ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 5. ledna 2011,
kterým se ukončuje přezkumné řízení týkající se opatření uložených Brazílií, jež mají dopad na dovoz textilních výrobků
(2011/2/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (1), a zejména na čl. 11 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. VÝCHODISKO ŘÍZENÍ
(1)
Dne 12. ledna 1998 podala organizace Febeltex (Fédération Belge du Textile) stížnost podle článku 4 nařízení (ES) č. 3286/94.
(2)
Žadatel tvrdil, že prodeji textilních výrobků Evropského společenství v Brazílii brání řada překážek obchodu ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 3286/94, včetně systému neautomatických dovozních licencí a způsobu fungování tohoto systému, zejména pokud jde o povinné platební podmínky při dovozu a minimální dovozní ceny.
(3)
Komise po konzultaci s poradním výborem zřízeným nařízením (ES) č. 3286/94 rozhodla, že existují dostatečné důkazy pro zahájení přezkumného řízení za účelem zvážení náležitých právních a faktických záležitostí. Proto bylo dne 27. února 1998 zahájeno přezkumné řízení (2).
B. ZÁVĚRY PŘEZKUMNÉHO ŘÍZENÍ
(4)
Závěrečnou zprávu o postupu šetření obdržely členské státy EU dne 9. listopadu 1998 na zasedání poradního výboru.
(5)
Ve zprávě se došlo k závěru, že brazilský systém neautomatických dovozních licencí, který je uplatňován s požadavkem minimální ceny, zřetelně porušuje:
a)
články 1, 3 a 5 Dohody WTO o dovozním licenčním řízení, protože: a) není uplatňován neutrálně; b) není vykonáván spravedlivým a nestranným způsobem; c) neprovádí se jím žádná omezení slučitelná s pravidly WTO, a není tedy omezen v rozsahu a délce trvání na opatření, které se jím provádí, a d) má dodatečný vliv na dovoz, kterým se omezuje a narušuje obchod. Kromě toho nebyl zveřejněn seznam výrobků, které jsou předmětem neautomatických dovozních licencí a žádosti o licence na dovoz pod minimální cenou zůstaly bez úřední odpovědi po dobu několika měsíců;
b)
články X.1 a X.3 Všeobecné dohody o clech a obchodu GATT (1994), protože systém neautomatických dovozních licencí nebyl zveřejněn a nebyl prováděn jednotně, nestranně a přiměřeně;
c)
článek XI.1 Všeobecné dohody GATT (1994), protože systém minimálních cen je omezením jiným než cla, daně a jiné poplatky, které je uplatněno prostřednictvím dovozních licencí na dovoz jakéhokoli výrobku z území jiné smluvní strany, aniž by to bylo odůvodněno na základě pravidel WTO.
C. VÝVOJ PO ŠETŘENÍ
(6)
Dne 17. března 1999 (3) se Komise rozhodla zahájit řízení pro řešení sporů v rámci WTO. Konzultace v rámci WTO proběhly dne 19. listopadu 1999. Při té příležitosti Brazílie odmítla všechna tvrzení týkající se praxe minimálních cen v souvislosti s dovozními licencemi i stanovováním cel, ale uznala, že nedodržela některé ze svých závazků vůči WTO týkajících se oznamování ve vztahu ke svému systému dovozních licencí.
(7)
Na základě těchto konzultací prošly brazilské systémy dovozních licencí a stanovování cel významnými změnami a přístup výrobního odvětví Společenství na brazilský trh s textilními výrobky se zlepšil. Stále však existují některé aspekty brazilských systémů dovozních licencí a stanovování cel, které je potřebné upravit, aby bylo zajištěno, že Brazílie v plné míře plní své závazky vyplývající z příslušných dohod WTO.
(8)
Komise proto rozhodnutím 2001/429/ES ze dne 21. května 2001 (4) rozhodla o pozastavení výše uvedeného přezkumného řízení po dobu šesti měsíců, přičemž sledovala dopad změn v brazilském systému.
