PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 579/2010
ze dne 29. června 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 367/2006, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo z dovozu polyethylentereftalátového (PET) filmu pocházejícího z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 19 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
I. Předchozí šetření a stávající vyrovnávací opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2597/1999 (2) uložila Rada v prosinci 1999 konečné vyrovnávací clo z dovozu polyethylentereftalátového (PET) filmu, v současnosti kódů KN ex 3920 62 19 a ex 3920 62 90, pocházejícího z Indie (dále jen „dotčený výrobek“). Na šetření, které vedlo k přijetí uvedeného nařízení, se zde dále odkazuje jako na „původní šetření“. Opatření měla podobu valorického vyrovnávacího cla v rozmezí od 3,8 % do 19,1 % uloženého na dovoz jednotlivě vyjmenovaných vývozců se zbytkovou celní sazbou 19,1 % uloženou na dovoz dotčeného výrobku od všech ostatních společností. Šetření v rámci původního šetření se vztahovalo na období od 1. října 1997 do 30. září 1998.
(2)
Nařízením (ES) č. 367/2006 (3) Rada v březnu 2006 zachovala konečné vyrovnávací clo uložené nařízením (ES) č. 2597/1999 z dovozu PET filmu pocházejícího z Indie, a to na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle článku 18 základního nařízení. Období přezkumného šetření trvalo od 1. října 2003 do 30. září 2004.
(3)
Nařízením (ES) č. 1288/2006 (4) Rada v srpnu 2006 na základě prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování indického výrobce PET filmu, společnosti Garware Polyester Limited (dále jen „Garware“), změnila konečné vyrovnávací clo uložené této společnosti nařízením (ES) č. 367/2006.
(4)
Nařízením (ES) č. 1124/2007 (5) Rada v září 2007 na základě částečného prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování jiného indického výrobce PET filmu, společnosti Jindal Poly Films Limited, dříve známé jako Jindal Polyester Ltd, (dále jen „Jindal“), změnila konečné vyrovnávací clo uložené společnosti Jindal nařízením (ES) č. 367/2006.
(5)
Nařízením (ES) č. 15/2009 (6) Rada v lednu 2009 na základě částečného prozatímního přezkumu zahájeného Komisí z vlastní iniciativy týkajícího se subvencování pěti indických výrobců PET filmu změnila konečné vyrovnávací clo uložené těmto společnostem nařízením (ES) č. 367/2006.
II. Stávající antidumpingová opatření
(6)
Je třeba poznamenat, že na společnost Jindal Poly Films Limited se vztahuje antidumpingové clo ve výši 0 % (7).
III. Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(7)
Žádost o částečný prozatímní přezkum podala společnost Jindal Poly Films Limited, vyvážející výrobce z Indie (dále jen „žadatel“). Žádost je omezena na posouzení subvencování, pokud jde o žadatele. Žadatel poskytl přímé důkazy, že okolnosti týkající se subvencování, na jejichž základě byla pro společnost zavedena stávající opatření, se významně změnily a že tyto změny jsou trvalé povahy.
(8)
Komise stanovila po konzultaci s poradním výborem, že existují dostatečné důkazy opravňující k zahájení částečného prozatímního přezkumu, a oznámila dne 9. září 2009 oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (8) zahájení částečného prozatímního přezkumu v souladu s článkem 19 základního nařízení (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“), který se týká pouze míry subvencování žadatele, aby se určilo, zda mají být opatření v případě žadatele zrušena nebo změněna.
(9)
Šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu také posoudí, zda je třeba v závislosti na zjištěních přezkumu změnit celní sazbu v současnosti platnou pro dovoz dotčeného výrobku od vyvážejících výrobců v dotčené zemi, kteří nejsou jednotlivě vyjmenováni v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 367/2006, tj. celní sazbu platnou pro „všechny ostatní společnosti“ v Indii.
IV. Období šetření
(10)
Šetření míry subvencování se týkalo období od 1. dubna 2008 do 31. března 2009 (dále jen „období přezkumného šetření“).
V. Strany dotčené šetřením
(11)
Komise o zahájení částečného prozatímního přezkumu úředně vyrozuměla žadatele, indickou vládu a společnosti Du Pont Tejin Films v Lucembursku, Mitsubishi Polyester Film v Německu, Toray Plastics Europe ve Francii a Nurell v Itálii, které představují podstatnou část výroby PET filmu v Unii (dále jen „výrobní odvětví Unie“). Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k písemnému podání stanovisek a k podání žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(12)
Všem zúčastněným stranám, které o to požádaly a prokázaly, že existují zvláštní důvody, proč by měly být vyslechnuty, bylo umožněno slyšení.
(13)
Písemné a ústní připomínky předložené zúčastněnými stranami byly posouzeny a případně zohledněny.
(14)
K získání informací, které Komise považovala ke svému šetření za nezbytné, zaslala žadateli dotazník. Kromě toho zaslala dotazník také indické vládě.
(15)
Odpovědi na dotazník obdržela od žadatele a od indické vlády.
(16)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné ke zjištění subvencování. Inspekce na místě byly provedeny v prostorách žadatele a v prostorách indické vlády v Dillí.
VI. Poskytnutí informací a připomínky k postupu
(17)
Indická vláda a ostatní zúčastněné strany byly informovány o zásadních skutečnostech a úvahách, na základě nichž se Komise rozhodla navrhnout změnu celní sazby platné pro žadatele. Byla jim poskytnuta přiměřená doba na vyjádření. Všechna podání a připomínky byly vzaty náležitě v úvahu, jak je uvedeno níže.
B. DOTČENÝ VÝROBEK
(18)
Výrobek, na nějž se vztahuje tento přezkum, je tentýž výrobek, na nějž se vztahuje nařízení (ES) č. 367/2006, a sice polyethylentereftalátový (PET) film kódů KN ex 3920 62 19 a ex 3920 62 90, pocházející z Indie.
C. SUBVENCOVÁNÍ
1. Úvod
(19)
Na základě informací, které předložila indická vláda a ostatní zúčastněné strany, a odpovědí na dotazník Komise byly prošetřeny následující režimy, které údajně zahrnují poskytování subvencí:
a)
režim „Advance Authorization Scheme“ (dříve známý jako „Advance Licence Scheme“);
b)
režim „Duty Entitlement Passbook“;
c)
režim „Export Promotion Capital Goods“;
d)
režim „Export Credit“.
e)
soustava programů pobídek (dále jen „SPP“).
(20)
Výše uvedené režimy a) až c) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu (rozvoj a regulace) z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Podle zákona o zahraničním obchodu je indická vláda oprávněna vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o vývozní a dovozní politice, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Jeden z těchto dokumentů o vývozní a dovozní politice je relevantní pro období přezkumného šetření této věci, konkrétně se jedná o pětiletý plán vztahující se k období od 1. září 2004 do 31. března 2009 (dále jen „politika EXIM 04-09“). Kromě toho indická vláda také stanoví postupy, jimiž se politika EXIM 04-09 řídí, v publikaci „Příručka postupů - 1. září 2004 až 31. března 2009, svazek I“ (dále jen „PP I 04-09“). Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(21)
Program vývozních úvěrů uvedený výše v písmeni d) vychází z paragrafů 21 a 35 A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje Indické centrální bance dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
(22)
Režim uvedený výše v písmeni e) řídí státní orgány v Indii.
2. Program předběžných povolení (dále jen „PPO“)
a) Právní základ
(23)
Detailní popis režimu je uveden v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 politiky EXIM 04-09 a v kapitolách 4.1 až 4.30 v PP I 04-09. Tento režim se během předchozího přezkumného šetření, jež vedlo k uložení nyní platného konečného vyrovnávacího cla prostřednictvím nařízení (ES) č. 367/2006, nazýval režim předběžné licence.
b) Způsobilost
(24)
Program předběžných povolení sestává z šesti podprogramů, jak je detailněji popsáno v 25. bodě odůvodnění. Tyto podprogramy se mimo jiné liší v rozsahu způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ k pomocným výrobcům, jsou způsobilí pro program předběžných povolení na fyzický vývoz a pro program předběžných povolení na roční potřebu. Vyvážející výrobci dodávající konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim předběžného povolení pro dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 politiky EXIM 04-09, jako např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz, jsou způsobilí pro program předběžných povolení na domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podprogramů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Praktické provádění
(25)
Předběžné povolení lze vystavit na:
i) Fyzický vývoz: Jedná se o hlavní podprogram. Umožňuje bezcelní dovoz vstupního materiálu potřebného k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit území Indie. Bezcelní dovozní množství a vývozní povinnost zahrnující typ výrobku určeného na vývoz jsou uvedeny v licenci.
ii) Roční potřebu: Toto povolení není určeno pro konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž pro širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, až po určitý limit stanovený podle jeho exportní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě veškerých položek spadajících do příslušné výrobkové skupiny. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla.
iii) Dodávky meziproduktů: Tento podprogram se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a podílet se na procesu výroby. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat předběžné povolení na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt.
iv) Domnělý vývoz: Tento podprogram umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupy potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) v politice EXIM 04-09. Podle indické vlády odkazuje domnělý vývoz na ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz se pokládá řada kategorií dodávek za podmínky, že zboží bude vyrobeno v Indii, např. dodávky zboží některé jednotky orientované na vývoz nebo společnosti s místem působení ve zvláštní ekonomické zóně.
v) ARO: Držitel předběžného povolení, který hodlá odebírat vstupy z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem použít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce v nich uvedených položek. Schválení ARO dává domácímu dodavateli nárok využívat výhod domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 politiky EXIM 04-09 (tj. režim předběžného povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V rámci mechanismu ARO jsou daně a cla vraceny dodavateli místo finálnímu vývozci ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích vstupů i v případě dovezených vstupů.
vi) Tuzemský back-to-back akreditiv: Tento podprogram opět zahrnuje domácí dodávky pro držitele předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Na povolení pro přímý dovoz bude banka započítávat pouze hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 politiky EXIM 04-09 (tj. režim předběžného povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(26)
Žadatel získal během období přezkumného šetření úlevy spadající pod program předběžných povolení vztahující se k dotčenému výrobku. Žadatel využil dvou z podprogramů, tj. i) programu předběžných povolení na fyzický vývoz a ii) programu předběžných povolení na domnělý vývoz. Proto není nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podprogramů.
(27)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného v tuzemsku“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 PP I 04-09), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/kontrolor nákladů a provedené práce, který vydává potvrzení, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné. Výše uvedená ustanovení se však použijí pouze v případě předběžných povolení vydaných dne 13. května 2005 a později. Pokud jde o veškerá předběžná povolení nebo předběžné licence vydané před tímto datem, musí držitelé dodržovat ustanovení ohledně ověřování platná dříve, tj. vést pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití dováženého zboží ve vztahu k licenci ve stanoveném formátu podle dodatku 18 (kapitola 4.30 a dodatek 18 PP I 02-07).
