvoer van dierlijke bijproducten en afgeleide producten
1. Het invoeren in en doorvoeren door de Unie van de volgende dierlijke bijproducten is verboden:
a)
niet-verwerkte mest;
b)
onbehandelde veren en delen van veren en onbehandeld dons;
c)
bijenwas in de vorm van honingraat.
2. Voor het invoeren in en doorvoeren door de Unie van de volgende producten gelden geen veterinairrechtelijke voorschriften:
a)
wol die en haar dat machinaal gewassen is of met een ander procedé is behandeld zodat er geen onaanvaardbare risico's meer aanwezig zijn;
b)
bont dat gedurende minimaal twee dagen gedroogd is bij een omgevingstemperatuur van 18 °C en een vochtigheid van 55 %.
3. Exploitanten nemen de volgende specifieke eisen in acht inzake de invoer in en doorvoer door de Unie van bepaalde dierlijke bijproducten en afgeleide producten, als bedoeld in artikel 41, lid 3, en artikel 42 van Verordening (EG) nr. 1069/2009, die zijn opgenomen in bijlage XIV:
a)
de specifieke eisen inzake het invoeren en het doorvoeren van categorie 3-materiaal en afgeleide producten voor een ander gebruik in de voederketen dan als voeder voor gezelschapsdieren of pelsdieren, vermeld in hoofdstuk I van die bijlage;
b)
de specifieke eisen inzake het invoeren en het doorvoeren van dierlijke bijproducten en afgeleide producten voor gebruik buiten de voederketen van landbouwhuisdieren, vermeld in hoofdstuk II van die bijlage;
Artikel 26
In de handel brengen, met inbegrip van invoer, en uitvoer van bepaald categorie 1-materiaal
De bevoegde autoriteit mag toestemming verlenen voor het in de handel brengen, met inbegrip van de invoer, en de uitvoer van huiden van dieren die een illegale behandeling hebben ondergaan als gedefinieerd in artikel 1, lid 2, onder d), van Richtlijn 96/22/EG of artikel 2, onder b), van Richtlijn 96/23/EG, van ingewanden van herkauwers met of zonder inhoud en van beenderen en beenderproducten die wervelkolom en schedel bevatten, mits aan de volgende eisen wordt voldaan:
a)
het gaat niet om categorie 1-materiaal dat afkomstig is van de volgende dieren:
i)
dieren die verdacht worden van besmetting met een TSE overeenkomstig Verordening (EG) nr. 999/2001;
ii)
dieren waarvan officieel bevestigd is dat zij met een TSE besmet waren;
iii)
dieren die in het kader van TSE-uitroeiingsmaatregelen zijn gedood;
b)
het materiaal is niet bestemd voor de volgende toepassingen:
i)
vervoedering;
ii)
gebruik op land dat bestemd is voor de vervoedering van landbouwhuisdieren;
iii)
de vervaardiging van:
-
cosmetische producten als gedefinieerd in artikel 1, lid 1, van Richtlijn 76/768/EEG;
-
actieve implanteerbare medische hulpmiddelen als gedefinieerd in artikel 1, lid 2, onder c), van Richtlijn 90/385/EEG;
-
medische hulpmiddelen als gedefinieerd in artikel 1, lid 2, onder a), van Richtlijn 93/42/EEG;
-
medische hulpmiddelen voor in-vitrodiagnostiek als gedefinieerd in artikel 1, lid 2, onder b), van Richtlijn 98/79/EG;
-
geneesmiddelen voor diergeneeskundig gebruik als gedefinieerd in artikel 1, punt 2, van Richtlijn 2001/82/EG;
-
geneesmiddelen als gedefinieerd in artikel 1, punt 2, van Richtlijn 2001/83/EG.
c)
het materiaal wordt met een etiket en overeenkomstig de specifieke eisen voor bepaalde verplaatsingen van dierlijke bijproducten in bijlage XIV, hoofdstuk IV, afdeling 1, bij deze verordening ingevoerd;
d)
het materiaal wordt overeenkomstig de nationale voorschriften inzake gezondheidscertificering ingevoerd.
Artikel 27
Invoer en doorvoer van voor onderzoek en diagnose bestemde monsters
1. De bevoegde autoriteit mag toestemming geven voor de invoer en de doorvoer van voor onderzoek en diagnose bestemde monsters, die afgeleide producten of dierlijke bijproducten, waaronder de in artikel 25, lid 1, bedoelde, bevatten, onder voorwaarden die ervoor zorgen dat de risico's voor de volksgezondheid en de diergezondheid onder controle blijven.
