ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. června 2012,
kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozu určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky
(2012/343/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. ZAHÁJENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) Komise dne 19. dubna 2011 informovala o zahájení antidumpingového řízení (dále jen „oznámení o zahájení“), pokud jde o dovoz určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 7. března 2011 podala společnost Solae Europe S.A. („dále jen žadatel“) představující podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin v Unii (3). Podnět obsahoval důkazy o dumpingu zmíněného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostačující pro zahájení řízení.
2. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(3)
Komise oficiálně informovala o zahájení řízení žadatele, dalšího známého výrobce v Unii, vyvážející výrobce a představitele ČLR, dovozce, dodavatele a uživatele, o kterých bylo známo, že se jich záležitost týká, jakož i jejich sdružení. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(5)
Byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny veškeré ústní a písemné připomínky zúčastněných stran.
(6)
Vzhledem ke zjevně velkému počtu vyvážejících výrobců a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení v souladu s článkem 17 nařízení (ES) č. 1225/2009 uvažovalo o výběru vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010 (dále jen „období šetření“). Ohledně výběru vzorku vyvážejících výrobců byly konzultovány i orgány ČLR.
2.1 VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ
(7)
Požadované informace pro výběr vzorku v příslušných lhůtách poskytlo a spolupráci nabídlo dvacet vyvážejících výrobců. Objem prodeje v EU, jejž tito vyvážející výrobci (případně jejich skupiny) oznámili, představoval přibližně 90 % dotčeného dovozu během období šetření. Spolupráce byla tudíž považována za vysokou.
(8)
Vzhledem k velkému počtu (skupin) vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že v případě vyvážejících výrobců bude nutné provádět výběr vzorku.
(9)
Komise vybrala v souladu s článkem 17 základního nařízení vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Takto vybraný vzorek původně sestával ze dvou skupin společností ve spojení představujících mimo jiné pět jednotlivých výrobců a 40 % až 50 % objemu vývozu dotčeného výrobku z ČLR do EU během období šetření. Po získání určitých indicií, že tyto dvě skupiny by se možná měly považovat za jediný subjekt pro účely uložení antidumpingového cla (viz 41. bod odůvodnění), byl vzorek rozšířen zahrnutím třetí skupiny vyvážejících výrobců, což představuje 45 % až 60 % čínského dovozu. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení Komise původní výběr vzorku i jeho pozdější rozšíření projednávala s dotčenými stranami a čínskými orgány. Dva vyvážející výrobci ve spojení vznesli námitky k rozšíření vzorku, přičemž tvrdili, že pokud by vzorek měl být rozšířen, pak by oni lépe splňovali podmínky na zařazení do vzorku jako třetí skupina vyvážejících výrobců. Je třeba zdůraznit, že v souladu s ustanoveními čl. 17 odst. 1 základního nařízení navrhovaný nový vzorek sestával ze tří skupin vyvážejících výrobců s největším objemem prodeje dotčeného výrobku v EU během období šetření. Kromě toho objem prodeje dotčeného výrobku v EU během období šetření od obou výrobců ve spojení, kteří tvrdili, že by měli být vybráni do třetí skupiny, byl velmi malý, přičemž představoval méně než 10 % příslušného objemu vybrané třetí skupiny. Proto bylo potvrzeno, že reprezentativnost rozšířeného vzorku byla nejlepší při rozšíření na navrhované tři skupiny. Žádné další námitky nebyly obdrženy.
2.2 VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ
(10)
Po přezkoumání předložených informací a vzhledem k velkému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že v případě dovozců, kteří nejsou ve spojení, je třeba provést výběr vzorku.
(11)
Se zařazením do vzorku souhlasilo sedm dovozců, kteří nejsou ve spojení, podílejících se 20 % na celkovém dovozu dotčeného výrobku do Unie. Do vzorku byli vybráni tři dovozci představující přibližně 17 % celkového dovozu z ČLR a téměř 90 % dovozu spolupracujících dovozců. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení dostaly dotčené strany možnost, aby se vyjádřily k výběru vzorku. Žádné námitky nebyly obdrženy. Jeden z dovozců zařazených do vzorku přerušil svou spolupráci a neposkytl odpověď na dotazník.
2.3 ODPOVĚDI NA DOTAZNÍK A OVĚŘOVÁNÍ
(12)
Aby bylo skupinám vyvážejících výrobců v ČLR zařazeným do vzorku, pokud o to projeví zájem, umožněno předložit žádost o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení, zaslala jim Komise za tímto účelem příslušné formuláře. V této souvislosti lze zmínit, že dvě skupiny společností zařazených do vzorku požádaly o zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení, zatímco zbývající skupina společností zařazených do vzorku požádala o individuální zacházení podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
(13)
Formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení byly zaslány rovněž vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku (jejich skupinám), kteří uvedli, že mají v úmyslu žádat o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(14)
Komise rozeslala dotazníky vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, jakož i vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku, kteří uvedli, že mají v úmyslu žádat o individuální zjišťování, žadateli a dalšímu známému výrobci v Unii, dovozcům zařazeným do vzorku a všem známým uživatelům.
(15)
Po vyžádání informací od výrobců v možných srovnatelných zemích Brazílii, Izraeli a ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“) byly zaslány dotazníky rovněž výrobcům, kteří nabídli spolupráci, v Brazílii a Izraeli pro účely stanovení běžné hodnoty pro společnosti, jimž nemohlo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství (viz níže 60. až 64. bod odůvodnění).
(16)
Úplné odpovědi na dotazníky byly obdrženy od tří skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku v ČLR, od jednoho brazilského výrobce, jednoho izraelského výrobce, jednoho výrobce v Unii (s jedním výrobním zařízením v Belgii a jedním v Dánsku), od dvou (ze tří) dovozců zařazených do vzorku a čtyř uživatelů v EU. Další brazilský výrobce předložil neúplnou odpověď.
(17)
Kromě toho byly obdrženy žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení od jednoho vyvážejícího výrobce nezařazeného do vzorku (dále jen „žadatel A“) a od jedné skupiny vyvážejících výrobců ve spojení nezařazených do vzorku (společně dále jako „žadatel B“) (4). Po analýze informací, jež předložily strany zařazené do vzorku, jakož i žádostí zahrnujících řádně vyplněné dotazníky bylo shledáno, že počet (skupin) vyvážejících výrobců, kteří mají být prošetřeni v samotném vzorku, je tak vysoký, že další individuální zjišťování by znamenalo příliš velké zatížení a bránilo by včasnému ukončení šetření. Žadatelům bylo tudíž sděleno, že jejich žádosti o individuální zjišťování byly zamítnuty.
(18)
Žadatel B zpochybnil toto rozhodnutí nezohlednit jeho žádost o individuální zjišťování. Namítal, že podle nedávného výkladu Orgánu WTO pro řešení sporů ve věci týkající se spojovacích prostředků (5) by toto zamítnutí bylo v rozporu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení a s čl. 6 odst. 10 antidumpingové dohody. Za druhé by takové zamítnutí bylo v rozporu se základní zásadou proporcionality.
(19)
Pokud jde o první argument, čl. 17 odst. 3 základního nařízení, jakož i čl. 6 odst. 10 antidumpingové dohody výslovně připouštějí, aby prošetřující orgán nebral v úvahu žádosti o individuální zjišťování, je-li počet vývozců a/nebo výrobců tak vysoký, že by takovéto zjišťování bylo neproveditelné. Zpráva Odvolacího orgánu WTO ve věci týkající se spojovacích prostředků objasnila, že včasné žádosti o individuální zjišťování by měly být „zpravidla“ akceptovány, pokud by to neznamenalo „příliš velké zatížení“ (6). V tomto případě by ověření odpovědí na dotazníky a odpovědí na formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství žadatelů o individuální zjišťování znamenalo šetření na místě v jedné společnosti (žadatel A) a dvou dalších společnostech (těch, které jsou součástí žadatele B). Během těchto šetření na místě by bylo třeba ověřit soulad s ustanoveními čl. 2 odst. 7 písm. c), jakož i vykazovanou strukturu, náklady (včetně výrobních nákladů a nákupů), prodej a ziskovost všech těchto subjektů. Vzhledem k velkému počtu subjektů, které již byly v rámci vzorku přezkoumány, by zahrnutí dalšího žadatele skutečně znamenalo příliš velké zatížení a vážně by ohrozilo včasné ukončení šetření. Rozhodnutí nepřijmout tyto žádosti o individuální zjišťování je proto oprávněné a není v rozporu se zásadou proporcionality.
(20)
Žadatel B poté, co byl informován, že individuální zjišťování by představovalo příliš velké zatížení, později navrhl, aby byla jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství stažena, pokud bude dohodnuto její přezkoumání v rámci individuálního zacházení. Jelikož tvrdil, že během období šetření uskutečnil pouze jednu malou vývozní transakci a již nebude žádat o zacházení jako v tržním hospodářství, argumentoval, že Komise nebude muset provést inspekce na místě v ČLR ke zjištění dumpingu a že bude stačit, aby při ověřování odpovědi na dotazník žadatele v EU ověřila onu jednu vývozní transakci. Na tomto základě vývozce tvrdil, že přiznání individuálního zjišťování nebude představovat zátěž.
(21)
Pokud by však individuální zjišťování bylo přiznáno, byla by inspekce na místě u žadatele B nezbytná, protože bez inspekce na místě v ČLR u obou výrobců v této skupině by nemohla být vyloučena existence jiného prodeje do EU během období šetření. Tato inspekce by vzhledem k velikosti vzorku s třemi velkými skupinami společností byla nepřiměřeně zatěžující. Tato žádost byla proto zamítnuta.
(22)
Rozhodnutí nepřijmout žádosti o individuální zacházení bylo zachováno. S ohledem na výše uvedené důvody bylo s konečnou platností rozhodnuto, že žádostem o individuální zjišťování nelze vyhovět, jelikož by při šetření znamenaly příliš velké zatížení a bránily by včasnému ukončení šetření.
(23)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke zjištění dumpingu, výsledné újmy nebo hrozící újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Vyvážející výrobci v ČLR:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Dezhou
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Shenxian, Qingdao, Yucheng
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Liaocheng, Qingdao
b)
Výrobce v Unii:
-
Solae Europe, s výrobními zařízeními v:
-
Belgii, Ieper (Solae Belgium) a
-
Dánsku, Aarhus (Solae Denmark)
c)
Výrobci ve srovnatelné zemi:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo
3. OBDOBÍ ŠETŘENÍ
(24)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. ZJIŠTĚNÍ V PROZATÍMNÍ FÁZI
(25)
V prozatímní fázi se mělo za to, že uložení prozatímních opatření by nebylo vhodné zejména s ohledem na potřebu dále analyzovat příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5. NÁSLEDNÝ POSTUP
(26)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o neuložení prozatímních opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložila řada zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(27)
Komise nadále shromažďovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Kromě inspekcí uvedených výše ve 23. bodě odůvodnění byla uskutečněna další inspekce v prostorách společnosti Kerry v Bristolu ve Spojeném království, jednoho z dovozců a uživatelů sójových bílkovin, kteří při šetření spolupracovali.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. DOTČENÝ VÝROBEK
(28)
Dotčený výrobek byl definován v oznámení o zahájení řízení jako výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin obsahující 65 % hmotnostních nebo více bílkovin (N × 6,25), počítáno v sušině s vyloučením přidaných vitaminů, minerálů, aminokyselin a potravinářských přídatných látek pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ex 2309 90 96 od 1. ledna 2012) a ex 3504 00 90.
(29)
V rámci výše uvedené definice výrobku lze rozlišit dvě hlavní skupiny výrobků: i) sójové bílkovinné koncentráty (dále jen „koncentráty“, včetně jednoduchých/základních koncentrátů a dále zpracovávaných koncentrátů), u nichž činí obsah bílkovin více než 65 %, avšak méně než 90 %; a ii) izolované sójové bílkoviny („izoláty“), u nichž činí obsah bílkovin 90 % nebo více.
(30)
Bylo rovněž konstatováno, že zatímco jednoduchý koncentrát je poměrně základním produktem s nízkou přidanou hodnotou, izoláty a dále zpracovávané koncentráty vyžadují podstatně více zpracování, a proto se jedná o produkty s vyšší přidanou hodnotou.
(31)
Výše uvedená definice výrobku zahrnuje rovněž jednoduché (dále nezpracovávané) koncentráty určené pro krmiva. Ty v posuzovaném období v EU vyráběl jeden závod žadatele se sídlem ve Francii a další společnost, ADM, se sídlem v Nizozemsku.
(32)
Po zveřejnění prozatímních zjištění žadatel požádal o změnu rozsahu definice výrobku odstraněním koncentrátů používaných pro krmiva. Žadatel vznesl námitky vůči přístupu navrženému v pozatímním dokumentu a tvrdil, že vyloučení údajů vztahujících se k francouzskému závodu, jenž byl uzavřen v roce 2009 (tj. v polovině posuzovaného období), vedlo k nesouladu ve zbývajících údajích (se stále zahrnutými údaji o ADM). Údaje o prodeji a podílu výrobců výrobku, který je předmětem šetření, na trhu EU byly tudíž uměle nadsazeny.
(33)
Žadatel tvrdil, že vzhledem k poměrně stabilní poptávce převzal některé dodávky zajišťované francouzským závodem společnosti Solae před jeho uzavřením v roce 2009 jeho konkurent v EU, společnost ADM. Odhlédnutí od údajů vztahujících se k francouzskému závodu proto vedlo k zavádějícímu srovnání údajů za rok 2008, kdy společnost ADM měla pouze menší podíl na trhu s koncentráty určenými pro krmiva, s údaji za období šetření, kdy společnost AMD měla na uvedeném trhu mnohem větší podíl.