(28)
Pokud jde o podprogramy používané během období přezkumného šetření žadatelem, např. fyzický vývoz a domnělý vývoz, jsou bezcelní dovozní množství i povinnost vývozu pevně stanoveny co do objemů a hodnoty indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají být při dovozu a vývozu předmětné transakce pro doložení zaznamenány státními úředníky přímo do povolení. Objem dovozu povolený v rámci programu předběžných povolení je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů. Standardní normy vstupů a výstupů existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku a jsou zveřejněny v PP II 04-09. Nejnovější změny standardních norem vstupů a výstupů pro PET film a PET čipy, meziprodukt, byly revidovány v září 2005.
(29)
Dovážené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, vždy o šest měsíců).
(30)
Výše popsaný režim se nezměnil od posledního částečného prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování žadatele, který byl uzavřen v lednu 2009. Výhody tohoto režimu byly však zásadním způsobem omezeny, jak je popsáno ve 39. bodě odůvodnění.
(31)
V rámci tohoto prozatímního přezkumného šetření bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly dodrženy a dosud nebyly testovány v praxi. Žadatel nevedl žádný systém, na základě nějž by se dalo ověřit, které vstupy byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu, jak stanoví zahraniční obchodní politika 2004-2009 (dodatek 23) a příloha II část II odst. 4 základního nařízení. Indická vláda nikdy nekontrolovala registr spotřeby.
(32)
Změny ve správě zahraniční obchodní politiky 2004-2009, které nabyly účinnosti na podzim roku 2005 (povinné zasílání registru spotřeby indickým orgánům v rámci procedury pro splacení licencí), nebyly prozatím v případě žadatele uplatněny. V této etapě proto nebylo možné ověřit faktické provádění tohoto ustanovení.
d) Závěr
(33)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, tj. finanční příspěvek indické vlády, která poskytla zvýhodnění šetřeným vývozcům.
(34)
Kromě toho program předběžných povolení na fyzický vývoz a program předběžných povolení na domnělý vývoz jasně právně závisí na vývozní výkonnosti, a tudíž se má za to, že programy jsou specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z těchto režimů.
(35)
Dva podprogramy využité v aktuálním případě nelze považovat za povolené systémy vracení cla nebo systémy vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nejsou v souladu s pravidly stanovenými v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinně svůj nový ani starý ověřovací systém nebo postup za účelem potvrzení, zda a v jakém objemu byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě programů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné. Samotné standardní normy vstupů a výstupů nelze pokládat za systém pro ověřování skutečné spotřeby, jelikož konstrukce uvedených norem neumožňuje indické vládě s dostatečnou přesností ověřovat objem spotřebovaných vstupů obsažený ve výrobku na vývoz. Kromě toho indická vláda neprováděla další zkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli při neexistenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému by tato zkoumání měla být provedena (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení).
(36)
Tyto dva podprogramy jsou proto napadnutelné.
e) Výpočet výše subvence
(37)
Při neexistenci povoleného systému navracení cla nebo systému navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro programy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(38)
Výše subvencí pro žadatele, který využil programu předběžného povolení, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněných dvou podprogramů během období přezkumného šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(39)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro žadatele činí 0,7 %.
3. Režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „DEPB“)
a) Právní základ
(40)
Detailní popis režimu DEPB je obsažen v odstavci 4.3 politiky EXIM 04-09 a v kapitole 4 PP I 04-09.
b) Způsobilost
(41)
Pro tento režim je způsobilý kterýkoli vyvážející výrobce nebo vyvážející obchodník.
c) Praktické provádění režimu DEPB
(42)
Způsobilý vývozce může zažádat o úvěry v rámci režimu DEPB, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby DEPB byly stanoveny indickými úřady na většinu výrobků, včetně dotčeného výrobku. Jsou stanoveny na základě standardních norem vstupů a výstupů a berou v úvahu předpokládaný dovozní podíl vstupů ve vyváženém výrobku a celní zatížení předpokládaného dovozu bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno či nikoli.
(43)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V čase vývozní transakce musí vývozce podat orgánům v Indii prohlášení, že probíhá vývoz v rámci režimu DEPB. K tomu, aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během postupu odeslání vývozní přepravní doklad. Tento dokument obsahuje mimo jiné výši úvěru DEPB, který má být poskytnut pro tuto vývozní transakci. V tomto okamžiku zná vývozce výši výhody, kterou obdrží. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr DEPB. Pro výpočet výše výhody se použije příslušná sazba DEPB, která je použita v okamžiku podání vývozního prohlášení.
(44)
Úvěry DEPB jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 12 měsíců od data vydání. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv volně dováženého zboží s výjimkou kapitálového zboží. Zboží dovezené na základě těchto úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje) nebo použito jinak.
(45)
Žádost o úvěry v rámci režimu DEPB se podává elektronicky a může pokrývat neomezený počet vývozních transakcí. Fakticky neexistují striktní termíny pro podání žádosti o úvěry DEPB. Elektronický systém používaný k řízení úvěrů DEPB automaticky nevyřazuje vývozní transakce učiněné po konečných lhůtách k překládání žádostí uvedených v kapitole 4.47 PP I 04-09. Navíc, jak jasně stanoví kapitola 9.3 PP I 04-09, mohou být zváženy i žádosti obdržené po uplynutí lhůt, ačkoliv je jejich nedodržení spojeno s uložením menší pokuty (např. 10 % nároku).
(46)
Bylo zjištěno, že žadatel tento režim během období přezkumného šetření využíval.
d) Závěry k režimu DEPB
(47)
Režim DEPB poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr DEPB je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr DEPB poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(48)
Kromě toho DEPB právně závisí na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(49)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku, nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě je vývozce způsobilý obdržet výhody režimu DEPB bez ohledu na to, zda vůbec nějaký vstupní materiál doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce pouze vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, tak mají nárok na výhodu z režimu DEPB.
e) Výpočet výše subvence
(50)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení a s metodikou výpočtu použitou pro tento režim v nařízení (ES) č. 367/2006 byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a která je zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhoda je poskytnuta příjemci v okamžiku vývozní transakce uskutečněné podle tohoto režimu. V tomto okamžiku se indická vláda zříká celních poplatků, čímž vzniká finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné i výši úvěru DEPB, která bude pro tuto vývozní transakci poskytnuta, nemůže indická vláda rozhodovat o tom, zda subvenci udělit či nikoli. Spolupracující vyvážející výrobce dále zaúčtoval úvěry v rámci režimu DEPB na základě časového rozlišení jako příjem.
(51)
V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy v zájmu získání subvence, odečteny z takto zjištěných úvěrů, aby byla určena výše subvence (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(52)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro žadatele činí 5,1 %.
4. Režim „Export Promotion Capital Goods“(dále jen „EPCG“)
a) Právní základ
(53)
Detailní popis režimu EPCG je uveden v kapitole 5 politiky EXIM 04-09 a v kapitole 5 PP I 04-09.
b) Způsobilost
(54)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Praktické provádění
(55)
Pod podmínkou povinnosti vývozu je společnosti povoleno dovážet kapitálové zboží (nové a od dubna 2003 i použité, až 10 let staré kapitálové zboží) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá při požádání a zaplacení poplatku licenci EPCG. Od dubna 2000 tento režim stanoví sníženou sazbu dovozního cla ve výši 5 %, platnou pro veškeré kapitálové zboží dovezené podle tohoto režimu. Do 31. března 2000 se používala efektivní celní sazba ve výši 11 % (včetně příplatku 10 %) a v případě dovozu vysoké hodnoty sazba v nulové výši. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží v průběhu určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz.
(56)
Držitel licence EPCG může také pořídit kapitálové zboží z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálového zboží využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tohoto kapitálového zboží. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého dovozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence EPCG.
(57)
Bylo zjištěno, že žadatel tento režim během období přezkumného šetření využíval.
d) Závěr k režimu EPCG
(58)
Režim EPCG je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády ze cla, které by bylo jinak splatné. Navíc snížení cla poskytuje výhodu vývozci, protože poplatky ušetřené při dovozu zlepšují jeho likviditu.
(59)
Navíc EPCG právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(60)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové zboží nespadá do působnosti těchto povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(61)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dováženého kapitálového zboží na dobu odpovídající běžné době amortizace takového kapitálového zboží v dotčeném výrobním odvětví. V souladu se zavedenou praxí byla takto vypočtená částka, která připadá na období přezkumného šetření, upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby odrážela celou výši výhody v průběhu času. Komerční úroková sazba v průběhu období přezkumného šetření v Indii byla považována za vhodnou pro tento účel. V případě, že byla podána oprávněná žádost, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy, aby byla získána subvence, od této částky odečteny.
(62)
Žadatel uvedl, že kapitálové zboží dovážené bezcelně v rámci režimu EPCG pro využití jednotkou v Khanvelu již není zařazeno do používání a dále že výhoda spojená s tímto zbožím nemá být zahrnována do čitatele. V reakci na tuto námitku je třeba připomenout, že žadatel již získal výhodu, pokud jde o toto kapitálové zboží. Kromě toho neexistuje žádný doklad o tom, že žadatel již uvedené zboží nevlastní nebo že je znovu nepoužije, a proto musí být tento požadavek zamítnut.
(63)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(64)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro žadatele činí 2,3 %.
5. Režim „Export Credit“ (program vývozních úvěrů, dále jen „PVÚ“)
a) Právní základ
(65)
Podrobnosti režimu jsou uvedeny v rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (vývozní úvěr v rupiích / cizí měně) a rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (vývozní úvěr v rupiích/cizí měně) Indické centrální banky, který je určen všem komerčním bankám v Indii.
b) Způsobilost
(66)
Pro tento režim jsou způsobilí vyrábějící vývozci a obchodující vývozci.
c) Praktické provádění
(67)
Podle tohoto režimu nastavuje Indická centrální banka povinně maximální úrokové sazby použitelné pro vývozní úvěry, jak v indických rupiích, tak v cizí měně, které mohou komerční banky účtovat vývozci. PVÚ se skládá ze dvou podprogramů, programu vývozních úvěrů před odesláním (dále jen „balící úvěr“), který pokrývá úvěry poskytované vývozci na financování nákupu, zpracování, výroby, balení a/nebo odeslání zboží před vývozem, a program vývozních úvěrů po odeslání, který zajišťuje půjčky provozního kapitálu za účelem financování vývozních pohledávek. RBI také vydává bankám pokyny, aby poskytly určitou částku svého čistého bankovního úvěru na financování vývozu.
(68)
Na základě rámcových oběžníků Indické centrální banky mohou vývozci obdržet vývozní úvěry za preferenční úrokové sazby ve srovnání s úrokovými sazbami běžných komerčních úvěrů (dále jen „hotovostní úvěry“), které jsou stanoveny čistě za tržních podmínek. Rozdíl v sazbách se může pro společnosti s dobrým úvěrovým hodnocením snížit. Společnosti s vysokým hodnocením mohou ve skutečnosti získat vývozní úvěry a hotovostní úvěry za stejných podmínek.