Die voorwaarden omvatten ten minste het volgende:
a)
de bevoegde autoriteit van de lidstaat van bestemming heeft vooraf toestemming gegeven om de zending binnen te brengen, en
b)
de zending wordt rechtstreeks van het punt van binnenkomst in de Unie naar de geautoriseerde gebruiker gezonden.
2. Exploitanten bieden voor onderzoek en diagnose bestemde monsters die bedoeld zijn om via een andere lidstaat dan de lidstaat van bestemming te worden ingevoerd, aan een in bijlage I bij Beschikking 2009/821/EG opgenomen erkende grensinspectiepost van de Unie aan. Overeenkomstig hoofdstuk I van Richtlijn 97/78/EG zijn de veterinaire controles aan de grensinspectiepost niet van toepassing op deze voor onderzoek en diagnose bestemde monsters. De bevoegde autoriteit van de grensinspectiepost stelt de bevoegde autoriteit van de lidstaat van bestemming via het Traces-systeem in kennis van de binnenkomst van de voor onderzoek en diagnose bestemde monsters.
3. Exploitanten die voor onderzoek en diagnose bestemde monsters hanteren, nemen de in bijlage XIV, hoofdstuk III, afdeling 1, bij deze verordening vastgestelde bijzondere eisen voor de verwijdering van voor onderzoek en diagnose bestemde monsters in acht.
Artikel 28
Invoer en doorvoer van handelsmonsters en demonstratiemateriaal
1. De bevoegde autoriteit mag toestemming verlenen voor de invoer en de doorvoer van handelsmonsters overeenkomstig de in bijlage XIV, hoofdstuk III, afdeling 2, punt 1, opgenomen bijzondere voorschriften.
2. Exploitanten die handelsmonsters hanteren, nemen de in bijlage XIV, hoofdstuk III, afdeling 2, punten 2 en 3, vastgestelde bijzondere voorschriften voor de hantering en verwijdering van handelsmonsters in acht.
3. De bevoegde autoriteit mag toestemming verlenen voor de invoer en de doorvoer van demonstratiemateriaal overeenkomstig de in bijlage XIV, hoofdstuk III, afdeling 3, opgenomen bijzondere voorschriften.
4. Exploitanten die demonstratiemateriaal hanteren, nemen de in bijlage XIV, hoofdstuk III, afdeling 3, opgenomen voorwaarden inzake verpakking, hantering en verwijdering van demonstratiemateriaal in acht.
Artikel 29
Specifieke eisen voor bepaalde verplaatsingen van dierlijke bijproducten tussen de verschillende delen van het grondgebied van de Russische Federatie
1. De bevoegde autoriteit verleent toestemming voor specifieke verplaatsingen van zendingen van dierlijke bijproducten die afkomstig zijn van en bestemd zijn voor de Russische Federatie, rechtstreeks dan wel via een ander derde land, over de weg dan wel per spoor door de Unie, tussen erkende grensinspectieposten van de Unie die zijn opgenomen in bijlage I bij Beschikking 2009/821/EG, mits aan de volgende voorwaarden is voldaan:
a)
de zending is in de grensinspectiepost van binnenkomst in de Unie door de veterinaire dienst van de bevoegde autoriteit verzegeld met een zegel dat van een volgnummer is voorzien;
b)
de documenten die de zending vergezellen, als bedoeld in artikel 7 van Richtlijn 97/78/EG, worden op elke bladzijde door de officiële dierenarts van de bevoegde autoriteit waaronder de grensinspectiepost valt, voorzien van het stempel „ALLEEN VOOR DOORVOER DOOR DE EU NAAR RUSLAND”;
c)
aan de procedurevoorschriften van artikel 11 van Richtlijn 97/78/EG is voldaan;
d)
de officiële dierenarts van de grensinspectiepost van binnenkomst heeft op het in bijlage III bij Verordening (EG) nr. 136/2004 vastgestelde Gemeenschappelijk veterinair document van binnenkomst verklaard dat de zending mag worden doorgevoerd.