(34)
Žadatel zejména poskytl informace o technických a chemických rozdílech mezi koncentráty určenými pro krmiva na jedné straně a ostatními koncentráty a izoláty na straně druhé. Pro tyto podskupiny se rovněž používají různé distribuční kanály. Kromě toho koncentráty určené pro krmiva jsou zařazeny do jiného kódu KN než ostatní koncentráty (pro potraviny) a izoláty.
(35)
Na základě tvrzení žadatele jeden vývozce nesouhlasil s žádostí o omezení rozsahu definice výrobku. Tento vývozce si však žádost špatně vyložil a měl za to, že žádostí se měly vyloučit veškeré sójové bílkovinné koncentráty, zatímco ve skutečnosti se žádost vztahuje pouze na jednoduché sójové bílkovinné koncentráty určené pro krmiva. Vývozce navíc neuvedl žádné konkrétní důvody, proč by žádost měla být neodůvodněná.
(36)
Je třeba rovněž poznamenat, že na základě údajů shromážděných během šetření představuje dovoz sójových bílkovinných koncentrátů určených pro krmiva méně než 1 % celkového čínského dovozu výrobku, který je předmětem šetření (dle původní definice), do Unie.
(37)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a zejména k jasným technickým a chemickým rozdílům a rozdílům souvisejícím s trhem se považuje za vhodné omezit rozsah definice výrobku vyloučením jednoduchých sójových bílkovinných koncentrátů používaných k výživě zvířat. V důsledku toho jsou dotčeným výrobkem výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin s výjimkou přípravků používaných k výživě zvířat a obsahující 65 % hmotnostních nebo více bílkovin (N × 6,25), počítáno v sušině s vyloučením přidaných vitaminů, minerálů, aminokyselin a potravinářských přídatných látek pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 a ex 3504 00 90.
(38)
Dotčený výrobek se používá hlavně v potravinářském průmyslu v masných přípravcích a v masových náhražkách. Mezi další potravinářská využití patří využití v salátových dresincích, polévkách, nápojích v prášku, energetických tyčinkách, náhražkách sušeného mléka, zmrazených dezertech, šlehaných polevách, kojenecké výživě, pečivu, snídaňových cereáliích, těstovinách atd. Vzhledem ke svým funkčním vlastnostem má dotčený výrobek také některá specifická použití při výrobě lepidel, asfaltů, pryskyřic, čisticích prostředků, kosmetiky, inkoustů, usně, nátěrů, prostředků k povrchové úpravě papíru, pesticidů/fungicidů, plastů, polyesterů a textilních vláken.
(39)
I přes některé rozdíly v možném konečném využití mají různé typy dotčeného výrobku, koncentráty a izoláty, všechny stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti. Proto jsou považovány za jeden výrobek.
2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(40)
Dotčený výrobek a určité výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin vyráběné a prodávané na domácím trhu v ČLR a na domácím trhu v Brazílii, která sloužila jako srovnatelná země, jakož i určité výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají v podstatě stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a užití. Proto se tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. VZTAH MEZI SKUPINOU SINOGLORY A SKUPINOU GUSHEN
(41)
Mezi vyvážející výrobce zařazené do vzorku patřily společnost Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Crown“), Gushen Biological Technology Group Co. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Gushen“), a Sinoglory Health Food Co. Ltd. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Sinoglory“). V rané fázi šetření se uvažovalo o tom, že skupina Gushen a skupina Sinoglory by mohly být považovány za vývozce ve spojení. V návaznosti na vysvětlení, jež poskytli dotčení vývozci, však bylo nakonec rozhodnuto, že skupina Gushen a skupina Sinoglory budou pro účely tohoto šetření považovány za samostatné subjekty.
2. ZACHÁZENÍ JAKO V TRŽNÍM HOSPODÁŘSTVÍ
(42)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se v rámci antidumpingového šetření dovozu z ČLR běžná hodnota určí podle odstavců 1 až 6 uvedeného článku u těch výrobců, kteří splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(43)
Tato kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
1)
podnikatelská rozhodnutí a rozhodnutí o nákladech jsou přijímána na základě tržních signálů a bez podstatných zásahů státu;
2)
účetní záznamy procházejí nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a používají se pro všechny účely;
3)
nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství;
4)
právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zajišťují právní jistotu a stabilitu; a
5)
převod měn se provádí podle tržních kurzů.
(44)
O zacházení jako v tržním hospodářství žádala skupina Crown i skupina Sinoglory.
(45)
U skupiny Crown i u skupiny Sinoglory si Komise vyžádala všechny informace, které považovala za nezbytné, a v prostorách těchto společností ověřila informace předložené v jejich žádostech o zacházení jako v tržním hospodářství a všechny ostatní informace, jež pokládala za nezbytné.
(46)
Šetřením se zjistilo, že obě skupiny nesplňují požadavky kritérií stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení pro to, aby jim mohlo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(47)
Společnosti z obou skupin nesplnily zejména kritéria 1, 2, a 3.
(48)
V případě jedné skupiny jeden výrobce ze skupiny nesplnil kritérium 1 z důvodu existence povinnosti prodávat všechny své výrobky na mezinárodním trhu. I když společnost tvrdila, že toto ustanovení není závazné, společnost ve skutečnosti nikdy neprodávala na domácím trhu (s výjimkou menšího prodeje v roce 2007). Pokud jde o kritérium 2, u obou výrobců ve skupině bylo zjištěno několik účetních problémů. Jedna ze společností ve skupině kromě toho nepředložila žádný formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Jedna ze společností ve skupině dále pronajímala část svých pozemků bez jakéhokoliv záznamu o příjmech z pronájmu ve svých účtech, neboť k těmto platbám nebyly vydány žádné faktury nebo doklady o zaplacení. Když se přestěhovala do nového výrobního závodu a část jejího zařízení přestala být užívána, nebyl uskutečněn žádný test na snížení hodnoty. A když jedna ze společností ve skupině koupila nový pozemek, obdržela vládní transfer, který se měl použít jako odškodnění pro obyvatele, kteří se museli odstěhovat. Tato platba však nebyla použita k uvedenému účelu, nýbrž ke snížení nákladů spojených s právem k užívání pozemku. Pokud jde o kritérium 3, dva výrobci ve skupině získávali výměnou suroviny od společného dodavatele bez řádné dokumentace nebo záznamů na základě velmi neformálních ujednání bez jakékoli úpravy pro rozdíly v cenách nebo poplatcích: to představuje formu barterového obchodu. Kromě toho jeden výrobce mohl využívat pozemek patřící jeho většinovému akcionáři bez jakékoli platby několik let. Podle této společnosti to bylo možné, protože související práva k užívání pozemku získala mateřská společnost za velmi nízkou cenu v rámci své privatizace.
(49)
Po zveřejnění podrobných zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství a po zveřejnění prozatímních zjištění skupina znovu zopakovala dřívější tvrzení, podle kterého jeden ze dvou výrobců by neměl být právně považován ve spojení se zbytkem skupiny. Nicméně pokud jde o toto tvrzení, zjistilo se, že tito dva výrobci uskutečňovali koordinovanou obchodní a průmyslovou strategii společně se zbývající částí skupiny, včetně praktik barterového obchodu, jak bylo uvedeno výše ve 48. bodě odůvodnění. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(50)
Skupina rovněž tvrdila, že omezení prodeje pro jednoho z jejích výrobců bylo zmíněno pouze v jejích stanovách a nikoli v obchodní licenci nebo osvědčení o schválení. Podle společnosti proto omezení nebylo závazné. Dále se objevilo tvrzení, že společnost, která nepředložila formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, nebyla výrobní nebo obchodní společností, ale spíše platebním zprostředkovatelem, a že skupina vyvinula maximální úsilí, aby poskytla všechny dostupné informace.
(51)
Jak bylo však uvedeno výše, dotyčný výrobce jasně splňoval kritéria omezení prodeje. Navíc stanovy jsou součástí dokumentů, které se předkládají ke schválení orgánům při založení společnosti, a proto je zřejmé, že obsah těchto dokumentů je základem skutečných operací společnosti. Pokud jde o společnost, která nepředložila formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, zjistilo se, že tato společnost byla skutečně v určitých aspektech zapojena do prodeje dotčeného výrobku na vývoz, a proto měla předložit formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Obě tvrzení proto byla odmítnuta.
(52)
V případě druhé skupiny se na jednoho z vyvážejících výrobců rovněž vztahovalo omezení prodeje, přičemž 70 % jeho výroby mělo být určeno na vývoz, a proto nebylo splněno kritérium 1. Pokud jde o kritérium 2, byla zjištěna řada problémů týkajících se odpisů aktiv a změn v účetních pravidlech. Pokud jde o kritérium 3, hodnota dvou pozemků v účetnictví jedné ze společností se výrazně liší a má se za to, že nákupem pozemku za cenu zjevně nižší, než je jeho tržní hodnota, společnost obdržela skrytou dotaci. Navíc jiná společnost ve skupině měla prospěch z bezplatného pronájmu pozemku na jeden rok a nabyla práva k užívání pozemku za cenu nižší, než je tržní hodnota. Kromě toho nebyla v poznámkách k účetní závěrce uvedena řada záruk uvnitř skupiny, což je v rozporu se standardem IAS 24.
(53)
Po zveřejnění podrobných zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství a po zveřejnění prozatímních zjištění skupina tvrdila, že prodej uskutečňovaný těmito dvěma výrobci de facto nepodléhal žádným omezením prodeje. Podle společností byla skutečnost, že příslušný objem jejich vývozu byl v souladu s omezeními v jejich stanovách, pouze důsledkem rovnováhy mezi poptávkou a nabídkou na trhu se sójovými bílkovinami. Zdůrazňovaly, že tato omezující ustanovení byla odstraněna z těchto textů krátce po uplynutí období šetření. Kromě toho, pokud jde o kritérium 2, skupina tvrdila, že nehledě na drobnější účetní chyby plně splňovala čínské obecně uznávané účetní zásady, jež je povinna uplatňovat spíše než mezinárodní účetní standard (IAS). Pokud jde o práva k užívání pozemku, skupina tvrdila, že rozdíly v hodnotě dvou pozemků byly způsobeny náklady na vyrovnání jednoho ze dvou pozemků. Rovněž bylo zdůrazněno, že bezplatný pronájem jiného pozemku byl zapříčiněn některými administrativními průtahy před tím, než bylo možné skutečně nabýt práv k užívání pozemku, a že v každém případě hodnota osvobození byla v porovnání s provozními výnosy společnosti nevýznamná.
(54)
Pokud jde o kritérium 1, stanovy jsou součástí dokumentů, které se předkládají příslušným orgánům a schvalují při založení společnosti. Má se za to, že příčinou skutečnosti, že společnost splňovala omezení prodeje, je požadavek se touto povinností řídit, a je zřejmé, že obsah těchto dokumentů je základem skutečných operací společnosti. Kromě toho je třeba zdůraznit, že odstranění omezení ze stanov proběhlo po skončení období šetření, a pro toto šetření je tudíž irelevantní. Pokud jde o kritérium 2, bylo zřejmé, že přesnost a spolehlivost záznamů nelze potvrdit. Účetní záznamy společnosti by kromě toho měly být podrobeny auditu v souladu s mezinárodními účetními standardy, což nebylo možné během inspekce potvrdit. Pokud jde o kritérium 3, v průběhu inspekce na místě nemohly být předloženy žádné důkazy, které by podložily náklady na vyrovnání dotyčného pozemku. Nezávisle na podaných vysvětleních zůstává skutečností, že jedna ze společností měla v průběhu určitého období v bezplatném nájmu své pozemky, a proto měla prospěch z dotace. Připomínky tudíž nebyly takové povahy, aby změnily zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství. Tato zjištění se potvrzují.
3. INDIVIDUÁLNÍ ZACHÁZENÍ
(55)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se pro země spadající pod uvedený článek případné clo ukládá s celostátní platností kromě případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat, že splňují kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Tato kritéria jsou uvedena níže ve stručné a souhrnné podobě pouze pro orientaci:
-
v případě plného nebo částečného zahraničního vlastnictví daných podniků nebo společných podniků (joint ventures) mohou vývozci svobodně repatriovat základní kapitál a zisky,
-
vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny,
-
většinu akcií nebo podílů vlastní soukromé osoby a buď jsou státní úředníci zasedající ve správní radě nebo zastávající klíčové řídící funkce v menšině, nebo je společnost dostatečně nezávislá na státních zásazích,
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů a
-
státní zásahy nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení individuálních antidumpingových opatření.
(56)
O individuální zacházení žádala pouze skupina Gushen. Tato žádost byla prošetřena a nebyl zjištěn žádný prvek naznačující, že společnost nesplňovala výše uvedená kritéria. V důsledku toho byl učiněn závěr, že skupině Gushen lze přiznat individuální zacházení.
(57)
Bylo rovněž vypracováno hodnocení pro skupiny Crown a Sinoglory, jelikož těmto společnostem nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství. V obou případech nebyl zjištěn žádný prvek naznačující, že společnosti nesplňovaly výše uvedená kritéria. V důsledku toho byl učiněn závěr, že oběma skupinám společností lze přiznat individuální zacházení.
(58)
Po poskytnutí konečných informací žadatel vyjádřil nesouhlas s přiznáním individuálního zacházení skupinám vývozců zařazeným do vzorku. Avšak vzhledem k neuložení opatření nebylo nutné další zkoumání.