(69)
Bylo zjištěno, že žadatel tento režim během období přezkumného šetření využíval.
d) Závěr k režimu PVÚ
(70)
Preferenční úrokové sazby úvěru PVÚ stanovené rámcovými oběžníky Indické centrální banky uvedenými v 65. bodě odůvodnění mohou snížit úrokové náklady vývozce ve srovnání s úrokovými náklady stanovenými čistě tržními podmínkami a poskytují v tomto případě takovému vývozci výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Financování vývozu není samo o sobě bezpečnější než tuzemské financování. Obvykle je ve skutečnosti vnímáno jako rizikovější a rozsah požadovaných záruk pro určitý úvěr bez ohledu na předmět financování je čistě komerčním rozhodnutím dané komerční banky. Rozdíly v sazbách s ohledem na různé banky jsou výsledkem metodiky Indické centrální banky spočívající ve stanovení maximální úvěrové sazby pro každou komerční banku individuálně.
(71)
Bez ohledu na skutečnost, že jsou preferenční úvěry v rámci PVÚ poskytovány komerčními bankami, je tato výhoda finančním příspěvkem vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení. V tomto kontextu by mělo být poznamenáno, že ani čl. 3 odst. 1 písm. a) bod iv) základního nařízení ani Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních nevyžadují pro zjištění subvence výdej veřejných finančních prostředků, např. odškodnění komerčních bank ze strany indické vlády, ale pouze pokyn vlády vykonávat funkce uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodech i), ii) nebo iii) základního nařízení. Indická centrální banka je veřejnoprávním subjektem a spadá tedy pod definici „vláda“, jak je uvedeno v čl. 2 písm. b) základního nařízení. Je to subjekt ve 100% vlastnictví státu, realizuje cíle veřejné politiky, např. měnovou politiku, a její vedení je jmenováno indickou vládou. Indická centrální banka dává pokyny soukromým subjektům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhé odrážky základního nařízení, protože komerční banky jsou vázány podmínkami, které Indická centrální banka stanoví, mimo jiné maximálními stropy úrokových sazeb pro úroky z vývozních úvěrů stanovenými v rámcových oběžnících Indické centrální banky a ustanoveními Indické centrální banky, že komerční banky musí poskytnout určitou částku svých čistých bankovních úvěrů ve prospěch vývozního financování. Tato povinnost zavazuje komerční banky k tomu, aby vykonávaly funkce zmíněné v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení, v tomto případě poskytovaly půjčky ve formě preferenčního financování vývozu. Takový přímý převod peněžních prostředků ve formě půjček za určitých podmínek by jinak byl svěřen vládě a výkon této funkce se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iv) základního nařízení. Tato subvence je považována za specifickou a napadnutelnou, protože preferenční úrokové sazby jsou k dispozici pouze ve vztahu k financování vývozních transakcí, a proto jsou závislé na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(72)
Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi úrokem placeným za vývozní úvěry využité během období přezkumného šetření a částkou, která by byla splatná za běžné komerční úvěry využité žadatelem. Tato výše subvence (čitatel) byla přepočtena na celkový vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel) v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, neboť subvence je závislá na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(73)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro žadatele činí 0,2 %.
6. Soustava programů pobídek (dále jen „SPP“)
a) Právní základ
(74)
V předchozích šetřeních týkajících se PET filmu, včetně přezkumného šetření, které vedlo k uložení v současné době platného konečného vyrovnávacího cla nařízením (ES) č. 367/2006, bylo prošetřeno několik indických státních programů zahrnujících pobídky poskytované místním společnostem. Státní programy spadají pod bod „Soustava programů pobídek“, jelikož sem mohou patřit pobídky různého druhu. Z šetření vyplynulo, že nárok společnosti na výhody v rámci programu je stanoven v certifikátu způsobilosti.
(75)
Soustava programů pobídek poskytovaných vládou státu Maháráštra byla po zavedení několikrát změněna. Žadatel nadále využívá pobídek v rámci SPP z roku 1993, nikoli pobídek v rámci nástupnických programů. Proto byla v rámci aktuálního případu zkoumána pouze SPP z roku 1993.
(76)
Režim úlevy od daně z prodeje vlády Západního Bengálska poskytuje úlevu od centrální daně z prodeje. Šetřením bylo zjištěno, že žadatel byl osvobozen od obchodní daně (centrální daně z prodeje) na základě SPP vlády Západního Bengálska, pokud jde o jeho nákupy. Uvedené daňové ustanovení promíjí zvýhodněné společnosti zaplacení daně z prodeje (jak místní daně z prodeje, tak i centrální daně z prodeje) u prodeje uskutečněného na domácím trhu.
b) Způsobilost
(77)
K tomu, aby byly pro tento program způsobilé, platí jako obecné pravidlo, že společnosti musí investovat do méně rozvinutých oblastí, kde buď založí nový průmyslový podnik, nebo investují významnou měrou do rozvoje nebo diverzifikace stávajícího průmyslového podniku. Hlavním hlediskem pro určení výše pobídek je klasifikace oblasti, ve které se dotčený podnik nachází nebo ve které bude umístěn, a velikost investice.
c) Praktické provádění
(78)
V rámci programů osvobození od daně z prodeje nebyly vybrané jednotky povinny u svých prodejních transakcí účtovat žádnou daň z prodeje. Obdobně byly vybrané jednotky osvobozeny od placení daně z prodeje v případě nákupu zboží od dodavatelů, kteří jsou sami též způsobilí k využití těchto programů. Zatímco osvobození s ohledem na prodejní transakci se za výhodu vybraným prodejním jednotkám nepovažuje, osvobození v případě nákupních transakcí výhodu vybraným prodejním jednotkám poskytuje.
(79)
Osvobození od daně z prodeje v případě nákupů ve státě Maháráštra (který byl dříve osvobozen na základě režimu pobídek státu Maháráštra spočívajících v osvobození od daně z prodeje) již není k dispozici. Od dubna 2005 byla právní úprava daně z prodeje v rámci státu Maháráštra nahrazena systémem daně z přidané hodnoty (DPH). S účinností od dubna 2005 musí žadatel jakožto jednotka neosvobozená od daně nakupovat materiály a platit DPH.
d) Závěr
(80)
Pokud jde o SPP z roku 1993, žadateli v období přezkumného šetření vznikla pouze práva na úlevu od daně z prodeje hotových výrobků, což podle zjištění učiněného v minulosti nepřinášelo příjemci žádné zvýhodnění (114. bod odůvodnění nařízení (ES) č. 367/2006). Proto nebyla v rámci SPP vlády státu Maháráštra z roku 1993 zjištěna žádná napadnutelná výhoda.
(81)
Avšak pokud jde o nákupy žadatele od společností, které sídlí mimo stát Maháráštra, a sice nákupy surovin uskutečněné bez platby centrální daně z prodeje, SPP poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Osvobození od placení daní z prodeje při nákupu představuje finanční příspěvek, protože tato úleva snižuje příjmy vlády, které by byly jinak splatné. Kromě toho poskytuje toto osvobození společnostem výhodu, neboť zlepšuje jejich likviditu.
(82)
Soustava programů pobídek je k dispozici pouze pro společnosti, které investovaly v rámci vymezených územních oblastí v pravomoci indického státu. Není přístupný společnostem sídlícím mimo tyto oblasti. Výše výhody se liší podle dotčené oblasti. Program je proto specifický v souladu s čl. 4 odst. 2 prvním pododstavcem písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, a je proto napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(83)
Pokud jde o osvobození od daně z prodeje, byla výše subvence vypočtena na základě částky daně z prodeje, která byla za normálních okolností v průběhu období přezkumného šetření splatná, avšak nebyla zaplacena.
(84)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše subvence (čitatel) přepočtena na celkový vývozní obrat a domácí prodej v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence není závislá na vývozu a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(85)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro žadatele činí 0,1 %.
7. Výše napadnutelných subvencí
(86)
Je třeba upozornit na to, že nařízení (ES) č. 1124/2007, kterým se mění nařízení (ES) č. 367/2006, stanovilo výši napadnutelných subvencí pro žadatele, vyjádřenou valoricky, na 17,1 %.
(87)
Částka napadnutelných subvencí pro žadatele, vyjádřená valoricky, zjištěná v průběhu tohoto částečného prozatímního přezkumu, činí 8,4 %, jak je uvedeno níže:
REŽIM→
PPO (9)
DEPB (9)
EPCG (9)
PVÚ (9)
SPP
Celkem
SPOLEČNOST ↓
%
%
%
%
%
%
Jindal Poly Films Limited
0,7
5,1
2,3
0,2
0,1
8,4
(88)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že se míra subvencování dotčeného vyvážejícího výrobce snížila.
8. Vyrovnávací opatření
(89)
Rovněž se zkoumalo, zda lze změnu okolností, pokud jde o zkoumané režimy, považovat za změnu trvalé povahy. V tomto ohledu naznačují některé okolnosti, že je tomu tak.
(90)
Nejprve je třeba poznamenat, že zjištění tohoto částečného prozatímního přezkumu jsou v souladu s výší subvencí stanovenou pro pět indických výrobců PET filmu během částečného prozatímního přezkumu zveřejněného v lednu 2009, kdy výše napadnutelných subvencí, vyjádřená valoricky, činila 5,4 %-8,6 %. To svědčí o určité stabilní výši subvencování v Indii, pokud jde o tento výrobek.
(91)
Kromě toho byla při předchozím šetření hlavní výhoda poskytnuta v rámci PPO, ale během období přezkumného šetření se výhoda v rámci tohoto režimu výrazně snížila a byly získány doklady o tom, že je tomu tak i nadále, tj. po skončení období přezkumného šetření.
(92)
Na základě výše uvedeného se zdá, že existují skutečnosti svědčící o tom, že žadatel bude nadále příjemcem subvencí nižších, než určilo předchozí šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu.
(93)
Jelikož bylo prokázáno, že žadatel je příjemcem mnohem nižších subvencí než dříve a že bude pravděpodobně i nadále příjemcem subvencí nižších, než určilo předchozí šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu, měla by být úroveň opatření změněna tak, aby zohlednila tato nová zjištění.
(94)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem by změněná sazba vyrovnávacího cla měla být stanovena novou sazbou subvencování zjištěnou při tomto částečném prozatímním přezkumu, jelikož rozpětí újmy vypočtené při původním antisubvenčním šetření zůstává vyšší.
(95)
Podle čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce základního nařízení a čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (10) nesmí být žádný výrobek podroben zároveň antidumpingovému a vyrovnávacímu clu za účelem nápravy jedné a téže situace, která vzniká dumpingem nebo poskytnutím vývozní subvence. Avšak, jak je uvedeno v 6. bodě odůvodnění, žadatel je ve vztahu k dotčenému výrobku podroben nulovému antidumpingovému clu, a proto se na tento případ uvedená ustanovení nevztahují.