2. Het lossen of opslaan van dergelijke zendingen op het grondgebied van een lidstaat overeenkomstig artikel 12, lid 4, of artikel 13 van Richtlijn 97/78/EG is niet toegestaan.
3. De bevoegde autoriteit verricht op gezette tijden controles om na te gaan of de aantallen zendingen en de hoeveelheden producten die het grondgebied van de Unie binnengekomen zijn en verlaten hebben, met elkaar in overeenstemming zijn.
Artikel 30
Lijsten van inrichtingen en bedrijven in derde landen
Er worden lijsten van inrichtingen en bedrijven in derde landen in het Traces-systeem ingevoerd overeenkomstig de technische specificaties die de Commissie op haar website bekendmaakt.
Elke lijst wordt regelmatig bijgewerkt.
Artikel 31
Modellen van gezondheidscertificaten en verklaringen voor de invoer en doorvoer
Zendingen dierlijke bijproducten en afgeleide producten die bedoeld zijn voor invoer in of doorvoer door de Unie, gaan op het punt van binnenkomst in de Unie waar de veterinaire controles overeenkomstig Richtlijn 97/78/EG plaatsvinden, vergezeld van gezondheidscertificaten en verklaringen volgens de modellen in bijlage XV bij deze verordening.
HOOFDSTUK IX
OFFICIËLE CONTROLES
Artikel 32
Officiële controles
1. De bevoegde autoriteit neemt de nodige maatregelen ter controle van de volledige keten van verzameling, vervoer, gebruik en verwijdering van dierlijke bijproducten en afgeleide producten, als bedoeld in artikel 4, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1069/2009.
Die maatregelen worden uitgevoerd volgens de beginselen voor officiële controles in artikel 3 van Verordening (EG) nr. 882/2004.
2. De in lid 1 bedoelde officiële controles omvatten controles op het bijhouden van een administratie en andere documenten zoals vereist door deze verordening.
3. De bevoegde autoriteit voert de volgende officiële controles uit als bedoeld in artikel 45, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1069/2009, overeenkomstig de in bijlage XVI bij deze verordening vastgestelde eisen.
a)
officiële controles in verwerkingsbedrijven zoals aangegeven in hoofdstuk I;
b)
officiële controles van andere activiteiten in het kader waarvan dierlijke bijproducten gehanteerd worden, zoals aangegeven in hoofdstuk III, afdelingen 1 tot en met 9.
4. De bevoegde autoriteit controleert de zegels die op zendingen dierlijke bijproducten of afgeleide producten worden aangebracht.
Wanneer de bevoegde autoriteit een zegel aanbrengt op een dergelijke zending die naar een plaats van bestemming wordt vervoerd, moet zij de bevoegde autoriteit van de plaats van bestemming daarover inlichten.
5. De bevoegde autoriteit stelt de in artikel 47, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1069/2009 bedoelde lijsten van inrichtingen, bedrijven en exploitanten op volgens het in bijlage XVI, hoofdstuk II, bij deze verordening vastgestelde formaat.
6. De bevoegde autoriteit van de lidstaat van bestemming beslist binnen twintig kalenderdagen na de datum van ontvangst van een in een officiële taal van die lidstaat ingediende aanvraag van een exploitant betreffende bepaald categorie 1-materiaal, categorie 2-materiaal en vleesbeendermeel of dierlijk vet dat is afgeleid van categorie 1- en categorie 2-materiaal, of het desbetreffende materiaal wordt aanvaard dan wel geweigerd.
7. Exploitanten dienen een aanvraag voor de in lid 6 bedoelde toestemming in volgens het standaardformaat in bijlage XVI, hoofdstuk III, afdeling 10.
Artikel 33
Hernieuwde erkenning van bedrijven en inrichtingen na de verlening van een tijdelijke erkenning
1. Wanneer een voor de verwerking van categorie 3-materiaal erkend bedrijf vervolgens een tijdelijke erkenning voor de verwerking van categorie 1- of categorie 2-materiaal verkrijgt overeenkomstig artikel 24, lid 2, onder b) ii), van Verordening (EG) nr. 1069/2009, mag dat bedrijf pas weer categorie 3-materiaal gaan verwerken nadat het door de bevoegde autoriteit opnieuw voor de verwerking van categorie 3-materiaal is erkend overeenkomstig artikel 44 van die verordening.