4. BĚŽNÁ HODNOTA
(59)
Jak je vysvětleno v 46. bodě odůvodnění, zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přiznáno oběma skupinám zařazeným do vzorku, které o ně požádaly. Třetí skupina zařazená do vzorku o zacházení jako v tržním hospodářství nežádala. Proto byla v souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení běžná hodnota pro všechny skupiny stanovena na základě cen nebo početně zjištěné hodnoty ve srovnatelné zemi.
a) Srovnatelná země
(60)
V oznámení o zahájení řízení naznačila Komise svůj úmysl použít USA jako vhodnou srovnatelnou zemi pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(61)
Byla předložena řada připomínek a jako alternativa byly navrženy další země, konkrétně Brazílie a Izrael. Hlavní argument proti USA jako srovnatelné zemi byla skutečnost, že v USA by se dotčený výrobek mohl vyrábět z geneticky modifikovaných sójových bobů, zatímco v ČLR by tomu tak nebylo. Použití geneticky modifikovaných sójových bobů by potenciálně mohlo vést k tomu, že by výrobek používali různí uživatelé a/nebo odvětví zpracovatelského průmyslu. Jeden vyvážející výrobce rovněž uvedl, že dceřiná společnost žadatele v USA by měla dominantní postavení na trhu USA, což by vedlo k nadsazení prodejních cen na domácím trhu.
(62)
S ohledem na tyto připomínky se Komise snažila navázat spolupráci se všemi známými výrobci dotčeného výrobku v Brazílii, Izraeli a USA, přičemž jim položila řadu klíčových otázek týkajících se jejich výroby, prodeje a místních trhů a požádala je, zda by v případě, že by jejich země byla vybrána jako srovnatelná země, byli ochotni poskytnout podrobnější informace o svých nákladech a cenách. Odpověděli pouze jeden výrobce v USA a dva brazilští výrobci, kteří poskytli požadované informace a nabídli další spolupráci. Později předložil úplnou odpověď na dotazník rovněž jeden izraelský výrobce. Komise se rovněž snažila získat informace o výše uvedených a dalších potenciálních trzích jinými prostředky.
(63)
Takto získané informace byly pečlivě analyzovány. Bylo potvrzeno, že výrobky z USA se na rozdíl od dotčeného výrobku z ČLR, Brazílie, nebo Izraele vyrábějí převážně z geneticky modifikovaných sójových bobů. Nemohly však být vyvozeny žádné závěry, pokud jde o vliv tohoto rozdílu v hlavních surovinách na vlastnosti výrobku a jeho použití, na náklady nebo cenu. Kromě toho, ačkoli se na brazilském trhu uplatňovalo 14 % dovozní clo, byl v Brazílii zaznamenán významný objem dovozu dotčeného výrobku, který konkuroval místně vyráběnému výrobku. Ve skutečnosti na dva brazilské výrobce, kteří nabídli spolupráci, připadaly zhruba tři čtvrtiny spotřeby v Brazílii, zatímco se zdálo, že trh USA zřetelně ovládají dva velmi velcí domácí výrobci, z nichž pouze jeden nabídl spolupráci. Proto se zdálo, že i přes větší celkovou velikost trhu USA byly v Brazílii silnější podmínky hospodářské soutěže se dvěma velkými domácími výrobci a významným dovozem. Kromě toho se celkově zdálo, že objem domácího prodeje spolupracujících brazilských výrobců dosahuje řádově stejného rozsahu jako objem prodeje do EU od čínských výrobců zařazených do vzorku a srovnatelné škály výrobků. Zjistilo se též, že brazilský domácí trh je značně větší než izraelský.
(64)
Na základě výše uvedených skutečností byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země. Tento výběr se potvrzuje.
b) Určení běžné hodnoty
(65)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce stanovena na základě ověřených informací získaných od výrobců ve srovnatelné zemi. V případě, že jednotlivé typy výrobků na domácím trhu srovnatelné země nebyly prodány v běžném obchodním styku, nebo v případě, že nebyly prodány žádné podobné typy, byla běžná hodnota zjištěna početně podle čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(66)
Po zveřejnění prozatímních zjištění byly výpočty dále upraveny s cílem zohlednit rovněž připomínky předložené stranami.
5. VÝVOZNÍ CENA
(67)
Vyvážející výrobci uskutečňovali prodej na vývoz do Unie přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v ČLR. Vývozní cena tedy byla ve všech případech stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tedy na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen.
(68)
Po zveřejnění prozatímních zjištění byly výpočty dále upraveny s cílem zohlednit rovněž připomínky předložené stranami.
6. SROVNÁNÍ
(69)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité individuální úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy o slevy z cen, náklady na dopravu, pojištění, nakládku, manipulační a vedlejší náklady, náklady na balení, úvěrové náklady a nepřímé daně byly provedeny ve všech případech, kdy byly přiměřené, přesné a podložené ověřenými podklady.
7. DUMPINGOVÁ ROZPĚTÍ
(70)
Konečná dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(71)
Pro každou ze tří spolupracujících skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku bylo v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení stanoveno dumpingové rozpětí na základě porovnání váženého průměru běžné hodnoty ve srovnatelné zemi s váženým průměrem vývozní ceny.
(72)
Pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku bylo dumpingové rozpětí vypočteno jako průměr tří skupin společností zařazených do vzorku.
(73)
Vzhledem k vysoké míře spolupráce při šetření (s tím, že spolupracující společnosti představovaly téměř 90 % veškerého dovozu z ČLR v období šetření) bylo celostátně použitelné dumpingové rozpětí pro jakékoli nespolupracující společnosti vypočteno na základě nejvyššího rozpětí zjištěného u skupin společností zařazených do vzorku.
(74)
Na tomto základě byla prozatímní dumpingová rozpětí stanovena takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Skupina Crown
59,4 %
Skupina Gushen
55,8 %
Skupina Sinoglory
67,0 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
61,3 %
Ostatní společnosti
67,0 %
D. ÚJMA
1. ÚVODNÍ POZNÁMKY
(75)
Po revizi definice výrobku (vyloučení koncentrátů určených pro krmiva) se jedna společnost - ADM, se sídlem v Nizozemsku, jejíž výroba je omezena na koncentráty určené pro krmiva - již nepovažuje za součást výrobního odvětví Unie. V důsledku toho během období šetření vyráběl obdobný výrobek v Unii pouze žadatel (společnost Solae). Společnost Solae má v současné době dva výrobní provozy v EU - jeden v Belgii, kde se vyrábí izolované sójové bílkoviny (izoláty), a druhý v Dánsku, kde se vyrábí sójové bílkovinné koncentráty (základní sójové bílkovinné koncentráty a dále zpracovávané koncentráty s vyšší hodnotou, pro které základní sójové bílkovinné koncentráty slouží jako meziprodukt). Další výrobní provoz společnosti Solae nacházející se ve Francii ve městě Boudreaux, který se zabýval výrobou a uváděním na trh pouze jednoduchých koncentrátů určených pro krmiva, byl uzavřen začátkem roku 2009.
(76)
Pokud jde o výrobu v EU, z šetření vyplynulo, že výrobní proces společnosti Solae je založen výhradně na dohodě o poplatcích za zpracování, kterou společnost uzavřela se svou švýcarskou mateřskou společností Solae Europe. Podle této dohody zpracovávají společnosti Solae Belgium a Solae Denmark suroviny poskytnuté společností Solae Europe za poplatek. Po celou dobu procesu společnost Solae Europe zůstává jediným vlastníkem surovin, meziproduktů a konečných výrobků.
(77)
Vzhledem k tomu, že vlastníkem surovin a konečných výrobků zůstává mateřská společnost, jsou ujednání o poplatcích za zpracování po právní stránce odlišná od jiných možných ujednání o výrobě. Ve stávajícím případě však přidaná hodnota vytvořená uvedenými společnostmi v EU dosahuje více než 50 % nákladů na výrobu. Tento podíl přidané hodnoty také odráží technologické a kapitálové investice založené v Unii. Čistá hodnota těchto investic v EU je značná a výrobní odvětví zaměstnává velký počet osob v Unii.
(78)
Je rovněž třeba poznamenat, že operace zpracování za poplatek v EU představují „poslední podstatné zpracování“ a jako takové dodávají výrobkům původ v EU.
(79)
V důsledku výše uvedených skutečností se proto dospělo k závěru, že hospodářská činnost, jako je činnost uskutečňovaná společností Solae Belgium a Solae Denmark v EU, by mohla být potenciálně ohrožena dumpingovými praktikami, a mohla by si tak zasluhovat ochranu bez ohledu na právní povahu této činnosti (ujednání o poplatcích za zpracování nebo jiné ujednání o výrobě). S ohledem na výše uvedené byl učiněn závěr, že společnosti Solae Belgium a Solae Denmark se považují za výrobce v Unii, kteří jsou součástí výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(80)
Po zveřejnění prozatímních zjištění jeden vývozce uvedl, že společnosti, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, nejsou způsobilé jako výrobci v Unii a nemají žádný vliv na antidumpingová šetření. Vývozce tvrdil, že vzhledem k tomu, že vlastníkem surovin a konečných výrobků zůstává společnost Solae Europe registrovaná ve Švýcarsku (tj. mimo EU), nelze společnosti Solae Belgium a Solae Denmark považovat za výrobce v Unii, kteří by si mohli zasluhovat ochranu před dumpingovými praktikami.
(81)
Vývozce poukázal na skutečnost, že v předchozích případech, například v případě, jenž se týkal dovozu plastových pytlů a sáčků pocházejících z ČLR (7), se orgány rozhodly vyloučit dvě čínské společnosti ze vzorku vyvážejících výrobců, neboť tyto společnosti samy nevyráběly velké množství deklarovaných vyvážených výrobků, ale ve skutečnosti je pouze zpracovávaly pro jiné vyvážející výrobce.
(82)
Je třeba poznamenat, že situace, o kterou se vývozce opírá, není srovnatelná se situací v daném případě. Za prvé, čínské společnosti ve výše uvedeném případě týkajícím se plastových pytlů a sáčků měly vlastní výrobu (bez ujednání o poplatcích za zpracování) (avšak prodej vlastních výrobků vyráběných společnostmi byl příliš malý na to, aby společnosti byly zahrnuty do vzorku), zatímco za současné situace společnosti Solae Belgium a Solae Denmark fungují výhradně na základě ujednání o poplatcích.
(83)
Kromě toho zatímco společnosti Solae Belgium a Solae Denmark jsou plně vlastněné společností Solae Europe, šetření týkající se čínských společností vyloučených ze vzorku nezjistila žádný vlastnický vztah s jinými vyvážejícími výrobci, pro které tyto společnosti zpracovávaly výrobky.
(84)
Vývozce se ve svém tvrzení rovněž odvolává na jiné minulé šetření, konkrétně na šetření, jež se týká dovozu glycinu pocházejícího z ČLR (8), ve kterém Komise považovala některé čínské společnosti za obchodníky spíš než za výrobce, jelikož činnost, kterou tyto společnosti vyvíjely, nebylo možné posuzovat jako výrobu.
(85)
V této souvislosti je třeba uvést, že případ týkající se glycinu ani nepodporuje argument vývozce, protože v uvedeném případě vyvážející čínské společnosti jednoduše uskutečňovaly některé zušlechťovací operace, kterými se neměnilo chemické složení nebo fyzikální vlastnosti posuzovaného výrobku. To je zcela odlišná situace, jež se liší od daného případu, kdy se operacemi prováděnými společnostmi v EU přeměňují sójové boby nebo sójové vločky v sójové bílkoviny, přičemž nejen že se mění chemické složení nebo fyzikální vlastnosti suroviny, ale rovněž se přidává značná hodnota konečnému výrobku.
(86)
Vývozce také tvrdil, že ve středu rozhodovacího procesu pro celou výrobu založenou na ujednání o poplatcích za zpracování v Unii je výhradně společnost mimo EU a že celý osud společností, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, závisí zcela a výlučně na jejich švýcarské mateřské společnosti. Vývozce dále uvedl, že v jiném případě, jenž se týkal dovozu vinylacetátu pocházejícího z USA (9), Komise vyloučila výrobce v EU z definice výrobního odvětví Unie kvůli jeho vztahu se společností v cílené zemi.
(87)
Jiná strana rovněž uvedla, že při analýze otázky ujednání o poplatcích za zpracování a jeho kvalifikace jako výroby by měly být analyzovány otázky, jako je umístění ústředí, střed zájmu a závazek pro trh EU podobným způsobem, jako je analýza společností ve spojení při vymezování výrobního odvětví Unie.
(88)
Solae jako skupina má totiž strukturální vazby se svou švýcarskou mateřskou společností a další podnikové vazby se společnostmi v USA. Není novinkou v antidumpingovém řízení, že společnosti se silnou přítomností v EU mají takové strukturální, kapitálové a podnikové vazby mimo EU. Tyto strukturální a podnikové vazby mimo EU však nemohou zpochybnit závěr, že žadatelé splňují podmínky jako výrobci v EU.
(89)
Je třeba poznamenat, že tyto argumenty by měly význam pro účely čl. 4 odst. 1 písm. a) základního nařízení a definici výrobního odvětví Unie pouze v případě, že Solae Europe by byla společností v cílené zemi, tj. v tomto případě ČLR. Je zřejmé, že tomu tak není, a proto argument vývozce je irelevantní.
(90)
Kromě toho je třeba zopakovat, že vlastnictví surovin a/nebo hotového výrobku není rozhodujícím kritériem pro vymezení výrobce v Unii. Zatímco ujednání o poplatcích se právně liší od jiných ujednání o výrobě, výrobní společnosti, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, mohou být považovány za výrobce v Unii.