(96)
Pokud jde o celní sazbu v současnosti platnou pro dovoz dotčeného výrobku od vyvážejících výrobců, kteří nejsou jednotlivě vyjmenováni v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 367/2006, tj. celní sazbu platnou pro „všechny ostatní společnosti“ v Indii, je třeba poznamenat, že faktické modality prošetřovaných režimů a jejich napadnutelnost se od předchozího šetření nezměnily. Neexistuje tedy žádný důvod pro nový výpočet sazeb subvencí a celních sazeb těchto společností. Proto celní sazby platné pro všechny ostatní společnosti, kromě společnosti žadatele, zůstávají nezměněny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 nařízení Rady (ES) č. 367/2006 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením se pro výrobky vyráběné níže uvedenými společnostmi stanoví takto:
Společnost
Konečné clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, Indie
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Indie
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Indie
8,4
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Indie
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Indie
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122003, Haryana, Indie
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Indie
6,4
A027
Všechny ostatní společnosti
19,1
A999“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 29. června 2010.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 579/2010 VAN DE RAAD
van 29 juni 2010
tot wijziging van Verordening (EG) nr. 367/2006 tot instelling van een definitief compenserend recht op polyethyleentereftalaatfolie (petfolie) van oorsprong uit India
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gelet op Verordening (EG) nr. 597/2009 van de Raad van 11 juni 2009 betreffende bescherming tegen invoer met subsidiëring uit landen die geen lid van de Europese Gemeenschap zijn (1) („de basisverordening”), en met name op artikel 19,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie, ingediend na raadpleging van het Raadgevend Comité,
Overwegende hetgeen volgt:
A. PROCEDURE
I. Vorig onderzoek en bestaande compenserende maatregelen
(1)
In december 1999 heeft de Raad bij Verordening (EG) nr. 2597/1999 (2) een definitief compenserend recht ingesteld op polyethyleentereftalaatfolie (petfolie) („het betrokken product”), momenteel ingedeeld onder de GN-codes ex 3920 62 19 en ex 3920 62 90, van oorsprong uit India. Het onderzoek dat tot vaststelling van die verordening heeft geleid, wordt hierna „het oorspronkelijke onderzoek” genoemd. Voor met naam genoemde exporteurs werd een compenserend ad-valoremrecht vastgesteld van 3,8 tot 19,1 %, terwijl voor alle overige ondernemingen een residueel recht van 19,1 % op het betrokken product werd vastgesteld. Het onderzoektijdvak voor het oorspronkelijke onderzoek liep van 1 oktober 1997 tot en met 30 september 1998.
(2)
In maart 2006 heeft de Raad bij Verordening (EG) nr. 367/2006 (3) na een nieuw onderzoek bij het vervallen van de maatregel op grond van artikel 18 van de basisverordening het bij Verordening (EG) nr. 2597/1999 ingestelde definitieve compenserende recht op petfolie van oorsprong uit India gehandhaafd. Het tijdvak van het nieuwe onderzoek liep van 1 oktober 2003 tot en met 30 september 2004.
(3)
In augustus 2006 heeft de Raad na een tussentijds nieuw onderzoek betreffende de subsidiëring van een Indiase producent van petfolie, Garware Polyester Limited („Garware”), bij Verordening (EG) nr. 1288/2006 (4) het bij Verordening (EG) nr. 367/2006 ten aanzien van Garware ingestelde definitieve compenserende recht gewijzigd.
(4)
In september 2007 heeft de Raad na een gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek betreffende de subsidiëring van een andere Indiase producent van petfolie, Jindal Poly Films Limited („Jindal”), vroeger bekend als Jindal Polyester Ltd, bij Verordening (EG) nr. 1124/2007 (5) het bij Verordening (EG) nr. 367/2006 ten aanzien van Jindal ingestelde definitieve compenserende recht gewijzigd.
(5)
In januari 2009 heeft de Raad na een door de Commissie op eigen initiatief geopend gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek betreffende de subsidiëring van vijf Indiase producenten van petfolie bij Verordening (EG) nr. 15/2009 (6) het bij Verordening (EG) nr. 367/2006 ten aanzien van deze ondernemingen ingestelde definitieve compenserende recht gewijzigd.
II. Bestaande antidumpingmaatregelen
(6)
Ten aanzien van Jindal Poly Films Limited geldt een antidumpingrecht van 0 % (7).
III. Opening van een gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek
(7)
Het verzoek om een gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek is ingediend door Jindal Poly Films Limited, een producent-exporteur uit India („de indiener van het verzoek”). Het verzoek is beperkt tot een onderzoek naar subsidiëring wat de indiener van het verzoek betreft. De indiener van het verzoek heeft voorlopig bewijsmateriaal verstrekt waaruit blijkt dat de omstandigheden met betrekking tot subsidiëring op grond waarvan maatregelen werden vastgesteld, aanzienlijk zijn gewijzigd en dat deze wijziging van blijvende aard is.
(8)
Daar de Commissie na raadpleging van het Raadgevend Comité tot de conclusie was gekomen dat er voldoende bewijsmateriaal was om de opening van een gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek te rechtvaardigen, kondigde zij op 9 september 2009 bij bericht („het bericht van opening”) in het Publicatieblad van de Europese Unie (8) aan overeenkomstig artikel 19 van de basisverordening een gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek te zullen openen dat beperkt zou blijven tot de hoogte van de subsidiëring van de indiener van het verzoek, teneinde uit te maken of de maatregelen ten aanzien van de indiener van het verzoek moesten worden opgeheven of gewijzigd.
(9)
Tijdens het gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek zou ook worden nagegaan of het, afhankelijk van de bevindingen van het nieuwe onderzoek, nodig was het recht te wijzigen dat momenteel van toepassing is op het betrokken product afkomstig van niet met naam in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 367/2006 genoemde producenten-exporteurs in het betrokken land, d.w.z. het voor „alle overige ondernemingen” in India geldende recht.
IV. Onderzoektijdvak
(10)
Het onderzoek naar de hoogte van de subsidiëring had betrekking op de periode van 1 april 2008 tot en met 31 maart 2009 („het tijdvak van het nieuwe onderzoek” of „TNO”).
V. Bij het onderzoek betrokken partijen
(11)
De Commissie stelde de indiener van het verzoek, de Indiase overheid, Du Pont Tejin Films, Luxemburg, Mitsubishi Polyester Film, Duitsland, Toray Plastics Europe, Frankrijk, en Nurell, Italië, die samen een groot deel van de petfolieproductie in de Unie vertegenwoordigen („de bedrijfstak van de Unie”), officieel in kennis van de opening van het gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek. De belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld om binnen de in het bericht van opening genoemde termijn hun standpunt schriftelijk bekend te maken en om te verzoeken te worden gehoord.
(12)
Alle belanghebbenden die daar met opgave van redenen om hadden verzocht, werden gehoord.
(13)
Met de schriftelijke en mondelinge opmerkingen van de partijen werd, waar nodig, rekening gehouden.
(14)
Om de inlichtingen te verkrijgen die zij voor het onderzoek nodig achtte, heeft de Commissie de indiener van het verzoek een vragenlijst toegezonden. Daarnaast werd een vragenlijst naar de Indiase overheid gestuurd.
(15)
Op de vragenlijst zijn antwoorden ontvangen van de indiener van het verzoek en van de Indiase overheid.
(16)
De Commissie heeft alle informatie ingewonnen en gecontroleerd die zij voor de bepaling van de hoogte van de subsidiëring nodig achtte. Bij de indiener van het verzoek en bij de Indiase overheid in Delhi werd ter plaatse een controle verricht.
VI. Mededeling van feiten en overwegingen en opmerkingen over de procedure
(17)
De Indiase overheid en de andere belanghebbenden werden in kennis gesteld van de belangrijkste feiten en overwegingen op basis waarvan zou worden voorgesteld het voor de indiener van het verzoek geldende recht te wijzigen. Zij konden hierover binnen een redelijke termijn opmerkingen maken. Met alle verstrekte gegevens en gemaakte opmerkingen werd rekening gehouden zoals hierna wordt uiteengezet.
B. BETROKKEN PRODUCT
(18)
Het product waarop dit nieuwe onderzoek betrekking heeft, is het product dat is gedefinieerd in Verordening (EG) nr. 367/2006, namelijk polyethyleentereftalaatfolie (petfolie), ingedeeld onder de GN-codes ex 3920 62 19 en ex 3920 62 90, van oorsprong uit India.
C. SUBSIDIËRING
1. Inleiding
(19)
Op basis van de door de Indiase overheid en de andere belanghebbenden verstrekte gegevens en de antwoorden op de vragenlijst van de Commissie werden de volgende regelingen, in het kader waarvan er sprake zou zijn van subsidiëring, onderzocht:
a)
Advance Authorisation Scheme (regeling voorafgaande vergunningen, vroeger bekend als Advance Licence Scheme);
b)
Duty Entitlement Passbook Scheme (kredietregeling voor invoerrechten);
c)
Export Promotion Capital Goods Scheme (regeling kapitaalgoederen voor exportbevordering);
d)
Export Credit Scheme (regeling exportkredieten).
e)
Package Scheme of Incentives (PSI) (pakket stimuleringsmaatregelen).
(20)
De regelingen a) tot en met c) zijn gebaseerd op de Foreign Trade (Development and Regulation) Act van 1992 (nr. 22), die op 7 augustus 1992 in werking is getreden („Foreign Trade Act”). Deze wet geeft de Indiase overheid het recht mededelingen te doen in verband met het in- en uitvoerbeleid. Deze worden samengevat in documenten met betrekking tot het in- en uitvoerbeleid die het ministerie van Handel om de vijf jaar uitgeeft en die regelmatig worden bijgewerkt. Een van deze documenten is relevant voor het TNO, namelijk het vijfjarenprogramma voor de periode van 1 september 2004 tot en met 31 maart 2009 („document EXIM-policy 04-09”). Bovendien heeft de Indiase overheid de procedures voor haar in- en uitvoerbeleid in deze periode vastgesteld in het procedurehandboek - 1 september 2004-31 maart 2009, deel I („Handboek I 04-09”). Het procedurehandboek wordt ook regelmatig bijgewerkt.
(21)
De onder d) genoemde regeling voor exportkredieten is gebaseerd op de artikelen 21 en 35A van de Banking Regulation Act (bankwet) van 1949, die de Reserve Bank of India („RBI”) machtigt handelsbanken instructies te geven op het gebied van exportkredieten.
(22)
De onder e) genoemde regeling wordt beheerd door de autoriteiten van deelstaten in India.