2. Wanneer een voor de verwerking van categorie 2-materiaal erkend bedrijf vervolgens een tijdelijke erkenning voor de verwerking van categorie 1-materiaal verkrijgt overeenkomstig artikel 24, lid 2, onder b) ii), van Verordening (EG) nr. 1069/2009, mag dat bedrijf pas weer categorie 2-materiaal gaan verwerken nadat het door de bevoegde autoriteit opnieuw voor de verwerking van categorie 2-materiaal is erkend overeenkomstig artikel 44 van die verordening.
HOOFDSTUK X
SLOTBEPALINGEN
Artikel 34
Beperkingen op het in de handel brengen van bepaalde dierlijke bijproducten en afgeleide producten in verband met de volksgezondheid of de diergezondheid
De bevoegde autoriteit mag het in de handel brengen van de volgende dierlijke bijproducten en afgeleide producten om andere met de volksgezondheid of de diergezondheid verband houdende redenen dan de voorschriften die in de wetgeving van de Unie, met name Verordening (EG) nr. 1069/2009 en deze verordening, zijn vastgesteld, niet verbieden of beperken.
a)
verwerkte dierlijke eiwitten en andere afgeleide producten als bedoeld in bijlage X, hoofdstuk II;
b)
voeder voor gezelschapsdieren en andere afgeleide producten als bedoeld in bijlage XIII;
c)
dierlijke bijproducten en afgeleide producten die worden ingevoerd in of doorgevoerd door de Unie, als bedoeld in bijlage XIV.
Artikel 35
Intrekking
1. De volgende handelingen worden ingetrokken:
a)
Verordening (EG) nr. 811/2003;
b)
Beschikking 2003/322/EG;
c)
Beschikking 2003/324/EG;
d)
Verordening (EG) nr. 878/2004;
e)
Beschikking 2004/407/EG;
f)
Verordening (EG) nr. 79/2005;
g)
Verordening (EG) nr. 92/2005;
h)
Verordening (EG) nr. 181/2006;
i)
Verordening (EG) nr. 197/2006;
j)
Verordening (EG) nr. 1192/2006;
k)
Verordening (EG) nr. 2007/2006.
2. Verwijzingen naar de ingetrokken handelingen gelden als verwijzingen naar deze verordening.
Artikel 36
Overgangsmaatregelen
1. Exploitanten mogen gedurende een overgangsperiode tot en met 31 december 2011 organische meststoffen en bodemverbeteraars in de handel brengen die vóór 4 maart 2011 overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1774/2002 en Verordening (EG) nr. 181/2006 geproduceerd zijn:
a)
mits zij zijn geproduceerd op basis van:
i)
vleesbeendermeel dat is afgeleid van categorie 2-materiaal, of
ii)
verwerkte dierlijke eiwitten;
b)
ook indien zij niet gemengd zijn met een stof die het mengsel voor vervoederingsdoeleinden moet uitsluiten.
2. Zendingen van dierlijke bijproducten en afgeleide producten die vergezeld gaan van een gezondheidscertificaat of een handelsdocument dat, of een verklaring die volgens het toepasselijke model in bijlage X bij Verordening (EG) nr. 1774/2002 is opgesteld en ondertekend, worden nog gedurende een overgangsperiode tot en met 31 januari 2012 voor invoer in de Unie aanvaard, op voorwaarde dat die certificaten, verklaringen of documenten vóór 30 november 2011 werden opgesteld en ondertekend.
3. In afwijking van artikel 14 van Verordening (EG) nr. 1069/2009 mogen de lidstaten gedurende een overgangsperiode tot en met 31 december 2012 toestemming verlenen voor het verzamelen, vervoeren en verwijderen van categorie 3-materiaal dat uit producten van dierlijke oorsprong bestaat, of van levensmiddelen die producten van dierlijke oorsprong bevatten, die om commerciële redenen of ten gevolge van gebreken bij de productie of bij de verpakking of andere gebreken die geen enkel risico op de volksgezondheid of de diergezondheid vormen, niet langer bestemd zijn voor menselijke consumptie, als bedoeld in artikel 10, onder f), van die verordening, op een andere wijze dan door verbranding of begraving ter plaatse, als bedoeld in artikel 19, lid 1, onder d), van die verordening, mits de eisen voor andere vormen van verwijdering van bijlage VI, hoofdstuk IV, in acht worden genomen.
Artikel 37
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 4 maart 2011.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 25 februari 2011.