(91)
Tento přístup je v souladu s předchozí praxí orgánů, jako například v rámci přezkumu před pozbytím platnosti týkajícím se dovozu furfurylalkoholu pocházejícího z ČLR (10).
(92)
Připomíná se, že ve stávajícím případě přidaná hodnota vytvořená společnostmi v EU dosahuje více než 50 % nákladů na výrobu. Tento podíl přidané hodnoty odráží technologické a kapitálové investice umístěné v Unii. Čistá hodnota těchto investic v EU je značná a výrobní odvětví zaměstnává velký počet osob v Unii.
(93)
Společnosti Solae Belgium a Solae Denmark se tedy považují za výrobce v Unii, kteří jsou součástí výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a budou dále označovány jako „výrobní odvětví Unie“.
(94)
Celková výroba v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení byla stanovena na základě odpovědi na dotazník poskytnuté žadatelem.
(95)
Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie tvoří pouze jeden výrobce, jsou níže uvedené údaje s ohledem na zachování důvěrnosti podle článku 19 základního nařízení uvedeny v podobě indexů.
2. SPOTŘEBA V UNII
(96)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu prodeje výrobků vytvořených výrobním odvětvím Unie v rámci ujednání o poplatcích za zpracování určených pro trh Unie, údajů o objemu dovozu na trh Unie získaných od Eurostatu a odhadů žadatele.
(97)
Kódy KN týkající se určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin zahrnují širší škálu výrobků, a nikoli pouze výrobek, který je předmětem šetření. Na základě rozsáhlého výzkumu a znalostí o trhu žadatel předložil odhady hodnoty a objemu dovozu výrobku, který je předmětem šetření, na trh Unie. Tyto odhady byly v průběhu šetření přezkoumány a jsou považovány za spolehlivé. Útvary Komise neobdržely žádné připomínky s alternativním návrhem, který by mohl zpochybnit použití těchto odhadů pro účely tohoto šetření.
(98)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že metodika výpočtu dovozu nebyla dostatečně vysvětlena. Tato kritika však není dále odůvodněná. Dotčená strana kritizovala přístup Komise, aniž by však navrhla vhodnější nebo spolehlivější alternativu. Kritika se týkala zejména skutečnosti, že se daná strana neměla možnost vyjádřit. Je třeba připomenout, že nedůvěrné znění podnětu, které stanoví metodiku vyloučení, bylo k dispozici v nedůvěrném spisu již od zahájení řízení.
(99)
Je třeba připomenout, že útvary Komise zkontrolovaly údaje poskytnuté v podnětu a nezjistily nic, co by zpochybnilo přiměřenost zvolené metody. Dále vzhledem k tomu, že zúčastněné strany nenavrhly alternativní metodu vyloučení, byly jejich připomínky shledány nepodloženými.
(100)
Během posuzovaného období poptávka na trhu Unie poklesla o 8 %. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 zůstala spotřeba Unie stálá, v roce 2009 se snížila o 8 % a v období šetření zůstala stálá.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2007
2008
2009
Období šetření
Objem (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
100
92
92
Zdroj:
Odpovědi na dotazník poskytnuté výrobním odvětvím Unie a odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
3. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ
a) Objem
(101)
Objem dovozu dotčeného výrobku vzrostl během posuzovaného období o 15 % a v období šetření dosáhl 20 117 tun. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 zůstal dovoz z ČLR stálý před tím, než v roce 2009 vzrostl o 26 procentních bodů, kdy dosáhl svého maxima. Je třeba poznamenat, že dovoz z ČLR se v období šetření snížil přibližně o 9 procentních bodů.
Tabulka 2
2007
2008
2009
Období šetření
Objem dumpingového dovozu z dotčené země (v tunách)
17 495
17 557
22 017
20 117
Index (2007 = 100)
100
100
126
115
Podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu - v podobě indexů
100
100
136
125
Zdroj:
Odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
b) Podíl dotčeného dovozu na trhu
(102)
Index, který odráží vývoj podílu dumpingového dovozu z ČLR na trhu, se během posuzovaného období zvýšil o 25 %. Zůstal stálý mezi lety 2007 a 2008, avšak v roce 2009 se zvýšil o 36 %. V období šetření se snížil o 11 procentních bodů.
c) Ceny
i) Vývoj cen
(103)
Průměrná dovozní cena se za posuzované období zvýšila celkem o 37 %. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 původně vzrostla o 48 %, pak se v roce 2009 snížila o 11 procentních bodů a na této úrovni zůstala v období šetření. Průměrná cena dovozu z ČLR v období šetření činila 1 569 EUR za tunu.
Tabulka 3
2007
2008
2009
Období šetření
Cena CIF dovozu z ČLR (v EUR/t)
1 149
1 704
1 570
1 569
Index (2007 = 100)
100
148
137
137
Zdroj:
Odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
ii) Cenové podbízení
(104)
Pro účely analýzy cenového podbízení byly porovnány vážené průměry prodejních cen výrobce v Unii pro odběratele na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, jež byly upraveny zejména o úvěrové náklady, dodací náklady, náklady na balení a provize na úroveň ceny ze závodu, s odpovídajícími váženými průměry cen CIF spolupracujících vývozců z ČLR pro prvního nezávislého odběratele na trhu Unie, které byly upraveny tak, aby pokrývaly veškeré příslušné náklady na celní odbavení, tj. cla a náklady po dovozu (cenu franko přístav určení).
(105)
Ze srovnání vyplynulo, že v období šetření docházelo u dovozu dotčeného výrobku k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie přibližně o 12 %.
Společnost
Cenové podbízení
Skupina Crown
11,1 %
Skupina Gushen
9,6 %
Skupina Sinoglory
15,0 %
(106)
Jedna strana uvedla, že úroveň cenového podbízení byla samozřejmě vypočtena pouze pro období šetření a že předchozí úrovně cenového podbízení nejsou známy. Strana však tvrdila, že vzhledem k tomu, že mezi rokem 2007 a obdobím šetření ceny čínského dovozu vzrostly podstatně více než ceny výrobního odvětví Unie, je možné usuzovat, že cenové podbízení se snižuje.
(107)
Uznává se, že zatímco mezi rokem 2007 a obdobím šetření se čínské dovozní ceny zvýšily o 37 %, ceny výrobního odvětví Unie se zvýšily pouze o 15 % (viz níže 119. bod odůvodnění). Proto je zřejmé, že s ohledem na průměrné ceny se rozdíly mezi čínskými cenami a cenami v EU mezi rokem 2007 a obdobím šetření snížily.
4. SITUACE VE VÝROBNÍM ODVĚTVÍ UNIE
(108)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje přezkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav daného výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(109)
Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na základě informací získaných z řádně ověřených úplných odpovědí žadatele na dotazník.
a) Výroba
(110)
Výroba Unie se mezi rokem 2007 a obdobím šetření snížila o 14 %. Konkrétně klesla o 8 % v roce 2008 a o dalších 15 procentních bodů v roce 2009. Došlo však k jednoznačnému zlepšení mezi rokem 2009 a obdobím šetření, kdy výroba vzrostla o 9 procentních bodů.
Tabulka 4
2007
2008
2009
Období šetření
Výroba (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Zdroj:
odpovědi na dotazník
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(111)
Výrobní kapacita výrobce v Unii zůstala v posuzovaném období stálá.
Tabulka 5
2007
2008
2009
Období šetření
Výrobní kapacita (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
100
100
100
Index využití kapacity
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(112)
Index, který odráží vývoj využití kapacity, v posuzovaném období klesl o 14 %. Mezi lety 2007 a 2008 se snížil o 8 % a v roce 2009 o dalších 15 procentních bodů. V období šetření se pak zvýšil o 9 procentních bodů. Trend míry využití vzhledem k tomu, že výrobní kapacita zůstala stálá, odráží vývoj výroby v posuzovaném období.
(113)
Je třeba poznamenat, že navzdory celkovému poklesu zůstalo využití kapacity poměrně vysoké a v období šetření bylo vyšší než 80 %.
c) Objem prodeje
(114)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, na trhu EU poklesl v průběhu posuzovaného období o 8 %. Prodej klesl o 9 % mezi lety 2007 a 2008 a o dalších 5 procentních bodů v roce 2009. Došlo však k jednoznačnému zlepšení mezi rokem 2009 a obdobím šetření, kdy prodej vzrostl přibližně o 6 procentních bodů.
Tabulka 6
2007
2008
2009
Období šetření
Prodej EU (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
86
92
Zdroj:
odpovědi na dotazník
d) Podíl na trhu
(115)
Celkově si během posuzovaného období výrobní odvětví Unie zachovalo podíl na trhu. Konkrétně se index snížil mezi lety 2007 a 2008 o 9 %, ale již v roce 2009 se znovu zvýšil o 1 procentní bod a v období šetření vzrostl o dalších 7 procentních bodů.
Tabulka 7
2007
2008
2009
Období šetření
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
92
99
Zdroj:
Odpovědi na dotazník poskytnuté výrobním odvětvím Unie a odhady žadatele založené na údajích Eurostatu
e) Růst
(116)
Mezi rokem 2007 a obdobím šetření, kdy spotřeba Unie klesla o 8 %, se objem prodeje snížil také o 8 % a podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal stálý.
f) Zaměstnanost
(117)
Zaměstnanost se snížila mezi rokem 2007 a obdobím šetření o 7 %. Mezi rokem 2007 a 2008 se mírně zvýšila před prudkým 10 % poklesem v roce 2009. V období šetření však zaměstnanost opět vzrostla o 2 procentní body.
Tabulka 8
2007
2008
2009
Období šetření
Zaměstnanost (osoby)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
101
91
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník
g) Produktivita
(118)
Produktivita, měřená jako objem výroby (v tunách) na jednoho zaměstnance za rok, poklesla v posuzovaném období o 7 %. Tento pokles odráží skutečnost, že výroba se snížila rychleji než zaměstnanost. Je však třeba poznamenat, že mezi rokem 2009 a obdobím šetření se produktivita zvýšila o 8 procentních bodů, což odráží ještě rychlejší zvýšení výroby než zvýšení zaměstnanosti.
Tabulka 9
2007
2008
2009
Období šetření
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
85
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník
h) Činitele ovlivňující prodejní ceny
(119)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii v posuzovaném období vzrostly přibližně o 15 %. Průměrná cena se v letech 2008 a 2009 zvýšila (o 8 % a 10 % v uvedeném pořadí) před tím, než v období šetření mírně poklesla o 3 procentní body. Ceny dotčeného výrobku obecně do značné míry závisí na nákladech na hlavní suroviny (tj. sójové boby nebo sójové vločky) a energii. Společně tvoří převážnou část výrobních nákladů. Je třeba poznamenat, že trh se sójovými boby je nestabilní a vyznačuje se významnými ročními nebo dokonce měsíčními výkyvy.
(120)
Vzhledem k významným rozdílům v prodejních cenách mezi různými typy výrobku, který je předmětem šetření, by se mělo na vývoj průměrných prodejních cen pohlížet opatrně, jelikož jakákoli změna průměrné ceny je značně ovlivněna jakoukoli změnou ve skladbě sortimentu.
Tabulka 10
2007
2008
2009
Období šetření
Jednotková cena pro trh EU (EUR/t)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
108
118
115
Zdroj:
odpovědi na dotazník
i) Velikost dumpingového rozpětí
(121)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z ČLR nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný.
j) Stav zásob
(122)
Úroveň konečných zásob zůstala mezi rokem 2007 a obdobím šetření celkově stálá. Je třeba uvést, že zásoby představují poměrně malou část roční produkce, a že je proto význam tohoto ukazatele pro analýzu újmy omezený.
Tabulka 11
2007
2008
2009
Období šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
90
110
99
Zdroj:
odpovědi na dotazník
k) Mzdy
(123)
Roční mzdové náklady vzrostly mezi rokem 2007 a obdobím šetření o 7 %. Mezi lety 2007 a 2008 se zvýšily o 5 %, v roce 2009 klesly o 2 procentní body a poté se v období šetření zvýšily o 4 procentní body.
Tabulka 12
2007
2008
2009
Období šetření
Roční mzdové náklady (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
105
103
107
Zdroj:
odpovědi na dotazník
l) Ziskovost a návratnost investic
(124)
V průběhu posuzovaného období ziskovost prodeje obdobného výrobku na trhu EU odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vyjádřená jako podíl čistého prodeje, značně kolísala. Zatímco v letech 2007 a 2009 výrobní odvětví Unie dosahovalo zisku, v roce 2008 a v období šetření utrpělo ztráty. Výkyvy ve výnosnosti mohou být odrazem výkyvů na trhu se sójovými boby.
Tabulka 13
2007
2008
2009
Období šetření
Ziskovost EU (% čistého prodeje)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
-89
10
-45
Návratnost investic (zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(125)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě sledovala uvedenou tendenci ziskovosti.
m) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(126)
Čistý peněžní tok z provozních činností v posuzovaném období značně kolísal. V roce 2007 začal kladnými hodnotami, v roce 2008 poklesl na negativní hodnotu, avšak v roce 2009 dosáhl opět kladné hodnoty, přičemž v období šetření poklesl znovu na negativní číslo. Celkově peněžní tok v zásadě sledoval uvedenou tendenci ziskovosti.
(127)
Nebyly zaznamenány žádné známky toho, že by se výrobní odvětví Unie potýkalo s těžkostmi při získávání kapitálu, zejména díky tomu, že je tvořeno větší skupinou.