2. Advance Authorisation Scheme (regeling voorafgaande vergunningen, „AAS”)
a) Rechtsgrondslag
(23)
Deze regeling wordt in detail beschreven in de punten 4.1.1 tot en met 4.1.14 van het document EXIM-policy 04-09 en in de hoofdstukken 4.1 tot en met 4.30 van Handboek I 04-09. In het vorige nieuwe onderzoek, dat leidde tot de instelling van het momenteel geldende definitieve compenserende recht bij Verordening (EG) nr. 367/2006, werd deze regeling Advance Licence Scheme genoemd.
b) Subsidiabiliteit
(24)
De AAS bestaat uit zes subregelingen, die in overweging 25 nader worden beschreven. Deze subregelingen verschillen onder meer wat de voorwaarden betreft. Producenten-exporteurs en handelaren-exporteurs die banden hebben met ondersteunende fabrikanten komen in aanmerking voor de regeling voorafgaande vergunningen voor fysieke uitvoer en voor de regeling voorafgaande vergunningen voor jaarlijkse behoeften. Producenten-exporteurs die optreden als leverancier van de uiteindelijke exporteur komen in aanmerking voor de regeling voorafgaande vergunningen voor leveranties van halffabricaten. Hoofdcontractanten die aan de in punt 8.2 van het document EXIM-policy 04-09 vermelde categorieën „met uitvoer gelijkgestelde verkoop” leveren, zoals de leveranciers van exportgerichte ondernemingen, komen in aanmerking voor de regeling voorafgaande vergunningen voor „met uitvoer gelijkgestelde verkoop”. Tot slot komen de toeleveranciers van producenten-exporteurs in aanmerking voor de voordelen die gelden voor „met uitvoer gelijkgestelde verkoop” op grond van de subregelingen Advance Release Order („ARO”) en Back to back inland letter of credit (documentair krediet).
c) Toepassing in de praktijk
(25)
Voorafgaande vergunningen kunnen worden verstrekt voor:
i) fysieke uitvoer: dit is de belangrijkste subregeling. In het kader van deze subregeling mogen inputs voor de vervaardiging van een bepaald exportproduct vrij van rechten worden ingevoerd. „Fysieke uitvoer” betekent in deze context dat het exportproduct het Indiase grondgebied moet verlaten. Welke producten mogen worden ingevoerd en hoeveel moet worden uitgevoerd, alsmede het soort exportproduct zijn in de vergunning vermeld;
ii) jaarlijkse behoefte: een dergelijke vergunning is niet gekoppeld aan een bepaald exportproduct, maar aan een ruimere groep producten (bijvoorbeeld chemische en aanverwante producten). De vergunninghouder kan - tot een zekere maximumwaarde die wordt bepaald door zijn uitvoer in het verleden - elke soort input rechtenvrij invoeren die bij de vervaardiging van een tot deze groep behorend product wordt gebruikt. Hij kan naar believen elk product uitvoeren dat onder de productgroep valt en waarin dergelijk rechtenvrij materiaal is verwerkt;
iii) leveranties van halffabricaten: deze subregeling geldt wanneer twee producenten voornemens zijn één exportproduct te vervaardigen en het productieproces dus wordt opgesplitst. De producent-exporteur die het halffabricaat vervaardigt, mag inputs rechtenvrij invoeren en hiervoor kan hem een voorafgaande vergunning voor leveranties van halffabricaten worden verleend. De uiteindelijke exporteur werkt het product af en is verplicht het afgewerkte product uit te voeren;
iv) met uitvoer gelijkgestelde verkoop: in het kader van deze subregeling kan een hoofdcontractant vrij van rechten inputs invoeren die hij nodig heeft voor de vervaardiging van goederen die hij zal verkopen als „met uitvoer gelijkgestelde verkoop” aan categorieën afnemers die vermeld zijn in punt 8.2, onder b) tot en met f), g), i) en j), van het document EXIM-policy 04-09. Volgens de Indiase overheid gaat het bij met uitvoer gelijkgestelde verkoop om transacties waarbij de geleverde goederen het land niet verlaten. Bepaalde categorieën transacties worden beschouwd als met uitvoer gelijkgestelde verkoop op voorwaarde dat de goederen in India zijn vervaardigd; dit geldt bijvoorbeeld voor de levering van goederen aan een exportgerichte onderneming of aan een onderneming die zich in een bijzondere economische zone bevindt;
v) ARO: de houder van de voorafgaande vergunning die voornemens is inputs in het binnenland aan te kopen in plaats van deze rechtstreeks in te voeren, kan hierbij gebruikmaken van ARO’s. In dat geval worden de voorafgaande vergunningen beschouwd als ARO’s voor de binnenlandse leverancier bij levering van de hierin vermelde goederen. Dit geeft de binnenlandse leverancier recht op de voordelen die gelden bij met uitvoer gelijkgestelde verkoop volgens punt 8.3 van het document EXIM-policy 04-09 (dat wil zeggen de voorafgaande vergunning voor leveranties van halffabricaten/met uitvoer gelijkgestelde verkoop, terugbetaling van rechten bij met uitvoer gelijkgestelde verkoop en terugbetaling van accijnzen). Bij toepassing van de ARO-regeling worden rechten en heffingen terugbetaald aan de leverancier in plaats van aan de uiteindelijke exporteur. De terugbetaling van rechten en heffingen is zowel mogelijk voor binnenlandse als voor ingevoerde inputs;
vi) documentair krediet: deze subregeling heeft ook betrekking op binnenlandse leveringen aan de houder van een voorafgaande vergunning. Deze kan bij een bank een binnenlands documentair krediet openen ten gunste van een binnenlandse leverancier. De bank zal op de vergunning de rechtstreekse invoer afboeken, maar slechts voor de waarde en de hoeveelheid goederen die in het binnenland worden aangekocht in plaats van te worden ingevoerd. De binnenlandse leverancier heeft recht op de voordelen die gelden voor met uitvoer gelijkgestelde verkoop volgens punt 8.3 van het document EXIM-policy 04-09 (voorafgaande vergunning leveranties van halffabricaten/met uitvoer gelijkgestelde verkoop, terugbetaling van rechten bij met uitvoer gelijkgestelde verkoop en terugbetaling van accijnzen).
(26)
De indiener van het verzoek heeft tijdens het TNO in het kader van de AAS voordelen ontvangen die aan het betrokken product gerelateerd zijn. De indiener van het verzoek maakte gebruik van twee subregelingen, namelijk i) de regeling voorafgaande vergunningen voor fysieke uitvoer en ii) de regeling voorafgaande vergunningen voor met uitvoer gelijkgestelde verkoop. Het is derhalve niet nodig na te gaan of de overige subregelingen aanleiding geven tot compenserende maatregelen.
(27)
Om verificatie door de Indiase autoriteiten mogelijk te maken, is de houder van een voorafgaande vergunning wettelijk verplicht een waarheidsgetrouwe boekhouding in een bepaalde vorm te voeren waaruit het verbruik van de rechtenvrij ingevoerde/in het binnenland aangekochte goederen blijkt (hoofdstukken 4.26 en 4.30 en aanhangsel 23 van Handboek I 04-09). Met andere woorden: hij moet een verbruiksregister bijhouden. Dit verbruiksregister moet worden gecontroleerd door een externe accountant, die een certificaat afgeeft waarin wordt verklaard dat de voorgeschreven registers en de relevante documentatie zijn onderzocht en dat de op grond van aanhangsel 23 verstrekte informatie in alle opzichten waarheidsgetrouw en correct is. Deze bepalingen zijn echter slechts van toepassing op voorafgaande vergunningen die op of na 13 mei 2005 zijn afgegeven. Voor voorafgaande vergunningen die voor die datum zijn afgegeven gelden de vroegere verificatievoorschriften. Dat wil zeggen dat de houders een waarheidsgetrouwe boekhouding moeten voeren van het onder de vergunningen vallende gebruik van ingevoerde goederen in de vorm die is voorgeschreven in aanhangsel 18 (hoofdstuk 4.30 en aanhangsel 18 van Handboek I 02-07).
(28)
Voor de subregelingen waarvan tijdens het TNO door de indiener van het verzoek gebruik is gemaakt, namelijk fysieke uitvoer en met uitvoer gelijkgestelde verkoop, legt de Indiase overheid in de vergunning de omvang en de waarde vast van de toegestane invoer en de verplichte uitvoer. Bovendien moeten de desbetreffende transacties op het moment van in- en uitvoer door overheidsambtenaren op de vergunning worden vermeld. Voor de hoeveelheden die in het kader van de regeling voorafgaande vergunningen mogen worden ingevoerd, baseert de Indiase overheid zich op „standaard-input-output-normen” („SION’s”). SION’s zijn vastgesteld voor de meeste producten, inclusief het betrokken product, en zijn gepubliceerd in Handboek II 04-09. De recentste wijzigingen van de SION’s voor petfolie en petsnippers, een halffabricaat, dateren van september 2005.
(29)
Ingevoerde inputs zijn niet overdraagbaar en moeten voor de vervaardiging van het exportproduct worden gebruikt. De uitvoer moet plaatsvinden binnen een bepaalde termijn na de afgifte van de vergunning (24 maanden met twee mogelijke verlengingen van telkens zes maanden).
(30)
De bovenbeschreven regeling is niet gewijzigd sinds het laatste gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek naar subsidiëring ten aanzien van de indiener van het verzoek, dat in januari 2009 is afgerond. Het in het kader van deze regeling verkregen voordeel is echter aanzienlijk verminderd, zoals blijkt uit overweging 39.
(31)
Uit het onderhavige tussentijdse nieuwe onderzoek is gebleken dat de verificatievoorschriften van de Indiase autoriteiten niet in acht werden genomen en nog niet in de praktijk werden uitgetest. De indiener van het verzoek paste geen systeem toe aan de hand waarvan kon worden gecontroleerd welke inputs bij de vervaardiging van het uitgevoerde product werden verbruikt en in welke hoeveelheden, zoals bepaald in het buitenlandse handelsbeleid (Foreign Trade Policy, FTP) 2004 tot en met 2009 (aanhangsel 23) en in bijlage II, punt II.4, van de basisverordening. De Indiase overheid heeft het verbruiksregister nooit geïnspecteerd.
(32)
Wijzigingen in het beheer van het FTP 2004 tot en met 2009 die in het najaar van 2005 van kracht werden (verplichting om het verbruiksregister in het kader van de vrijmakingsprocedure naar de Indiase autoriteiten te sturen), zijn in het geval van de indiener van het verzoek nog niet toegepast. De feitelijke tenuitvoerlegging van deze bepaling kon in dit stadium derhalve niet worden gecontroleerd.
d) Conclusie
(33)
De vrijstelling van invoerrechten is een subsidie in de zin van artikel 3, punt 1, onder a) ii), en artikel 3, punt 2, van de basisverordening, dat wil zeggen een financiële bijdrage van de Indiase overheid waardoor de onderzochte exporteurs een voordeel hebben verkregen.
(34)
Bovendien zijn de AAS voor fysieke uitvoer en de AAS voor met uitvoer gelijkgestelde verkoop rechtens duidelijk afhankelijk van uitvoerprestaties en daarom worden zij geacht specifiek te zijn en aanleiding te geven tot compenserende maatregelen krachtens artikel 4, lid 4, eerste alinea, onder a), van de basisverordening. Een onderneming kan niet van deze regelingen gebruikmaken zonder uitvoerverbintenis.