(9)
Během prvního čtvrtletí 2002 proběhlo několik setkání s brazilskými orgány s cílem nalézt vzájemně přijatelné řešení. Evropské společenství a Brazílie podepsaly dne 6. listopadu 2002 memorandum o porozumění týkající se opatření v oblasti přístupu na trh s textilními a oděvními výrobky, ve kterém obě strany souhlasily s tím, že nebudou uplatňovat necelní překážky obchodu. Kromě toho byla v memorandu o porozumění řešena také otázka týkající se stanovování cel.
(10)
Během více než sedmiletého období od podpisu memoranda o porozumění nebyly Komisi oznámeny žádné konkrétní problémy nebo nové překážky týkající se přístupu na brazilský trh s textilními výrobky.
D. ZÁVĚR A DOPORUČENÍ
(11)
S ohledem na výše uvedenou analýzu se má za to, že přezkumné řízení vedlo k uspokojivé situaci, pokud jde o překážky obchodu, jež byly uvedeny ve stížnosti podané organizací Febeltex. Přezkumné řízení by se proto mělo v souladu s čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 3286/94 ukončit.
(12)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím byla konzultována s poradním výborem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přezkumné řízení týkající se opatření uložených Brazílií, jež mají dopad na dovoz textilních výrobků, se tímto ukončuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 5. ledna 2011.
BESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 5 januari 2011
tot beëindiging van de onderzoeksprocedure betreffende de door Brazilië ingestelde maatregelen die van invloed zijn op de invoer van textielproducten
(2011/2/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 3286/94 van de Raad van 22 december 1994 tot vaststelling van communautaire procedures op het gebied van de gemeenschappelijke handelspolitiek met het oog op de handhaving van de rechten die de Gemeenschap ontleent aan internationale regelingen voor het handelsverkeer, in het bijzonder die welke onder auspiciën van de Wereldhandelsorganisatie werden vastgesteld (1), en met name artikel 11, lid 1,
Overwegende hetgeen volgt:
A. PROCEDURE
(1)
Op 12 januari 1998 diende Febeltex (de Belgische Textielfederatie) een klacht in op grond van artikel 4 van Verordening (EG) nr. 3286/94.
(2)
De klager stelde dat de verkoop van textielproducten uit de Europese Gemeenschap in Brazilië gehinderd werd door een aantal handelsbelemmeringen in de zin van artikel 2, lid 1, van Verordening (EG) nr. 3286/94, waaronder een stelsel van niet-automatische invoervergunningen en de wijze waarop dit stelsel werd toegepast, met name door betalingsvoorwaarden bij invoer en minimuminvoerprijzen.
(3)
Na raadpleging van het bij Verordening (EG) nr. 3286/94 ingestelde Raadgevend Comité besloot de Commissie dat er voldoende bewijsmateriaal was om een onderzoek naar de juridische en feitelijke aspecten van deze kwestie te openen. De Commissie leidde derhalve op 27 februari 1998 een onderzoeksprocedure in (2).
B. BEVINDINGEN VAN DE ONDERZOEKSPROCEDURE
(4)
Het eindverslag over de onderzoeksprocedure werd aan de lidstaten voorgelegd tijdens de vergadering van het Raadgevend Comité op 9 november 1998.