Tabulka 14
2007
2008
2009
Období šetření
Peněžní tok (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Zdroj:
odpovědi na dotazník
n) Investice
(128)
Roční investice do výroby obdobného výrobku vzrostly mezi lety 2007 a 2008 o 4 % a v roce 2009 se zvýšily o dalších 29 procentních bodů. V období šetření mírně poklesly o 5 procentních bodů. Celkově investice v posuzovaném období vzrostly o 28 %.
Tabulka 15
2007
2008
2009
Období šetření
Čisté investice (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
104
133
128
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(129)
Z analýzy údajů vyplývá, že výrobní odvětví Unie během posuzovaného období celkově snížilo svou výrobu, využití kapacity, prodej, zaměstnanost a produktivitu. Rovněž vzrostly mzdové náklady.
(130)
Tento negativní obraz je současně zmírněn skutečností, že většina těchto ukazatelů zaznamenala pozitivní vývoj mezi rokem 2009 a obdobím šetření (2010). Zejména mezi roky 2009 a 2010 (období šetření) vzrostla výroba a využití kapacity o 9 procentních bodů; prodej v EU a podíl na trhu vzrostly o 6 a 7 procentních bodů (v uvedeném pořadí); zaměstnanost vzrostla o 2 procentní body, zatímco produktivita vzrostla až o 8 procentních bodů.
(131)
Rovněž podíl výrobního odvětví Unie na trhu celkově zůstal v posuzovaném období stálý. Zatímco v roce 2008 poklesl, již v roce 2009 se zvýšil. V roce 2010 dosáhl úrovně velmi podobné stavu z roku 2007.
(132)
Ziskovost, jakož i návratnost investic a peněžní tok (které úzce souvisejí se ziskovostí) podávají smíšený pohled na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie. Zatímco celkově (mezi rokem 2007 a obdobím šetření) vykazovaly pokles, rovněž významně kolísaly a poukazovaly na nestálou povahu trhu.
(133)
Čisté investice se jednoznačně zvýšily mezi lety 2007 a 2009 (o 33 %) a zaznamenaly pouze malý pokles (o 5 procentních bodů) v roce 2010 (období šetření).
(134)
Rovněž skutečná úroveň ztráty způsobené výrobnímu odvětví Unie v období šetření je poměrně nízká.
(135)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo určitou újmu. Avšak vzhledem k poměrně nevýznamné úrovni skutečných ztrát způsobených výrobnímu odvětví Unie v období šetření a ke známkám oživení na konci posuzovaného období se dospělo k závěru, že újmu nelze charakterizovat jako podstatnou ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(136)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel tvrdil, že újma by se v tomto případě měla považovat za podstatnou, protože v některých jiných případech vyznačujících se údajně podobnými okolnostmi (tj. s pozitivními tendencemi pozorovanými na konci posuzovaného období) (11) zjištění byla odlišná. Žadatel rovněž tvrdil, že přihlížení k pozdější části posuzovaného období a vyvozování závěrů ze známek oživení v tomto období není slučitelné s právem WTO (12).
(137)
V této souvislosti je třeba uvést, že každý případ musí být posuzován individuálně. V tomto konkrétním případě šetření nejen zjistilo jasné známky oživení výrobního odvětví Unie na konci posuzovaného období, ale také že rozsah negativních tendencí byl poměrně omezený. Například podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal stálý a celkově relativně vysoký, využití kapacity sice mírně pokleslo, avšak zůstalo na úrovni vyšší než 80 % a investice se zvýšily. Oproti tomu v případě týkajícím se kyseliny šťavelové (13) došlo například ke ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu ve výši 9 % v období šetření v porovnání s prvním rokem období šetření újmy (14). V případě týkajícím se kyseliny citronové (15) došlo k podobné ztrátě podílu na trhu a k poklesu investic (16).
(138)
S ohledem na závazky v rámci WTO citovaná zpráva skupiny odborníků odkazuje na zcela odlišnou situaci, kdy orgán provádějící šetření analyzoval pouze dílčí údaje za pouhých 6 měsíců každého ze tří po sobě následujících let a svá zjištění zakládal na této neúplné analýze. Situace se v daném případě zjevně liší, jelikož analýza újmy zahrnuje údaje za celý rok za čtyři po sobě následující roky a dále je kladen určitý důraz na skutečnost, že před koncem uvedeného čtyřletého období došlo ve srovnání s rokem před obdobím šetření k pozitivnímu vývoji u mnoha z analyzovaných tendencí.
(139)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se s konečnou platností dospělo k závěru, že žádnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie nelze považovat za podstatnou ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. ÚVOD
(140)
Aniž by bylo dotčeno určení s ohledem na neexistenci podstatné újmy, a na základě hypotézy, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by mohla být charakterizována jako podstatná, Komise přezkoumala potenciální příčinnou souvislost.
(141)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise přezkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie nějakou újmu. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které by mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie současně způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. ÚČINKY DUMPINGOVÉHO DOVOZU
(142)
Navzdory klesající poptávce na trhu Unie se dovoz dotčeného výrobku mezi rokem 2007 a obdobím šetření zvýšil celkově o 15 % a jeho odpovídající podíl na trhu se zvýšil o 25 %. Tento vývoj se obecně časově shodoval se zhoršenou hospodářskou situací výrobního odvětví Unie. Zatímco výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet si svůj podíl na trhu, čínský dovoz zaznamenal nárůst o více než 5 procentních bodů.
(143)
Na tomto základě by se na první pohled mohlo zdát, že existuje příčinná souvislost mezi dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(144)
Z podrobnější analýzy účinků dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie však zjevně nevyplývá jednoznačný vzájemný vztah. Zatímco například dovoz z ČLR se v letech 2007 a 2008 (101. bod odůvodnění) jen nepatrně zvýšil a dovozní cena CIF vzrostla o 48 % (103. bod odůvodnění), výrobní odvětví Unie přesto v roce 2008 utrpělo značné ztráty a přišlo o určitý podíl na trhu. Naopak zatímco v období let 2008 a 2009 se čínský dovoz zvýšil o 26 % a dovozní cena CIF se snížila o 11 procentních bodů, výrobní odvětví Unie si udrželo svůj podíl na trhu a zotavilo se ze ztrát z roku 2008. Také mezi rokem 2009 a obdobím šetření, zatímco dovoz z ČLR se udržel na trhu Unie, situace výrobního odvětví Unie se jednoznačně zlepšila, jak je uvedeno výše v analýze újmy.
(145)
Tato neexistence vzájemného vztahu mezi dovozem z ČLR a tendencemi ukazatelů újmy výrazně naznačuje, že k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie přispěly jiné činitele, které ji možná i způsobily. Tato otázka bude dále zkoumána níže.
3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
(146)
Jinými činiteli, které byly přezkoumány v kontextu příčinných souvislostí, jsou: i) pokles poptávky v Unii, který pravděpodobně částečně souvisí s finanční a hospodářskou krizí v letech 2008/2009, a ii) výkyvy na trhu se sójovými boby.
i) Pokles poptávky v Unii, který pravděpodobně částečně souvisí s finanční a hospodářskou krizí v letech 2008/2009
(147)
Srovnáme-li rok 2007 s rokem 2010 (období šetření), lze v posuzovaném období pozorovat pokles spotřeby v Unii, a to o 8 %. Mnohé činitele způsobující újmu se vyvíjely převážně v souladu s tímto činitelem. Srovnáme-li například výše uvedená dvě období, objem prodeje výrobního odvětví EU rovněž klesl o 8 %. K dalším příkladům patří zaměstnanost - v roce 2010 o 7 % nižší než v roce 2007 - a produktivita - v roce 2010 rovněž o 7 % nižší než v roce 2007. Proto je jasné, že pokles poptávky, a to bez ohledu na to, jaká je jeho příčina, byl hlavním činitelem ve vývoji stavu výrobního odvětví Unie.
(148)
Ačkoliv příčina poklesu poptávky není přímo relevantní pro analýzu příčinných souvislostí, je dost pravděpodobné, že byla přinejmenším částečně způsobena finanční a hospodářskou krizí. V této souvislosti je třeba poznamenat, že poptávka klesla zejména mezi lety 2008 a 2009. Vzhledem k této časové shodě byl pokles o 8 procentních bodů mezi lety 2008 a 2009 se vší pravděpodobností spojen s hospodářskou krizí. Proto by bylo možné tvrdit, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna hospodářskou krizí a výsledným poklesem poptávky.
(149)
Rovněž je třeba poznamenat, že společnost Solae Belgium uznává ve své výroční zprávě z roku 2009, že nižší výnosy z finančních aktiv v důsledku finanční krize měly negativní dopad na finanční situaci společnosti.
(150)
Je třeba rovněž připomenout, že hospodářská situace výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zlepšila. Toto zlepšení se jasně shoduje s všeobecným hospodářským oživením.
(151)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že pokles poptávky, pravděpodobně částečně způsobený finanční a hospodářskou krizí, byl hlavní příčinou jakékoli újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(152)
Po poskytnutí konečných informací žadatel prohlásil, že újmu nezpůsobily finanční a hospodářská krize, neposkytl však v tomto ohledu žádné přesvědčivé argumenty a pouze odkázal na řadu dalších případů (17), kdy zjištění byla odlišná.
(153)
V této souvislosti je třeba připomenout, že každý případ musí být posuzován individuálně. Skutečností v tomto konkrétním případě zůstává, že zatímco neexistuje jednoznačný vzájemný vztah mezi dumpingovým dovozem a situací výrobního odvětví Unie, pokles poptávky, jenž byl pravděpodobně částečně způsobený hospodářskou krizí, přispěl ke špatné situaci výrobního odvětví Unie. To bylo totiž aspoň do určité míry výslovně uznáno ve výroční zprávě společnosti Solae Belgium z roku 2009, jak je uvedeno výše.
(154)
Lze však zaznamenat významné rozdíly mezi případy, jež zmínil žadatel, a stávajícím případem. Řada těchto rozdílů je uvedena v následujících bodech odůvodnění.
(155)
V případě týkajícím se kyseliny šťavelové (18) se i přesto, že některé ukazatele skutečně poukazovaly na významný pozitivní vývoj mezi rokem 2009 a obdobím šetření, podíl výrobního odvětví Unie na trhu snížil, zatímco v stávajícím případě se zvýšil téměř na úroveň roku 2007 (19). Případ týkající se kyseliny šťavelové mimoto nevykazuje meziroční neexistenci vzájemného vztahu mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a tendencí ukazatelů újmy, což je charakteristické pro stávající případ. Vývoj ziskovosti se rovněž liší. V stávajícím případě zejména značně kolísá ziskovost. V stávajícím případě je dále velmi nestabilní trh.
(156)
V případě týkajícím se otevřených síťovin ze skleněných vláken (20) se podíl výrobního odvětví Unie na trhu každoročně snížil, a to celkem o 12 procentních bodů (21). Současně soustavně meziročně rostl podíl čínského dovozu na trhu, a to celkem o 12,4 procentních bodů (22). V stávajícím případě se podíl čínského dovozu na trhu zvyšoval až do roku 2009 a poté klesl mezi rokem 2009 a obdobím šetření. Současně již v roce 2008 klesl podíl výrobního odvětví Unie na trhu, přičemž poté se opět zvýšil téměř na úroveň roku 2007.
(157)
V případě týkajícím se skleněných vláken (23) soustavně rostl meziroční podíl dumpingového dovozu na trhu, a to celkem o 6,3 procentních bodů (24).
(158)
V případě týkajícím se keramických obkládaček (25) stabilně rostl podíl dumpingového dovozu na trhu (26). Kromě toho se značně lišil vývoj zásob. V případě týkajícím se keramických obkládaček zvýšení zásob vypovídalo o újmě (27). Mimoto šetření v případě týkajícím se keramických obkládaček ukázalo, že navzdory oživení ve stavebnictví ukazatele výrobního odvětví Unie i nadále vykazovaly sestupný trend (28).
(159)
V případě týkajícím se mastných alkoholů (29) se vývoj ukazatelů újmy mezi rokem 2009 a obdobím šetření lišil od stávajícího případu (např. se snížila zaměstnanost) (30) a objem dumpingového dovozu a jeho podíl na trhu vzrostl mezi rokem 2009 a obdobím šetření (31).
(160)
Proto toto tvrzení žadatele musí být odmítnuto.
ii) Výkyvy na trhu se sójovými boby
(161)
Výše bylo uvedeno, že ziskovost výrobního odvětví Unie značně kolísá a poukazuje na nestálou povahu trhu.
(162)
Tato nestálost je úzce spjata s výkyvy na trhu se surovinami. Promptní trh pro hlavní surovinu - sójové boby - se tradičně vyznačuje značnými měsíčními a ročními výkyvy (32), zatímco ceny konečného výrobku - dotčeného výrobku - inklinují spíše k stabilitě (jelikož jsou založeny na dlouhodobých smlouvách). Proto úroveň ziskovosti u výrobku, který je předmětem šetření, silně závisí na převládající situaci na trhu se sójovými boby.
(163)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že v roce 2008 skutečně došlo ke značnému zvýšení cen sójových bobů, které mělo významný vliv na ziskovost a celkovou situaci výrobního odvětví Unie. Sám žadatel uznal, že zvýšení cen sójových bobů přispělo k jeho špatné situaci v roce 2008.
(164)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je zřejmé, že výkyvy na trhu se sójovými boby byly rovněž hlavní příčinou jakékoli újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(165)
Po poskytnutí konečných informací žadatel prohlásil, že výkyvy cen na trhu se sójovými boby nemohly narušit příčinnou souvislost a že se týkaly pouze ztrát v roce 2008. V tomto ohledu však nebyly předloženy žádné podložené důkazy.