(35)
De twee subregelingen waarvan in dit geval gebruik werd gemaakt, kunnen niet worden beschouwd als een toelaatbare terugbetalingsregeling voor inputs of voor vervangende inputs in de zin van artikel 3, punt 1, onder a) ii), van de basisverordening. Zij beantwoorden namelijk niet aan de voorwaarden van bijlage I, punt i), bijlage II (definitie van en regels voor terugbetaling voor inputs) en bijlage III (definitie van en regels voor terugbetaling voor vervangende inputs) van de basisverordening. De Indiase overheid heeft noch haar nieuwe, noch haar oude verificatieregeling of -procedure daadwerkelijk toegepast om na te gaan of, en in welke mate, de inputs bij de vervaardiging van het uitgevoerde product zijn verbruikt (bijlage II, punt II.4, van de basisverordening en - in het geval van terugbetalingsregelingen voor vervangende inputs - bijlage III, punt II.2, van de basisverordening). De SION’s voor het betrokken product waren niet nauwkeurig genoeg. De SION’s zelf kunnen niet als verificatieregeling voor het werkelijke verbruik worden beschouwd, omdat de Indiase overheid aan de hand van deze normen niet met voldoende nauwkeurigheid kan vaststellen hoeveel inputs verbruikt zijn bij de vervaardiging van de exportproducten. De Indiase overheid verrichtte ook geen verder onderzoek naar de werkelijk verbruikte inputs, hoewel dit normaliter vereist is als er geen effectieve verificatieregeling is (bijlage II, punt II.5, en bijlage III, punt II.3, van de basisverordening).
(36)
Deze twee subregelingen geven derhalve aanleiding tot compenserende maatregelen.
e) Berekening van het subsidiebedrag
(37)
Daar de onderzochte subsidieregelingen geen toegestane terugbetalingsregelingen voor inputs of voor vervangende inputs zijn, bestaat het tot compenserende maatregelen aanleiding gevende voordeel uit het bedrag aan kwijtgescholden invoerrechten dat in normale omstandigheden bij invoer van de inputs verschuldigd zou zijn geweest. In dit verband voorziet de basisverordening niet alleen in compenserende rechten voor een „teveel” aan kwijtgescholden rechten. Volgens artikel 3, punt 1, onder a) ii), en bijlage I, punt i), van de basisverordening kunnen compenserende maatregelen slechts worden genomen ten aanzien van het teveel aan terugbetaalde rechten indien aan de voorwaarden van de bijlagen II en III van de basisverordening is voldaan. Aan deze voorwaarden is in dit geval niet voldaan. Dit betekent dat, indien geen adequaat controlesysteem is aangetoond, de bovenstaande uitzondering inzake terugbetalingsregelingen niet van toepassing is en de normale regel geldt waarbij het bedrag aan niet-betaalde rechten (gederfde inkomsten) tot compenserende maatregelen aanleiding geeft, en niet alleen het beweerde teveel aan kwijtgescholden rechten. Volgens bijlage II, punt II, en bijlage III, punt II, van de basisverordening is het niet de taak van de onderzoekende autoriteit om dit teveel aan kwijtgescholden rechten te berekenen. Integendeel, volgens artikel 3, punt 1, onder a) ii), van de basisverordening dient de onderzoekende autoriteit alleen aan te tonen dat er geen adequate verificatieregeling is.
(38)
De hoogte van de subsidies die in het kader van de regeling voorafgaande vergunningen aan de indiener van het verzoek zijn toegekend, werd berekend op basis van de gederfde invoerrechten (gewone douanerechten en bijzondere aanvullende douanerechten) op de materialen die op grond van de twee subregelingen in het TNO werden ingevoerd (de teller). Overeenkomstig artikel 7, lid 1, onder a), van de basisverordening werden de kosten die moesten worden gemaakt om de subsidie te verkrijgen, van het subsidiebedrag afgetrokken indien verzoeken daartoe gerechtvaardigd waren. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening werd dit subsidiebedrag omgeslagen over het niveau van de uitvoer van het betrokken product tijdens het TNO als geschikte noemer, omdat de subsidie afhankelijk is van de uitvoerprestaties en niet werd toegekend op basis van de gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden.
(39)
Met betrekking tot deze regeling werd ten aanzien van de indiener van het verzoek voor het TNO een subsidiepercentage van 0,7 % vastgesteld.
3. Duty Entitlement Passbook Scheme („DEPBS”, kredietregeling voor invoerrechten)
a) Rechtsgrondslag
(40)
De DEPBS wordt in detail beschreven in punt 4.3 van het document EXIM-policy 04-09 en in hoofdstuk 4 van Handboek I 04-09.
b) Subsidiabiliteit
(41)
Alle producenten-exporteurs of handelaren-exporteurs komen voor deze regeling in aanmerking.
c) Toepassing van de DEPBS in de praktijk
(42)
Een in aanmerking komende exporteur kan DEPBS-kredieten aanvragen, die worden berekend als percentage van de waarde van de in het kader van deze regeling uitgevoerde producten. Deze DEPBS-percentages zijn door de Indiase autoriteiten vastgesteld voor de meeste producten, waaronder het betrokken product. Zij worden vastgesteld op basis van SION’s, waarbij wordt uitgegaan van een bepaalde hoeveelheid inputs die zouden zijn ingevoerd en in het exportproduct verwerkt, en van de op die veronderstelde invoer toepasselijke douanerechten, ongeacht of deze invoerrechten daadwerkelijk werden betaald.
(43)
Om voor de voordelen van deze regeling in aanmerking te komen, moet een onderneming exporteren. Op het ogenblik dat de uitvoertransactie plaatsvindt, moet de exporteur de Indiase autoriteiten een verklaring overleggen dat de uitvoer in het kader van de DEPBS plaatsvindt. Om de uitvoer mogelijk te maken, geven de Indiase douaneautoriteiten tijdens de verzendingsprocedure een ladingsbrief voor de uitvoer af. In dat document is onder meer het bedrag aan DEPBS-kredieten vermeld dat voor die uitvoertransactie moet worden toegekend. Op dat moment weet de exporteur welk voordeel hij zal ontvangen. Zodra de douaneautoriteiten een ladingsbrief voor de uitvoer afgeven, heeft de Indiase overheid geen zeggenschap meer over de toekenning van een DEPBS-krediet. Het DEPBS-percentage dat in aanmerking wordt genomen om het voordeel te berekenen, is het percentage dat geldt op het ogenblik dat de uitvoeraangifte wordt ingediend.
(44)
DEPBS-kredieten zijn vrij overdraagbaar en zijn vanaf de toekenning twaalf maanden geldig. Zij kunnen worden gebruikt om de douanerechten te betalen bij de latere invoer van goederen waarop geen invoerbeperking rust, met uitzondering van kapitaalgoederen. Met dergelijke kredieten ingevoerde goederen kunnen op de binnenlandse markt worden verkocht (waar zij aan omzetbelasting zijn onderworpen) of op een andere wijze worden gebruikt.
(45)
Aanvragen om DEPBS-kredieten worden elektronisch ingediend en kunnen een onbeperkt aantal uitvoertransacties betreffen. In feite gelden geen strikte termijnen voor DEPBS-kredieten. Het elektronische systeem dat voor het beheer van de DEPBS wordt gebruikt, sluit niet automatisch uitvoertransacties uit die worden ingediend na afloop van de in hoofdstuk 4.47 van Handboek I 04-09 vermelde termijnen. Bovendien kunnen aanvragen die worden ontvangen na afloop van de indieningstermijnen, altijd in overweging worden genomen tegen betaling van een kleine boete (10 % van het recht), zoals duidelijk wordt bepaald in hoofdstuk 9.3 van Handboek I 04-09.
(46)
De indiener van het verzoek bleek tijdens het TNO van deze regeling gebruik te hebben gemaakt.
d) Conclusies betreffende de DEPBS
(47)
In het kader van de DEPBS worden subsidies verleend in de zin van artikel 3, punt 1, onder a) ii), en artikel 3, punt 2, van de basisverordening. Een DEPBS-krediet is een financiële bijdrage van de Indiase overheid, aangezien het krediet uiteindelijk zal worden gebruikt voor de vereffening van invoerrechten, waardoor de Indiase overheid inkomsten derft die haar anders zouden toekomen. Bovendien verkrijgt de exporteur door het DEPBS-krediet een voordeel omdat zijn liquiditeit daardoor verbetert.
(48)
Voorts is de DEPBS-regeling rechtens afhankelijk van uitvoerprestaties; daarom wordt zij geacht specifiek te zijn en aanleiding te geven tot compenserende maatregelen in de zin van artikel 4, lid 4, eerste alinea, onder a), van de basisverordening.
(49)
Deze regeling kan niet worden beschouwd als een toelaatbare terugbetalingsregeling voor inputs of voor vervangende inputs in de zin van artikel 3, punt 1, onder a) ii), van de basisverordening. Zij voldoet niet aan de strikte voorschriften die zijn vastgesteld in bijlage I, punt i), bijlage II (definitie van en regels voor terugbetaling voor inputs) en bijlage III (definitie van en regels voor terugbetaling voor vervangende inputs) van de basisverordening. De exporteur is niet verplicht de goederen die vrij van rechten werden ingevoerd, ook echt te verbruiken tijdens het productieproces en het kredietbedrag wordt niet berekend in verhouding tot de werkelijk gebruikte inputs. Bovendien wordt geen regeling of procedure toegepast aan de hand waarvan kan worden nagegaan welke inputs bij de vervaardiging van het uitgevoerde product werden verbruikt, dan wel of te veel invoerrechten werden betaald in de zin van bijlage I, punt i), en de bijlagen II en III van de basisverordening. Ten slotte komt een exporteur in aanmerking voor de DEPBS-voordelen ook al voert hij geen inputs in. Om het voordeel te verkrijgen, is het voldoende dat de exporteur goederen uitvoert, zonder dat hij hoeft aan te tonen dat inputs werden ingevoerd. Zo komen zelfs exporteurs die al hun inputs op de binnenlandse markt aankopen en geen goederen invoeren die als inputs kunnen worden gebruikt, toch voor de DEPBS-regeling in aanmerking.
e) Berekening van het subsidiebedrag
(50)
Overeenkomstig artikel 3, punt 2, en artikel 5 van de basisverordening en de berekeningsmethode die in Verordening (EG) nr. 367/2006 voor deze regeling is gebruikt, werd het tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidiebedrag berekend aan de hand van het voordeel voor de ontvanger in het TNO. Er werd van uitgegaan dat de ontvanger het voordeel verkreeg op het ogenblik dat een uitvoertransactie in het kader van deze regeling plaatsvond. Op dat ogenblik is de Indiase overheid gehouden afstand te doen van de douanerechten, wat een financiële bijdrage is in de zin van artikel 3, punt 1, onder a) ii), van de basisverordening. Zodra de douaneautoriteiten een ladingsbrief voor de uitvoer afgeven waarin onder meer het voor de uitvoertransactie toe te kennen DEBPS-krediet is vermeld, heeft de Indiase overheid geen zeggenschap meer over het al dan niet verlenen van de subsidie. Bovendien heeft de medewerkende producent-exporteur de DEPBS-kredieten op transactiebasis als inkomsten geboekt.
(51)
Indien verzoeken daartoe gerechtvaardigd waren, werden de kosten die moesten worden gemaakt om de subsidie te verkrijgen, overeenkomstig artikel 7, lid 1, onder a), van de basisverordening afgetrokken van de aldus vastgestelde kredieten om het als teller fungerende subsidiebedrag te bepalen. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening werd dit subsidiebedrag omgeslagen over het niveau van de uitvoer van het betrokken product tijdens het TNO als geschikte noemer, omdat de subsidie afhankelijk is van de uitvoerprestaties en niet werd toegekend op basis van de gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden.