(5)
In dit verslag werd geconcludeerd dat het Braziliaanse stelsel van niet-automatische invoervergunningen, met de daaraan verbonden minimumprijzen, kennelijk in strijd was met:
a)
de artikelen 1, 3 en 5 van de WTO-overeenkomst inzake procedures op het gebied van invoervergunningen, aangezien dit stelsel: a) niet neutraal was wat de toepassing betrof; b) niet op eerlijke en billijke wijze werd beheerd; c) geen enkele met de WTO verenigbare beperking toepaste en derhalve niet in reikwijdte en duur beperkt bleef tot de maatregel die het ten uitvoer legde; en d) bijkomende restrictieve en verstorende gevolgen had voor de invoer. Bovendien werd de lijst van producten waarvoor een niet-automatische vergunning noodzakelijk was, niet bekendgemaakt en duurde het maanden voordat aanvragen voor invoervergunningen voor producten waarvan de prijs lager was dan de minimumprijs beantwoord werden;
b)
de artikelen X.1 en X.3 van de GATT 1994, aangezien het stelsel niet was gepubliceerd en niet op uniforme, onpartijdige en billijke wijze ten uitvoer werd gelegd;
c)
artikel XI.1 van de GATT 1994, aangezien het stelsel van minimumprijzen een beperking andere dan rechten, belastingen en andere heffingen vormde, door middel van invoervergunningen die vereist waren bij de invoer van een product uit het grondgebied van een andere overeenkomstsluitende partij, zonder dat er een met de WTO verenigbare rechtvaardiging was.
C. ONTWIKKELINGEN NA HET ONDERZOEK
(6)
Op 17 maart 1999 (3) besloot de Commissie om een geschillenbeslechtingsprocedure bij de WTO in te leiden. Op 19 november 1999 vond WTO-overleg plaats. Brazilië wees bij deze gelegenheid alle beschuldigingen betreffende de toepassing van minimumprijzen, zowel in het kader van de invoervergunningen als bij de vaststelling van de douanewaarde, van de hand, maar gaf toe dat het niet had voldaan aan diverse WTO-verplichtingen in verband met de kennisgeving van zijn stelsel van invoervergunningen.
(7)
Na dit overleg werden de Braziliaanse stelsels van invoervergunningen en vaststelling van de douanewaarde ingrijpend veranderd en de toegang van de bedrijfstak van de Gemeenschap tot de Braziliaanse markt voor textielproducten is verbeterd. Er waren echter nog steeds enkele aspecten van de Braziliaanse stelsels van invoervergunningen en vaststelling van de douanewaarde die aangepast dienden te worden om te waarborgen dat Brazilië volledig voldeed aan zijn uit de relevante WTO-overeenkomsten voortvloeiende verplichtingen.
(8)
De Commissie besloot daarom, bij Besluit 2001/429/EG (4), de bovengenoemde onderzoeksprocedure op te schorten voor een periode van zes maanden, en in die periode het effect van de wijzigingen in de Braziliaanse regelingen van nabij te volgen.
(9)
In het eerste kwartaal van 2002 werd herhaaldelijk contact gelegd met de Braziliaanse autoriteiten met het doel een wederzijds aanvaardbare oplossing te vinden. De Europese Gemeenschap en Brazilië ondertekenden op 6 november 2002 een memorandum van overeenstemming inzake regelingen op het gebied van de markttoegang voor textielproducten en kledingartikelen, waarin de partijen overeenkwamen geen niet-tarifaire belemmeringen toe te passen. Daarnaast werd in dit memorandum ook het probleem van de vaststelling van de douanewaarde geregeld.
(10)
In de ruim zeven jaar sinds de ondertekening van dit memorandum van overeenstemming zijn bij de Commissie geen bijzondere problemen of nieuwe obstakels gemeld met betrekking tot de toegang tot de Braziliaanse markt voor textielproducten.
D. CONCLUSIE EN AANBEVELINGEN
(11)
Gezien bovenstaande analyse is de conclusie dat het onderzoek tot een bevredigende situatie heeft geleid wat de handelsbelemmeringen betreft die in de klacht van Febeltex werden genoemd. De onderzoekprocedure moet derhalve in overeenstemming met artikel 11, lid 1, van Verordening (EG) nr. 3286/94 worden beëindigd.
(12)
Het Raadgevend Comité is geraadpleegd over de in dit besluit vervatte maatregelen,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De onderzoeksprocedure betreffende de door Brazilië ingestelde maatregelen die van invloed zijn op de invoer van textielproducten wordt beëindigd.
Artikel 2
Dit besluit treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Gedaan te Brussel, 5 januari 2011.