(166)
Je třeba poznamenat, že značné zvýšení cen sójových bobů se shoduje se špatnými finančními výsledky výrobního odvětví Unie, a vzhledem k tomu, že vysoké ceny sójových bobů byly považovány za hlavní příčinu ztrát v roce 2008, neexistuje žádný zvláštní důvod, proč by se ke ztrátám v roce 2010, jež se shodují s dalším zvýšením cen sójových bobů, mělo přistupovat odlišně.
(167)
Proto toto tvrzení žadatele musí být odmítnuto.
4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(168)
Jiné faktory, a to zejména pokles poptávky (pravděpodobně částečně způsobený hospodářskou krizí v letech 2008/2009) a nestálá povaha trhu s hlavní surovinou byly významnými příčinami jakékoli újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(169)
Proto i za předpokladu, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, neboť tyto jiné činitele narušují příčinnou souvislost, nelze vyvodit závěr, že jakákoli újma byla způsobena dumpingovým dovozem z ČLR.
F. ZÁJEM UNIE
(170)
Vzhledem k tomu, že se zjistilo, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována újma, kterou lze považovat za podstatnou, a že v každém případě jiné činitele narušují příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a touto újmou, zájem Unie není třeba zkoumat.
G. ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ
(171)
Vzhledem k závěrům vyvozeným s ohledem na neexistenci podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie a s ohledem na neexistenci příčinné souvislosti by řízení v souladu s článkem 9 základního nařízení mělo být zastaveno bez uložení opatření.
(172)
Všechny dotčené strany byly informovány o konečných zjištěních a o záměru zastavit řízení a dostaly příležitost vyjádřit své připomínky. Jejich připomínky byly vzaty v úvahu, avšak nijak nezměnily výše uvedené závěry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antidumpingové řízení týkající se dovozu určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky se zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 27. června 2012.
BESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 27 juni 2012
tot beëindiging van de antidumpingprocedure betreffende de invoer van bepaalde sojaproteïneconcentraten van oorsprong uit de Volksrepubliek China
(2012/343/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name artikel 9,
Na raadpleging van het Raadgevend Comité,
Overwegende hetgeen volgt:
A. PROCEDURE
1. INLEIDING VAN DE PROCEDURE
(1)
Op 19 april 2011 heeft de Commissie met een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie (2) („het bericht van inleiding”) de inleiding aangekondigd van een antidumpingprocedure betreffende de invoer van bepaalde sojaproteïneconcentraten van oorsprong uit de Volksrepubliek China („de VRC” of „het betrokken land”).
(2)
De procedure werd ingeleid naar aanleiding van een klacht die op 7 maart 2011 werd ingediend door Solae Europe SA („de klager”), die een groot deel, in dit geval meer dan 25 %, van de totale productie van bepaalde sojaproteïneconcentraten in de Unie vertegenwoordigt (3). Het bij die klacht gevoegde bewijsmateriaal betreffende de dumping van het product en de daaruit voortvloeiende aanmerkelijke schade werd voldoende geacht om een antidumpingprocedure in te leiden.
2. BIJ DE PROCEDURE BETROKKEN PARTIJEN
(3)
De Commissie heeft de klager, de andere bekende producent in de Unie, de haar bekende betrokken producent-exporteur en vertegenwoordigers van de VRC, importeurs, leveranciers en gebruikers, alsmede hun verenigingen officieel van de inleiding van de procedure in kennis gesteld. Belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld om binnen de in het bericht van inleiding vermelde termijn hun standpunt schriftelijk kenbaar te maken en te verzoeken te worden gehoord.
(4)
Alle belanghebbenden die daar met opgave van redenen om hadden verzocht, werden gehoord.
(5)
Met alle mondelinge en schriftelijke opmerkingen van de belanghebbenden werd waar nodig rekening gehouden.
(6)
Gezien het blijkbaar grote aantal producenten-exporteurs en niet-verbonden importeurs in de Unie, werd in het bericht van inleiding overwogen om overeenkomstig artikel 17 van Verordening (EG) nr. 1225/2009 van een steekproef gebruik te maken. Om de Commissie in staat te stellen te beslissen of een steekproef noodzakelijk was en, zo ja, deze ook samen te stellen, werd aan alle producenten-exporteurs en niet-verbonden importeurs in de Unie gevraagd zich bij de Commissie kenbaar te maken en haar overeenkomstig het bericht van inleiding basisinformatie te verstrekken over hun activiteiten in verband met het betrokken product tijdens de periode van 1 januari 2010 tot en met 31 december 2010 („het onderzoektijdvak” of „het OT”). De autoriteiten van de VRC werden eveneens geraadpleegd over de samenstelling van de steekproef van producenten-exporteurs.
2.1. STEEKPROEF VAN PRODUCENTEN-EXPORTEURS
(7)
Twintig producenten-exporteurs verstrekten de informatie waarom in de steekproefprocedure werd verzocht en boden aan binnen de termijnen hun medewerking te verlenen. De in de EU verkochte volumes die deze (groepen) producenten-exporteurs rapporteerden, vertegenwoordigden ongeveer 90 % van de betrokken invoer tijdens het onderzoektijdvak. Bijgevolg werd de mate van medewerking hoog geacht.
(8)
Omdat veel (groepen) producenten-exporteurs zich bereid verklaarden medewerking te verlenen, werd het nodig geacht voor de producenten-exporteurs een steekproef samen te stellen.
(9)
De Commissie stelde overeenkomstig artikel 17 van de basisverordening een steekproef samen op basis van de grootste representatieve uitvoerhoeveelheden die binnen de beschikbare tijd redelijkerwijs konden worden onderzocht. De aldus oorspronkelijk samengestelde steekproef bestond uit twee groepen verbonden ondernemingen, die onder meer vijf individuele producenten vertegenwoordigden en in het onderzoektijdvak goed waren voor 40 % tot 50 % van het uitvoervolume van het betrokken product uit de VRC in de EU. Nadat de Commissie aanwijzingen had ontvangen dat deze twee groepen voor de instelling van een antidumpingrecht misschien als één entiteit zouden moeten worden behandeld (zie overweging 41), werd de steekproef uitgebreid met een derde groep producenten-exporteurs, zodat hij 45 % tot 60 % van de invoer uit China vertegenwoordigde. Overeenkomstig artikel 17, lid 2, van de basisverordening werd met de betrokken partijen en met de Chinese autoriteiten overleg gepleegd over zowel de initiële samenstelling als de latere uitbreiding van de steekproef. Twee verbonden producenten-exporteurs maakten bezwaar tegen de uitbreiding van de steekproef met het argument dat zij geschikter waren als derde groep producenten-exporteurs om in de steekproef te worden opgenomen indien de steekproef moest worden uitgebreid. Er zij op gewezen dat de voorgestelde nieuwe steekproef overeenkomstig artikel 17, lid 1, van de basisverordening bestond uit de drie groepen producenten-exporteurs met de grootste in de EU verkochte volumes van het betrokken product tijdens het OT. Bovendien hadden de twee verbonden producenten die argumenteerden dat zij als derde groep hadden moeten worden geselecteerd in het OT slechts zeer kleine hoeveelheden van het betrokken product in de EU verkocht (namelijk minder dan 10 % van de hoeveelheden die de geselecteerde derde groep in de EU had verkocht). Daarom werd bevestigd dat de uitgebreide steekproef met de drie voorgestelde groepen het representatiefst was. Er werden verder geen bezwaren gemaakt.
2.2. STEEKPROEF VAN IMPORTEURS
(10)
Na onderzoek van de verstrekte informatie en gezien het grote aantal importeurs dat zich bereid verklaarde om medewerking te verlenen, werd besloten dat voor de niet-verbonden importeurs een steekproef moest worden samengesteld.
(11)
Zeven niet-verbonden importeurs, die 20 % van de totale invoer van het betrokken product in de Unie vertegenwoordigden, stemden ermee in om in de steekproef te worden opgenomen. Drie importeurs, die ongeveer 17 % van de totale invoer uit de VRC en bijna 90 % van de invoer van de medewerkende importeurs vertegenwoordigden, werden voor de steekproef geselecteerd. Overeenkomstig artikel 17, lid 2, van de basisverordening werden de betrokken partijen in de gelegenheid gesteld opmerkingen te maken over de samenstelling van de steekproef. Er werden geen bezwaren gemaakt. Een van de in de steekproef opgenomen importeurs zette zijn medewerking stop en heeft de vragenlijst niet beantwoord.
2.3. ANTWOORDEN OP DE VRAGENLIJST EN CONTROLES
(12)
Om de in de steekproef opgenomen groepen producenten-exporteurs in de VRC in staat te stellen desgewenst een verzoek om behandeling als marktgerichte onderneming („BMO”) of individuele behandeling („IB”) in te dienen, heeft de Commissie hen BMO- en IB-aanvraagformulieren toegezonden. In dit verband hebben twee in de steekproef opgenomen groepen ondernemingen overeenkomstig artikel 2, lid 7, van de basisverordening BMO aangevraagd, en heeft de resterende in de steekproef opgenomen groep ondernemingen overeenkomstig artikel 9, lid 5, van de basisverordening IB aangevraagd.
(13)
BMO-/IB-aanvraagformulieren werden ook gestuurd naar niet in de steekproef opgenomen (groepen) producenten-exporteurs die te kennen hadden gegeven dat zij overeenkomstig artikel 17, lid 3, van de basisverordening, een individueel onderzoek wilden aanvragen.
(14)
De Commissie heeft vragenlijsten gestuurd naar de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs, naar de niet in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs die te kennen hadden gegeven dat zij een individueel onderzoek wilden aanvragen, naar de klager en naar de andere bekende producent in de Unie, naar de in de steekproef opgenomen importeurs en naar alle bekende gebruikers.
(15)
Nadat de Commissie om informatie had verzocht van producenten in de mogelijke referentielanden Brazilië, Israël en de Verenigde Staten van Amerika („de VS”), heeft zij ook vragenlijsten gestuurd naar de producenten die hun medewerking hadden aangeboden in Brazilië en Israël met het oog op de vaststelling van de normale waarde voor ondernemingen waaraan geen BMO kon worden toegekend (zie de overwegingen 60 tot en met 64).
(16)
De Commissie heeft volledig ingevulde vragenlijsten ontvangen van de drie in de steekproef opgenomen groepen producenten-exporteurs in de VRC, van één Braziliaanse producent, van één Israëlische producent, van één producent in de Unie (met één productiefaciliteit in België en één in Denemarken), van twee (van de drie) in de steekproef opgenomen importeurs en van vier gebruikers in de EU. Een andere Braziliaanse producent heeft de vragenlijst onvolledig beantwoord.
(17)
Bovendien heeft de Commissie overeenkomstig artikel 17, lid 3, van de basisverordening aanvragen voor een individueel onderzoek („IO”) ontvangen van één niet in de steekproef opgenomen producent-exporteur („IO-aanvrager A”) en van één groep niet in de steekproef opgenomen verbonden producenten-exporteurs (samen „IO-aanvrager B”) (4). Na analyse van de informatie van de in de steekproef opgenomen partijen en van deze aanvragen, met inbegrip van de naar behoren beantwoorde vragenlijsten, werd geoordeeld dat het aantal (groepen) producenten-exporteurs dat moest worden onderzocht alleen al in de steekproef zo groot was dat extra IO's veel te belastend zouden zijn en een tijdige afsluiting van het onderzoek in de weg zouden staan. Bijgevolg zijn de aanvragers ervan op de hoogte gesteld dat hun IO-aanvraag werd verworpen.
(18)
IO-aanvrager B betwistte deze beslissing om zijn IO-aanvraag niet in overweging te nemen. Hij argumenteerde dat deze weigering in strijd zou zijn met artikel 17, lid 3, van de basisverordening en met artikel 6.10 van de Antidumpingovereenkomst, zoals dat onlangs in de bevestigingsmiddelenzaak (5) door het Orgaan voor Geschillenbeslechting van de WTO werd geïnterpreteerd. Bovendien zou een dergelijke weigering indruisen tegen het grondbeginsel van evenredigheid.
(19)
Wat het eerste argument betreft, bieden zowel artikel 17, lid 3, van de basisverordening als artikel 6.10 van de Antidumpingovereenkomst de onderzoekende autoriteit uitdrukkelijk de mogelijkheid om IO-aanvragen buiten beschouwing te laten wanneer het aantal betrokken exporteurs en/of producenten zo groot is dat zulks ondoenbaar zou zijn. In het rapport van de WTO-Beroepsinstantie (WTO Appellate Body Report) in de bevestigingsmiddelenzaak werd verduidelijkt dat tijdige IO-aanvragen „in de regel” moeten worden geaccepteerd tenzij dit „te belastend” zou zijn (6). In dit geval zou de controle van de antwoorden op de vragenlijst en van de antwoorden op de BMO-aanvraagformulieren van de IO-aanvragers een controlebezoek aan een onderneming (IO-aanvrager A) en twee andere ondernemingen (die welke deel uitmaken van IO-aanvrager B) inhouden. Tijdens deze controlebezoeken moet worden nagegaan of de ondernemingen voldoen aan de criteria van artikel 2, lid 7, onder c), en moeten de aangegeven structuur, de kosten (met inbegrip van de productiekosten en de aankopen), de verkoop en de winstgevendheid worden gecontroleerd. Gezien het grote aantal entiteiten dan in de steekproef reeds wordt onderzocht, zou de toevoeging van een extra aanvrager inderdaad te belastend zijn geweest; de tijdige afsluiting van het onderzoek zou erdoor ernstig in gevaar zijn gebracht. Bijgevolg is de beslissing om deze aanvragen voor een individueel onderzoek niet te aanvaarden bij wet gerechtvaardigd en is zij niet in strijd met het evenredigheidsbeginsel.