(52)
Met betrekking tot deze regeling werd ten aanzien van de indiener van het verzoek voor het TNO een subsidiepercentage van 5,1 % vastgesteld.
4. Export Promotion Capital Goods Scheme („EPCGS”, regeling kapitaalgoederen voor exportbevordering)
a) Rechtsgrondslag
(53)
De EPCGS wordt in detail beschreven in hoofdstuk 5 van het document EXIM-policy 04-09 en in hoofdstuk 5 van Handboek I 04-09.
b) Subsidiabiliteit
(54)
Producenten-exporteurs, handelaren-exporteurs die banden hebben met ondersteunende fabrikanten, en dienstverleners komen voor deze regeling in aanmerking.
c) Toepassing in de praktijk
(55)
Indien een onderneming zich tot uitvoer verplicht, mag zij kapitaalgoederen (nieuwe en sinds april 2003 ook tweedehands kapitaalgoederen die niet ouder zijn dan tien jaar) tegen een verlaagd recht invoeren. Hiertoe geeft de Indiase overheid op aanvraag en na betaling van een vergoeding een EPCGS-vergunning af. Sinds april 2000 voorziet de regeling in een verlaagd invoerrecht van 5 % voor alle kapitaalgoederen die in het kader van de regeling worden ingevoerd. Tot en met 31 maart 2000 gold een effectief recht van 11 % (inclusief 10 % toeslag) en voor goederen met een hoge waarde een nulrecht. Om aan de uitvoerverplichting te voldoen, moeten de ingevoerde kapitaalgoederen worden gebruikt om in een bepaalde periode een bepaalde hoeveelheid exportgoederen te vervaardigen.
(56)
De houder van een EPCGS-vergunning mag de kapitaalgoederen ook op de binnenlandse markt aankopen. In dat geval geniet de binnenlandse fabrikant van de kapitaalgoederen zelf het voordeel van de rechtenvrije invoer van de onderdelen die nodig zijn om deze kapitaalgoederen te vervaardigen. Een andere mogelijkheid is dat de binnenlandse fabrikant gebruikmaakt van de regeling voor met uitvoer gelijkgestelde verkoop voor de levering van kapitaalgoederen aan de houder van een EPCGS-vergunning.
(57)
De indiener van het verzoek bleek tijdens het TNO van deze regeling gebruik te hebben gemaakt.
d) Conclusie betreffende de EPCGS-regeling
(58)
In het kader van de EPCGS worden subsidies verleend in de zin van artikel 3, punt 1, onder a) ii), en artikel 3, punt 2, van de basisverordening. De rechtenverlaging vormt een financiële bijdrage van de Indiase overheid, aangezien deze daardoor inkomsten derft die haar normaliter zouden toekomen. Bovendien verkrijgt de exporteur door deze rechtenverlaging een voordeel omdat zijn liquiditeit door het niet betalen van rechten bij invoer is verbeterd.
(59)
Voorts is de EPCGS rechtens afhankelijk van uitvoerprestaties, daar vergunningen in het kader van deze regeling niet kunnen worden verkregen zonder uitvoerverbintenis. Daarom wordt deze regeling geacht specifiek te zijn en aanleiding te geven tot compenserende maatregelen overeenkomstig artikel 4, lid 4, eerste alinea, onder a), van de basisverordening.
(60)
Deze regeling kan niet worden beschouwd als een toelaatbare terugbetalingsregeling voor inputs of voor vervangende inputs in de zin van artikel 3, punt 1, onder a) ii), van de basisverordening. Kapitaalgoederen vallen niet onder deze toelaatbare regelingen zoals bepaald in bijlage I, onder i), van de basisverordening omdat zij niet worden verbruikt bij de vervaardiging van de exportproducten.
e) Berekening van het subsidiebedrag
(61)
Het subsidiebedrag werd overeenkomstig artikel 7, lid 3, van de basisverordening berekend door de niet-betaalde douanerechten op ingevoerde kapitaalgoederen te spreiden over een periode die overeenstemt met de normale afschrijvingstermijn voor die kapitaalgoederen in de betrokken bedrijfstak. Overeenkomstig de vaste praktijk werd aan het aldus berekende, aan het TNO toe te rekenen bedrag de rente over dit tijdvak toegevoegd om het volledige voordeel in dit tijdvak vast te stellen. Het commerciële rentetarief dat in India tijdens het TNO gold, werd daarvoor geschikt geacht. Indien verzoeken daartoe gerechtvaardigd waren, werden de kosten die moesten worden gemaakt om de subsidie te verkrijgen, overeenkomstig artikel 7, lid 1, onder a), van de basisverordening afgetrokken.
(62)
De indiener van het verzoek voerde aan dat de in het kader van de EPCGS vrij van rechten ingevoerde kapitaalgoederen voor gebruik in de Khanvel-vestiging niet meer in gebruik zijn en dat het voordeel dat met die goederen werd behaald, niet in de teller mag worden meegerekend. In antwoord hierop zij opgemerkt dat de indiener van het verzoek het aan deze kapitaalgoederen verbonden voordeel reeds heeft verkregen. Aangezien er bovendien geen bewijs is dat de indiener van het verzoek de goederen niet meer in bezit heeft of deze niet opnieuw zal gebruiken, moet dit argument worden afgewezen.
(63)
Overeenkomstig artikel 7, leden 2 en 3, van de basisverordening werd dit subsidiebedrag omgeslagen over het niveau van de uitvoer van het betrokken product in het TNO als geschikte noemer, omdat de subsidie afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet werd toegekend op basis van de gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden.
(64)
Met betrekking tot deze regeling werd ten aanzien van de indiener van het verzoek voor het TNO een subsidiepercentage van 2,3 % vastgesteld.
5. Export Credit Scheme („ECS”, regeling exportkredieten)
a) Rechtsgrondslag
(65)
Deze regeling wordt in detail beschreven in Master Circular DBOD nr. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (exportkredieten in roepies/vreemde valuta) en Master Circular DBOD nr. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (exportkredieten in roepies/vreemde valuta) van de RBI, die alle handelsbanken in India hebben ontvangen.
b) Subsidiabiliteit
(66)
Voor deze regeling komen producenten-exporteurs en handelaren-exporteurs in aanmerking.
c) Toepassing in de praktijk
(67)
In het kader van deze regeling stelt de RBI verplicht maximumrentevoeten voor exportkredieten in Indiase roepies en in vreemde valuta vast die handelsbanken in rekening kunnen brengen aan exporteurs. De ECS bestaat uit twee subregelingen: een voor exportkrediet vóór verzending (Pre-Shipment Export Credit Scheme), dat vóór de uitvoer aan exporteurs wordt verstrekt voor de financiering van de aankoop, verwerking, productie, verpakking en/of verzending van goederen, en een voor exportkrediet na verzending (Post-Shipment Export Credit Scheme), waarbij bedrijfsleningen worden gegeven voor de financiering van vorderingen op buitenlandse debiteuren. De RBI geeft de banken ook opdracht om een bepaald gedeelte van hun nettobankkrediet voor exportfinanciering beschikbaar te stellen.
(68)
Dankzij deze Master Circulars van de RBI kunnen de exporteurs exportkredieten verkrijgen tegen preferentiële rentetarieven vergeleken met de tarieven van het gewone handelskrediet (kaskrediet), waarvoor uitsluitend marktvoorwaarden gelden. Voor ondernemingen met een goede kredietwaardigheid kan het verschil tussen de rentetarieven kleiner zijn. Zij kunnen een dusdanig goede kredietwaardigheid hebben dat zij in feite onder dezelfde voorwaarden exportkredieten en kaskredieten kunnen verkrijgen.
(69)
De indiener van het verzoek bleek tijdens het TNO van deze regeling gebruik te hebben gemaakt.
d) Conclusie betreffende de ECS
(70)
De preferentiële rentetarieven van een ECS-krediet die in de in overweging 65 vermelde Master Circulars van de RBI worden vastgesteld, kunnen de rentekosten van de exporteur lager doen uitvallen dan de louter door marktvoorwaarden bepaalde kredietkosten, waardoor de exporteur een voordeel verkrijgt in de zin van artikel 3, punt 2, van de basisverordening. Exportfinanciering is niet noodzakelijkerwijs veiliger dan binnenlandse financiering. In feite wordt exportfinanciering doorgaans als riskanter beschouwd en de voor een bepaald krediet verlangde zekerheid is, ongeacht het financieringsobject, een zuiver commerciële beslissing van de handelsbank. Verschillen in rentetarieven tussen verschillende banken vloeien voort uit het feit dat de RBI voor iedere handelsbank afzonderlijk maximumtarieven vaststelt waartegen deze geld kan uitlenen.
(71)
Hoewel deze preferentiële kredieten in het kader van de ECS worden verleend door handelsbanken, gaat het bij dit voordeel om een financiële bijdrage van de overheid in de zin van artikel 3, punt 1, onder a) iv), van de basisverordening. Om tot de conclusie te komen dat het om een subsidie gaat, is het volgens artikel 3, punt 1, onder a) iv), van de basisverordening en de Overeenkomst inzake subsidies en compenserende maatregelen niet vereist dat gebruik is gemaakt van overheidsmiddelen, bijvoorbeeld in de vorm van een terugbetaling door de Indiase overheid aan de handelsbanken, maar is het voldoende dat de overheid opdracht geeft tot het vervullen van functies die zijn vermeld in artikel 3, punt 1, onder a) i), a) ii) of a) iii), van de basisverordening. De RBI is een overheidsorgaan en valt dus onder de definitie van „overheid” in artikel 2, onder b), van de basisverordening. Deze bank is voor 100 % in handen van de overheid, streeft doelstellingen van het overheidsbeleid na, bijvoorbeeld het monetaire beleid, en de bestuursleden worden door de Indiase overheid benoemd. De RBI heeft zeggenschap over particuliere instellingen in de zin van artikel 3, punt 1, onder a) iv), tweede streepje, van de basisverordening omdat de handelsbanken zich aan de door de RBI opgelegde voorwaarden moeten houden, onder meer wat betreft de instructies in de Master Circulars van de RBI betreffende maximumrentetarieven voor exportkredieten en de bepaling van de RBI dat de handelsbanken een bepaald bedrag van hun nettobankkrediet voor exportfinanciering moeten bestemmen. Daardoor zijn handelsbanken verplicht functies te vervullen die zijn vermeld in artikel 3, punt 1, onder a) i), van de basisverordening, in dit geval de verstrekking van leningen in de vorm van preferentiële exportkredieten. Een dergelijke rechtstreekse overdracht van middelen in de vorm van leningen op bepaalde voorwaarden is een functie die de overheid normaliter zelf zou vervullen, en de praktijk wijkt in werkelijkheid niet af van praktijken die overheidsinstanties plegen te volgen, in de zin van artikel 3, punt 1, onder a) iv), van de basisverordening. Deze subsidie wordt op grond van artikel 4, lid 4, eerste alinea, onder a), van de basisverordening geacht specifiek te zijn en aanleiding te geven tot compenserende maatregelen, aangezien de preferentiële rentetarieven uitsluitend gelden voor de financiering van uitvoertransacties en dus van uitvoerprestaties afhankelijk zijn.
e) Berekening van het subsidiebedrag
(72)
Het subsidiebedrag is berekend op basis van het verschil tussen de rente die voor in het TNO gebruikt exportkrediet is betaald en het bedrag dat de indiener van het verzoek voor een gewoon handelskrediet zou hebben moeten betalen. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening werd dit subsidiebedrag (de teller) omgeslagen over het niveau van de totale uitvoer in het TNO als geschikte noemer, omdat de subsidie afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet werd toegekend op basis van de gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden.