(20)
Nadat IO-aanvrager B had vernomen dat een IO te belastend zou zijn, stelde hij voor om zijn BMO-aanvraag in te trekken indien hem een IO zou worden toegekend. Hij argumenteerde dat de Commissie, aangezien hij tijdens het OT slechts één kleine uitvoertransactie zou hebben verricht en niet langer BMO aanvroeg, geen controlebezoek in de VRC behoefde te maken met het oog op de vaststelling van dumping en dat het zou volstaan die ene uitvoertransactie te controleren naar aanleiding van de controle van het antwoord op de vragenlijst van klager in de EU. De exporteur argumenteerde dat de toekenning van een individueel onderzoek bijgevolg niet belastend zou zijn.
(21)
Indien een IO wordt toegekend, is een controlebezoek aan IO-aanvrager B echter nodig, aangezien het bestaan van andere uitvoer naar de EU tijdens het OT zonder een controlebezoek in de VRC aan beide producenten in de groep niet kan worden uitgesloten. Een dergelijke controle zou te belastend zijn geweest gezien de omvang van de steekproef met drie grote groepen ondernemingen. Het verzoek werd daarom van de hand gewezen.
(22)
De beslissing om de aanvragen voor een individuele behandeling niet te aanvaarden, werd gehandhaafd. Gezien de hierboven vermelde gronden werd definitief besloten dat aanvragen voor individueel onderzoek niet konden worden ingewilligd, aangezien het onderzoek erdoor te belastend zou worden en deze een tijdige afsluiting van het onderzoek in de weg zouden staan.
(23)
De Commissie heeft alle gegevens die zij voor de vaststelling van dumping, de (dreigende) schade als gevolg hiervan en het belang van de Unie nodig achtte, verzameld en gecontroleerd. Bij de volgende ondernemingen werd ter plaatse een controle verricht:
a)
producenten-exporteurs in de VRC:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd en haar verbonden ondernemingen, Dezhou;
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd en haar verbonden ondernemingen, Shenxian, Qingdao, Yucheng;
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd en haar verbonden ondernemingen, Liaocheng, Qingdao;
b)
producent in de Unie:
-
Solae Europe, met productiefaciliteiten in:
-
België, Ieper (Solae Belgium), en
-
Denemarken, Aarhus (Solae Denmark);
c)
producenten in het referentieland:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio;
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo.
3. ONDERZOEKTIJDVAK
(24)
Het onderzoek naar dumping en schade had betrekking op de periode van 1 januari 2010 tot en met 31 december 2010 (het „onderzoektijdvak” of „OT”). Het onderzoek naar de ontwikkelingen die van belang zijn voor de schadebeoordeling had betrekking op de periode van 2007 tot het eind van het onderzoektijdvak („de beoordelingsperiode”).
4. BEVINDINGEN IN HET STADIUM VAN HET TUSSENTIJDSE ONDERZOEK
(25)
In de fase van het tussentijdse onderzoek werd geoordeeld dat beter geen voorlopige maatregelen konden worden ingesteld, vooral omdat het oorzakelijk verband tussen de invoer met dumping van bepaalde sojaproteïneconcentraten uit de VRC en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade nog verder moest worden onderzocht.
5. VERVOLG VAN DE PROCEDURE
(26)
Na de mededeling van de belangrijkste feiten en overwegingen op grond waarvan was besloten geen voorlopige maatregelen in te stellen („mededeling van de tussentijdse bevindingen”), hebben verscheidene belanghebbenden schriftelijk opmerkingen over de tussentijdse bevindingen gemaakt. De partijen die verzochten te worden gehoord, zagen hun verzoek ingewilligd.
(27)
De Commissie heeft vervolgens alle informatie verzameld die zij voor haar definitieve bevindingen noodzakelijk achtte. Naast de in overweging 23 vermelde controles is nog een extra controlebezoek uitgevoerd bij Kerry in Bristol, VK, een van de importeurs en gebruikers van sojaproteïnen die aan het onderzoek hebben meegewerkt.
B. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJK PRODUCT
1. BETROKKEN PRODUCT
(28)
In het bericht van inleiding is het betrokken product gedefinieerd als sojaproteïneconcentraat met een proteïnegehalte van 65 gewichtspercenten of meer (N × 6,25) berekend op de droge stof door vitaminen, mineralen, aminozuren en voedingsadditieven buiten beschouwing te laten, van oorsprong uit de VRC („het betrokken product”), momenteel ingedeeld onder de GN-codes ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ex 2309 90 96 sinds 1 januari 2012) en ex 3504 00 90.
(29)
In de bovenstaande productomschrijving kunnen twee grote productgroepen worden onderscheiden: i) sojaproteïneconcentraten („concentraten”, waaronder eenvoudige/basisconcentraten en verder verwerkte concentraten) met een proteïnegehalte van meer dan 65 % maar minder dan 90 %; en ii) geïsoleerde sojaproteïnen („isolaten”), met een proteïnegehalte van 90 % of meer.
(30)
Er werd eveneens vastgesteld dat het eenvoudige concentraat veeleer een basisproduct met een lage toegevoegde waarde is, maar dat isolaten en verder verwerkte concentraten aanzienlijk meer verwerking vergen en bijgevolg producten met een hogere toegevoegde waarde zijn.
(31)
De productomschrijving hierboven omvat ook eenvoudige (niet verder verwerkte) concentraten voor diervoeding. Deze werden tijdens de beoordelingsperiode in de EU geproduceerd door één in Frankrijk gevestigde productie-installatie van de klager en door een andere onderneming, ADM, die in Nederland gevestigd is.
(32)
Na de mededeling van de tussentijdse bevindingen vroeg de klager de productomschrijving te wijzigen en concentraten die voor diervoeding worden gebruikt eruit te verwijderen. De klager was gekant tegen de benadering die in het tussentijdse document werd voorgesteld en argumenteerde dat de uitsluiting van de gegevens van de productie-eenheid in Frankrijk, die in 2009 (dit is in het midden van de beoordelingsperiode) werd gesloten, de resterende gegevens (waarvan de gegevens van ADM nog deel uitmaakten) inconsistent maakte. Bijgevolg werden de verkoop en het marktaandeel van de producenten in de EU van het onderzochte product kunstmatig vergroot.
(33)
De klager argumenteerde dat, gezien de relatief stabiele vraag, een deel van de leveringen door de Franse productie-eenheid van Solae, tot die in 2009 sloot, werd overgenomen door hun concurrent in de EU, ADM. Het feit dat geen rekening werd gehouden met de gegevens van de Franse productie-eenheid resulteerde bijgevolg in een misleidende vergelijking van de gegevens voor 2008, toen ADM slechts een kleiner aandeel van de markt voor concentraten voor diervoeding had, met de gegevens voor het OT, toen AMD een veel groter aandeel van die markt had.
(34)
De klager verstrekte met name informatie over technische en chemische verschillen tussen de concentraten voor diervoeding enerzijds en andere concentraten en isolaten anderzijds. Voor deze subgroepen worden ook verschillende distributiekanalen gebruikt. Bovendien zijn concentraten voor diervoeding ingedeeld onder een andere GN-code dan andere concentraten (voor levensmiddelen) en isolaten.
(35)
Na de indiening van de klacht was een exporteur het oneens met het verzoek om de productomschrijving te beperken. Deze exporteur had het verzoek echter verkeerd begrepen en dacht dat het de bedoeling was alle sojaproteïneconcentraten uit te sluiten, terwijl het verzoek in feite alleen de uitsluiting van eenvoudige sojaproteïneconcentraten voor diervoeding betrof. Bovendien heeft de exporteur niet aangetoond waarom het verzoek ongegrond zou zijn.
(36)
Er zij ook op gewezen dat de invoer van sojaproteïneconcentraten voor diervoeding, op grond van de informatie die tijdens het onderzoek is verzameld, minder dan 1 % vertegenwoordigt van de totale Chinese invoer in de Unie van het onderzochte product (zoals oorspronkelijk gedefinieerd).
(37)
Gezien het bovenstaande, en met name de duidelijke technische, chemische en marktgerelateerde verschillen, wordt het passend geacht de productomschrijving te beperken door eenvoudige sojaproteïneconcentraten van de soort die in diervoeding wordt gebruikt, uit te sluiten. Bij het betrokken product gaat het bijgevolg om sojaproteïneconcentraten, andere dan dergelijke producten van een soort die in diervoeding wordt gebruikt, met een proteïnegehalte van 65 gewichtspercenten of meer (N × 6,25) berekend op de droge stof door vitaminen, mineralen, aminozuren en voedingsadditieven buiten beschouwing te laten, van oorsprong uit de VRC („het betrokken product”), momenteel ingedeeld onder de GN-codes ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 en ex 3504 00 90.
(38)
Het betrokken product wordt hoofdzakelijk gebruikt in de levensmiddelenindustrie in vleestoepassingen en vleesvervangers. Andere levensmiddelentoepassingen zijn onder meer slasauzen, soepen, poeders voor dranken, energierepen, zuivelvrije creamers, bevroren desserts, opgeklopte toppings, zuigelingenvoeding, brood, ontbijtgranen, pasta enz. Door zijn functionaliteiten heeft het betrokken product ook een aantal specifieke toepassingen, met name in kleefstoffen, asfalt, harsen, schoonmaakmiddelen, cosmetica, inkt, leder, verf, papiercoatings, pesticiden/fungiciden, plastic, polyester en textielvezels.
(39)
Ondanks een aantal verschillen in mogelijke eindtoepassingen hebben de verschillende soorten van het betrokken product, concentraten en isolaten, allemaal dezelfde fysische en chemische basiseigenschappen. Daarom worden zij als één enkel product beschouwd.
2. SOORTGELIJK PRODUCT
(40)
Vastgesteld werd dat het betrokken product en bepaalde sojaproteïneconcentraten die in de VRC worden geproduceerd en aldaar op de binnenlandse markt worden verkocht, en bepaalde sojaproteïneconcentraten die in het referentieland, Brazilië, worden geproduceerd en aldaar op de binnenlandse markt worden verkocht dezelfde fysische, chemische en technische basiskenmerken hebben en voor dezelfde doeleinden worden gebruikt als bepaalde sojaproteïneconcentraten die door de bedrijfstak van de Unie in de Unie worden geproduceerd en daar ook worden verkocht. Daarom worden deze producten als gelijk beschouwd in de zin van artikel 1, lid 4, van de basisverordening.
C. DUMPING
1. VERBAND TUSSEN DE SINOGLORY-GROEP EN DE GUSHEN-GROEP
(41)
Tot de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs behoorden Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd en haar verbonden ondernemingen („de Crown-groep”), Gushen Biological Technology Group Co. Ltd en haar verbonden ondernemingen („de Gushen-groep”) en Sinoglory Health Food Co. Ltd en haar verbonden ondernemingen („de Sinoglory-groep”). In een vroeg stadium van het onderzoek werd geoordeeld dat de Gushen-groep en de Sinoglory-groep misschien als verbonden exporteurs moesten worden behandeld. Op grond van de informatie die de betrokken exporteurs hebben verstrekt, werd uiteindelijk toch besloten de Gushen-groep en de Sinoglory-groep in dit onderzoek als afzonderlijke entiteiten te beschouwen.
2. BEHANDELING ALS MARKTGERICHTE ONDERNEMING („BMO”)
(42)
Ingevolge artikel 2, lid 7, onder b), van de basisverordening wordt bij antidumpingonderzoeken betreffende producten van oorsprong uit de VRC de normale waarde voor producenten die aan de criteria van lid 7, onder c), van dat artikel voldoen, overeenkomstig de leden 1 tot en met 6 van dat artikel vastgesteld.
(43)
Gemakshalve worden deze criteria hieronder nog eens kort samengevat:
1.
besluiten van ondernemingen en de door hen gemaakte kosten zijn een reactie op marktsignalen, zonder staatsinmenging van betekenis;
2.
de boekhouding wordt door een onafhankelijke instantie in overeenstemming met de hiervoor internationaal geldende standaarden gecontroleerd en bestrijkt alle terreinen;
3.
er zijn geen verstoringen van betekenis die nog voortvloeien uit het vroegere systeem zonder markteconomie;
4.
faillissements- en eigendomswetten bieden rechtszekerheid en stabiliteit; en
5.
munteenheden worden tegen de marktkoers omgerekend.
(44)
De Crown-groep en de Sinoglory-groep hebben BMO aangevraagd.
(45)
Zowel voor de Crown-groep als voor de Sinoglory-groep heeft de Commissie alle gegevens verzameld die zij nodig achtte, en heeft zij de in het BMO-aanvraagformulier verstrekte gegevens en alle andere nodig geachte gegevens ter plaatse gecontroleerd.
(46)
Uit het onderzoek is gebleken dat geen van beide groepen aan de in artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening opgenomen criteria voor toekenning van BMO voldeed.
(47)
In beide groepen voldeden de ondernemingen met name niet aan de criteria 1, 2, en 3.