(73)
Met betrekking tot deze regeling werd ten aanzien van de indiener van het verzoek voor het TNO een subsidiepercentage van 0,2 % vastgesteld.
6. Pakket stimuleringsmaatregelen (PSI)
a) Rechtsgrondslag
(74)
In eerdere onderzoeken naar petfolie, waaronder het nieuwe onderzoek dat leidde tot instelling van het thans geldende definitieve compenserende recht bij Verordening (EG) nr. 367/2006, werd onderzoek verricht naar verscheidene regelingen van Indiase deelstaten die stimuleringsmaatregelen voor plaatselijke ondernemingen inhielden. Deze regelingen vallen onder het „pakket stimuleringsmaatregelen” (PSI), aangezien het verschillende soorten stimuleringsmaatregelen kan betreffen. Tijdens het onderzoek is vastgesteld dat de aanspraken van een onderneming op de voordelen van de regeling zijn vastgesteld in het „Eligibility Certificate” (subsidiabiliteitscertificaat).
(75)
Het PSI van de overheid van Maharashtra is herhaaldelijk gewijzigd sinds het werd ingevoerd. De indiener van het verzoek maakt nog steeds gebruik van de voordelen van het PSI van 1993 en niet van de daaropvolgende regelingen. Bijgevolg werd voor deze zaak alleen het PSI van 1993 beoordeeld.
(76)
De regeling kwijtschelding van omzetbelasting (Sales Tax Remission Scheme) van de overheid van West-Bengalen voorziet in de kwijtschelding van nationale omzetbelasting (Central Trade Tax). Uit het onderzoek is gebleken dat de indiener van het verzoek in het kader van het PSI van de overheid van West-Bengalen voor zijn aankopen vrijstelling van nationale omzetbelasting genoot. Deze belastingbepaling stelt verkopen op de binnenlandse markt door een onderneming vrij van omzetbelasting (zowel plaatselijke als nationale omzetbelasting).
b) Subsidiabiliteit
(77)
Om voor deze regeling in aanmerking te komen, moeten ondernemingen over het algemeen in minder ontwikkelde gebieden van een deelstaat investeren door daar een nieuwe fabriek te bouwen of door grootschalige kapitaalinvesteringen te doen voor de uitbreiding of diversifiëring van bestaande fabrieken. De voornaamste criteria voor het vaststellen van het bedrag van stimuleringsmaatregelen zijn de classificatie van het gebied waar de fabriek is of zal worden gevestigd en de omvang van de investeringen.
c) Toepassing in de praktijk
(78)
Op grond van de vrijstellingsregelingen voor omzetbelasting hoefden in aanmerking komende bedrijven geen omzetbelasting te heffen over hun verkooptransacties. In aanmerking komende bedrijven waren ook vrijgesteld van omzetbelasting op de aankoop van goederen bij leveranciers die zelf voor de regelingen in aanmerking kwamen. Terwijl de vrijstelling met betrekking tot de verkooptransactie niet wordt geacht het in aanmerking komende verkopende bedrijf voordeel op te leveren, levert de vrijstelling met betrekking tot aankooptransacties het in aanmerking komende kopende bedrijf wel voordeel op.
(79)
De vrijstelling van omzetbelasting op aankopen in de deelstaat Maharashtra is niet meer van toepassing (voordien gold vrijstelling in het kader van de „Sales Tax Exemption Scheme of Incentives” (regeling stimuleringsmaatregelen door vrijstelling van omzetbelasting) van Maharashtra). In april 2005 werd de wetgeving inzake de omzetbelasting van Maharashtra voor verkopen binnen de deelstaat vervangen door een btw-systeem. Met ingang van april 2005 moet de indiener van het verzoek, als niet-vrijgestelde entiteit, btw betalen op de aangekochte materialen.
d) Conclusie
(80)
Wat het PSI van 1993 van de overheid van Maharashtra betreft, verwierf de indiener van het verzoek tijdens het TNO alleen aanspraak op kwijtschelding van omzetbelasting over zijn omzet van afgewerkte producten, waarvan al eerder werd vastgesteld dat het de ontvanger geen voordelen biedt (overweging 114 van Verordening (EG) nr. 367/2006). Er was dan ook geen sprake van een tot compenserende maatregelen aanleiding gevend voordeel in het kader van het PSI van 1993 van de overheid van Maharashtra.
(81)
Wat echter de aankopen van grondstoffen betreft die de indiener van het verzoek zonder betaling van nationale omzetbelasting verricht bij niet in de deelstaat Maharashtra gevestigde ondernemingen, verleent het PSI subsidies in de zin van artikel 3, punt 1, onder a) ii), en artikel 3, punt 2, van de basisverordening. De vrijstelling van omzetbelasting over aankopen is een financiële bijdrage, aangezien de overheid daardoor inkomsten derft die haar anders zouden toekomen. Bovendien verkrijgen de ondernemingen door deze vrijstelling voordeel, aangezien hun liquiditeit daardoor verbetert.
(82)
Alleen ondernemingen die geïnvesteerd hebben in bepaalde aangewezen geografische gebieden die onder de jurisdictie van een Indiase deelstaat vallen, komen voor het PSI in aanmerking. Ondernemingen die buiten deze gebieden zijn gevestigd, komen niet in aanmerking. De hoogte van het voordeel is afhankelijk van het gebied in kwestie. De regeling is dan ook specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, eerste alinea, onder a), en artikel 4, lid 3, van de basisverordening en geeft derhalve aanleiding tot compenserende maatregelen.
e) Berekening van het subsidiebedrag
(83)
Wat de vrijstelling van omzetbelasting betreft, werd het subsidiebedrag berekend op basis van het bedrag aan omzetbelasting dat in het TNO normaliter verschuldigd zou zijn geweest, maar niet werd betaald.
(84)
Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening werd het subsidiebedrag (de teller) omgeslagen over de totale omzet van de uitvoer en de binnenlandse verkoop in het TNO als geschikte noemer, aangezien de subsidie niet afhankelijk is van de uitvoer en evenmin van de gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden.
(85)
Met betrekking tot deze regeling werd ten aanzien van de indiener van het verzoek voor het TNO een subsidiepercentage van 0,1 % vastgesteld.
7. Totaal bedrag van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidies
(86)
Er zij aan herinnerd dat bij Verordening (EG) nr. 1124/2007 tot wijziging van Verordening (EG) nr. 367/2006 het bedrag van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidies voor de indiener van het verzoek is vastgesteld op 17,1 % ad valorem.
(87)
Tijdens dit gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek werd het bedrag van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidies voor de indiener van het verzoek vastgesteld op 8,4 % ad valorem, zoals hieronder vermeld:
REGELING→
AAS (9)
DEPBS (9)
EPCGS (9)
ECS (9)
PSI
Totaal
ONDERNEMING ↓
%
%
%
%
%
%
Jindal Poly Films Limited
0,7
5,1
2,3
0,2
0,1
8,4
(88)
Rekening houdend met het bovenstaande wordt geconcludeerd dat de hoogte van de subsidiëring ten aanzien van de betrokken producent-exporteur is afgenomen.
8. Compenserende maatregelen
(89)
Er werd ook onderzocht of de gewijzigde omstandigheden met betrekking tot de onderzochte regelingen als van blijvende aard konden worden beschouwd. Diverse elementen wijzen erop dat dit inderdaad het geval is.
(90)
Ten eerste zij erop gewezen dat de bevindingen van dit gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek in de lijn liggen van de subsidiebedragen die voor vijf Indiase producenten van petfolie zijn vastgesteld in het in januari 2009 gepubliceerde gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek, waarbij het bedrag van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidies varieerde van 5,4 % tot 8,6 % ad valorem. Dit wijst op een zekere constantheid in de hoogte van de subsidiëring voor dit product in India.
(91)
Ten tweede werd het belangrijkste voordeel tijdens het vorige onderzoek verleend in het kader van de AAS en is dit voordeel in het TNO aanzienlijk verminderd, en uit bewijsmateriaal is gebleken dat dit na het TNO nog steeds het geval was.
(92)
Het bovenstaande lijkt erop te wijzen dat de indiener van het verzoek in de toekomst verder subsidies zal ontvangen voor een bedrag dat lager is dan het bedrag dat tijdens het vorige gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek werd vastgesteld.
(93)
Aangezien is aangetoond dat de indiener van het verzoek veel minder subsidies ontvangt dan vroeger en hij waarschijnlijk verder subsidies zal ontvangen voor een bedrag dat lager is dan het bedrag dat tijdens het vorige gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek werd vastgesteld, moet de hoogte van de maatregel in het licht van de nieuwe bevindingen worden gewijzigd.
(94)
Gezien het bovenstaande moet het gewijzigde compenserende recht worden afgestemd op de bij dit gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek vastgestelde nieuwe subsidiemarge, aangezien de bij het oorspronkelijke antisubsidieonderzoek berekende schademarge hoger is.
(95)
Artikel 24, lid 1, tweede alinea, van de basisverordening en artikel 14, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (10) verbieden dat voor hetzelfde product zowel antidumpingrechten als compenserende rechten worden geheven om het hoofd te bieden aan een en dezelfde situatie die door dumping of subsidiëring bij uitvoer ontstaat. Aangezien echter, zoals vermeld in overweging 6, voor de indiener van het verzoek een antidumpingrecht van 0 % op het betrokken product geldt, zijn deze bepalingen in dit geval niet van toepassing.
(96)
Met betrekking tot het momenteel geldende recht op het betrokken product afkomstig van niet met naam in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 367/2006 genoemde producenten-exporteurs, d.w.z. het voor „alle overige ondernemingen” in India geldende recht, zij opgemerkt dat de huidige modaliteiten van de onderzochte regelingen en de aanleiding die zij geven tot compenserende maatregelen niet zijn veranderd ten opzichte van het vorige onderzoek. Er is derhalve geen reden om de subsidies en rechten voor die ondernemingen te herberekenen. Bijgevolg blijven de rechten die gelden voor alle andere ondernemingen dan de indiener van het verzoek ongewijzigd,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 367/2006 wordt vervangen door:
„2. De definitieve compenserende rechten die van toepassing zijn op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, van de door onderstaande ondernemingen vervaardigde producten bedragen:
Onderneming
Definitief recht (%)
Aanvullende Taric-code
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
8,4
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122003, Haryana, India
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
6,4
A027
Alle overige ondernemingen
19,1
A999”
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Luxemburg, 29 juni 2010.