(48)
In het geval van één groep voldeed een producent in de groep niet aan criterium 1 omdat hij verplicht was al zijn producten op de internationale markt te verkopen. Hoewel de onderneming argumenteerde dat deze bepaling niet bindend was, heeft de onderneming in feite nooit op de binnenlandse markt verkocht (met uitzondering van een kleine verkoop in 2007). Wat criterium 2 betreft, werden voor beide producenten in de groep verschillende boekhoudingsproblemen vastgesteld. Bovendien heeft één van de ondernemingen in de groep geen BMO-aanvraagformulier ingediend. Voorts heeft een onderneming in de groep een deel van haar grond verpacht zonder enige registratie van de pachtinkomsten in haar rekeningen, aangezien voor deze betalingen geen facturen of bewijzen van betaling zijn opgemaakt. Toen zij verhuisde naar een nieuwe productielocatie en een deel van haar uitrusting niet meer werd gebruikt, is de waardevermindering niet getoetst. Tot slot ontving één van de ondernemingen in de groep, toen die een nieuw stuk grond kocht, middelen van de regering om de dorpsbewoners te vergoeden die moesten verhuizen. Deze betaling werd echter niet voor dat doel gebruikt, maar wel om de kosten van het grondgebruiksrecht te verminderen. Wat criterium 3 betreft, ruilen de twee producenten in de groep grondstoffen van een gemeenschappelijke leverancier zonder enige behoorlijke documentatie of registratie, op grond van zeer informele regelingen zonder aanpassingen voor prijsverschillen of vergoedingen: dit is een soort ruilhandel. Voorts kon een producent gedurende verschillende jaren en zonder betaling de grond gebruiken die toebehoorde aan zijn meerderheidsaandeelhouder. Dat kon volgens die onderneming omdat de moedermaatschappij de gebruiksrechten voor die grond in het kader van haar privatisering voor een zeer lage prijs had verworven.
(49)
Na de mededeling van de gedetailleerde BMO-bevindingen en de mededeling van de tussentijdse bevindingen herhaalde de groep eerder aangevoerde argumenten, namelijk dat één van de twee producenten niet mocht worden beschouwd als wettelijk verbonden met de rest van de groep. In verband met dit argument is echter vastgesteld dat de twee producenten samen met de rest van de groep een gecoördineerde commerciële en industriële strategie nastreefden, waaronder de in overweging 48 vermelde ruilhandel. Het argument wordt daarom afgewezen.
(50)
De groep voerde ook aan dat de verkoopbeperking voor één van zijn producenten alleen in de statuten was vermeld, en niet in de bedrijfsvergunning of het goedkeuringscertificaat. Volgens de onderneming was de beperking bijgevolg niet bindend. Bovendien werd er aangevoerd dat de onderneming die geen BMO-aanvraagformulier had ingediend geen productie- of handelsmaatschappij maar eerder een betaalagent was en dat de groep haar best had gedaan om alle beschikbare informatie te verstrekken.
(51)
Zoals hierboven vermeld voldeed de producent in kwestie duidelijk aan de verkoopbeperking. Bovendien maken de statuten deel uit van de documenten die voor goedkeuring aan de autoriteiten worden overgelegd wanneer de onderneming wordt opgericht; bijgevolg is het duidelijk dat de inhoud van deze documenten de basis vormt voor de werkelijke activiteiten van de onderneming. Tot slot werd vastgesteld dat de onderneming die geen BMO-aanvraagformulier heeft ingediend in feite betrokken was bij bepaalde aspecten die verband hielden met de uitvoer van het product in kwestie, en dat zij bijgevolg een BMO-aanvraagformulier had moeten indienen. Daarom worden beide argumenten verworpen.
(52)
In het geval van de andere groep was een van de producenten-exporteurs eveneens onderworpen aan een beperking van zijn verkoop, waarbij hij 70 % van zijn productie moest uitvoeren; hij voldeed bijgevolg niet aan criterium 1. Wat criterium 2 betreft, zijn een aantal problemen vastgesteld met de afschrijving van activa en wijzigingen van de boekhoudpraktijken. Wat criterium 3 betreft, varieert de waarde die in een van de rekeningen van de ondernemingen wordt toegekend aan twee stukken grond aanzienlijk; er wordt geoordeeld dat de onderneming zich een stuk grond heeft kunnen aanschaffen tegen een prijs die duidelijk onder de marktwaarde ligt en aldus een verkapte subsidie heeft ontvangen. Bovendien kon een andere onderneming in de groep een stuk grond een jaar lang gratis pachten en heeft zij grondgebruiksrechten verkregen tegen een prijs onder de marktwaarde. Tot slot is in de toelichting bij de rekeningen geen melding gemaakt van een aantal garanties binnen de groep, wat een inbreuk betekent op internationale standaard voor jaarrekeningen nr. 24.
(53)
Na de mededeling van de gedetailleerde BMO-bevindingen en de mededeling van de tussentijdse bevindingen argumenteerde de groep dat de feitelijke verkoop van de twee producenten aan geen enkele verkoopbeperking onderworpen was. Volgens de ondernemingen was het feit dat hun respectieve uitvoervolumes in overeenstemming waren met de beperkingen in hun statuten alleen toe te schrijven aan het evenwicht tussen vraag en aanbod op de sojaproteïnemarkt. Zij onderstreepten dat deze beperkende bepalingen kort na het OT uit deze teksten waren verwijderd. Bovendien argumenteerde de groep in verband met criterium 2 dat zij, afgezien van kleine boekhoudingsfoutjes, de algemeen aanvaarde boekhoudkundige beginselen van China, die zij moet toepassen in plaats van de internationale standaard voor jaarrekeningen, volledig had nageleefd. In verband met de grondgebruiksrechten argumenteerde de groep dat de verschillende waarde van de twee stukken grond toe te schrijven was aan de nivelleringskosten voor één van de twee stukken grond. Tot slot werd benadrukt dat de gratis pacht van een ander stuk grond toe te schrijven was aan administratieve vertragingen alvorens het grondgebruiksrecht werkelijk kon worden verworven en dat de waarde van de vrijstelling sowieso maar miniem was in vergelijking met de bedrijfsopbrengsten.
(54)
Wat criterium 1 betreft, zij opgemerkt dat de statuten deel uitmaken van de documenten die bij de oprichting van de onderneming aan de autoriteiten worden overgelegd en door hen worden goedgekeurd. Er wordt geoordeeld dat de onderneming de verkoopbeperkingen heeft nageleefd omdat zij daartoe verplicht was, en het is duidelijk dat de inhoud van deze documenten de basis vormt voor de feitelijke activiteiten van de onderneming. Bovendien wordt onderstreept dat de schrapping van de beperkingen uit de statuten na het OT heeft plaatsgevonden en bijgevolg irrelevant is voor het onderzoek. Wat criterium 2 betreft, kon de nauwgezetheid en de betrouwbaarheid van de administratie duidelijk niet worden bevestigd. Bovendien hoort de boekhouding van de onderneming te worden geaudit overeenkomstig de internationale standaard voor jaarrekeningen; dit kon tijdens het bezoek ter plaatse niet worden bevestigd. Wat criterium 3 betreft, kon tijdens het bezoek ter plaatse geen bewijsmateriaal worden overgelegd voor de nivelleringskosten voor het desbetreffende stuk grond. Tot slot en los van de aangevoerde uitleg blijft het een feit dat één van de ondernemingen haar grond gedurende een bepaalde periode gratis pachtte en aldus een subsidie genoot. De opmerkingen konden bijgevolg geen verandering brengen in de BMO-bevindingen. Deze bevindingen worden hierbij bevestigd.
3. INDIVIDUELE BEHANDELING („IB”)
(55)
Ingevolge artikel 2, lid 7, onder a), van de basisverordening moet voor landen waarop die bepaling van toepassing is, een voor het gehele land geldend recht worden vastgesteld, maar kunnen ondernemingen die kunnen aantonen dat zij aan de criteria van artikel 9, lid 5, van de basisverordening voldoen, daarvan worden uitgezonderd. Gemakshalve worden deze criteria hieronder nog eens kort samengevat:
-
in geval van geheel of gedeeltelijk in buitenlandse handen zijnde ondernemingen of joint ventures kunnen de exporteurs hun kapitaal en winsten vrij repatriëren;
-
de uitvoerprijzen en -hoeveelheden en de verkoopvoorwaarden worden vrij vastgesteld;
-
de meerderheid van de aandeelhouders zijn particulieren. Staatsambtenaren die deel uitmaken van de raad van bestuur of die leidinggevende functies vervullen, moeten in de minderheid zijn of er moet worden aangetoond dat de onderneming niettemin voldoende vrij is van staatsinmenging;
-
bij de omrekening van valuta's worden marktkoersen gebruikt; en
-
de staatsinmenging is niet dusdanig dat maatregelen ontweken kunnen worden indien voor individuele exporteurs een ander recht wordt vastgesteld.
(56)
De Gushen-groep heeft uitsluitend IB aangevraagd. Deze aanvraag werd onderzocht en niets wees erop dat de onderneming niet aan de bovengenoemde criteria voldeed. Daarom werd geconcludeerd dat aan de Gushen-groep IB kon worden toegekend.
(57)
Ook voor de Crown-groep en de Sinoglory-groep werd een evaluatie uitgevoerd, aangezien aan deze ondernemingen geen BMO werd toegekend. In geen van beide gevallen waren er aanwijzigen dat de ondernemingen niet aan de bovengenoemde criteria voldeden. Daarom werd geconcludeerd dat aan beide groepen ondernemingen IB kon worden toegekend.
(58)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen gaf de klager te kennen het niet eens te zijn met de toekenning van IB aan de in de steekproef opgenomen groepen exporteurs. Aangezien er geen maatregelen worden ingesteld, was het echter niet nodig dit aspect verder te onderzoeken.
4. NORMALE WAARDE
(59)
Zoals uiteengezet in overweging 46 werd geen BMO toegekend aan de twee in de steekproef opgenomen groepen die daarom hadden verzocht. De derde in de steekproef opgenomen groep had niet om BMO verzocht. Bijgevolg werd de normale waarde voor alle groepen overeenkomstig artikel 2, lid 7, van de basisverordening vastgesteld op grond van de prijzen of berekende waarde in een referentieland.
a) Referentieland
(60)
In het bericht van inleiding meldde de Commissie voornemens te zijn de VS als geschikt referentieland voor de vaststelling van de normale waarde voor de VRC te gebruiken en werd belanghebbenden verzocht hun reacties mede te delen.
(61)
De Commissie heeft een aantal opmerkingen ontvangen en er werden als alternatief andere landen voorgesteld, met name Brazilië en Israël. Het belangrijkste argument tegen het gebruik van de VS als referentieland was dat het betrokken product in de VS van genetisch gemodificeerde sojabonen zou zijn gemaakt, terwijl dat in de VRC niet het geval zou zijn. Het gebruik van genetisch gemodificeerde sojabonen kan tot gevolg hebben dat het product door andere gebruikers en/of verwerkende industrieën wordt gebruikt. Een producent-exporteur vermeldde ook dat de in de VS gevestigde dochteronderneming van de klager op de markt van de VS over een dominante positie zou beschikken, waardoor de binnenlandse verkoopprijzen kunstmatig hoog zouden zijn.
(62)
Gezien de opmerkingen die zij heeft ontvangen, heeft de Commissie alle haar bekende producenten van sojaproteïneconcentraten in Brazilië, Israël en de VS om medewerking verzocht en hen een aantal vragen gesteld over hun productie, verkoop en plaatselijke markten; zij heeft hen ook gevraagd of zij bereid zouden zijn om gedetailleerdere informatie te verstrekken over hun kosten en prijzen indien hun land als referentieland werd gekozen. Slechts één producent in de VS en twee producenten in Brazilië hebben de gevraagde informatie verstrekt en verdere medewerking aangeboden. In een latere fase heeft ook een producent in Israël de vragenlijst volledig beantwoord. De Commissie heeft ook geprobeerd met andere middelen informatie te verkrijgen over de bovengenoemde en andere potentiële markten.
(63)
De aldus verzamelde informatie werd zorgvuldig onderzocht. Er werd bevestigd dat het product uit de VS hoofdzakelijk van genetisch gemodificeerde sojabonen was gemaakt, in tegenstelling tot sojaproteïneconcentraten uit de VRC, Brazilië of Israël. Er kon echter niet worden geconcludeerd wat dat verschil in belangrijkste grondstof als gevolg heeft voor de eigenschappen, het gebruik, de kosten of de prijs van het product. Bovendien werden aanzienlijke hoeveelheden sojaproteïneconcentraten in Brazilië ingevoerd, die met het ter plaatse geproduceerde product concurreerden, hoewel er op de Braziliaanse markt een invoerrecht van 14 % gold. In feite waren de twee Braziliaanse producenten die hun medewerking aanboden goed voor ongeveer ¾ van het verbruik in Brazilië, terwijl de markt van de VS duidelijk bleek te worden gedomineerd door twee zeer grote binnenlandse producenten, waarvan er slechts één zijn medewerking had aangeboden. Hoewel de totale omvang van de markt van de VS groter was, leek de concurrentie in Brazilië, met twee grote binnenlandse producenten en aanzienlijke invoer, bijgevolg sterker. Bovendien bleek de omvang van de binnenlandse verkoop van de medewerkende producenten in Brazilië over het algemeen van dezelfde orde van grootte te zijn als de omvang van de uitvoer naar de EU door de in de steekproef opgenomen Chinese producenten, en bleek ook het productassortiment vergelijkbaar te zijn. Tot slot werd vastgesteld dat de Braziliaanse binnenlandse markt veel groter was dan de Israëlische.
(64)
Op grond van het bovenstaande werd Brazilië als referentieland gekozen. Deze keuze wordt bevestigd.
b) Vaststelling van de normale waarde
(65)
Overeenkomstig artikel 2, lid 7, onder a), van de basisverordening werd de normale waarde voor de producenten-exporteurs vastgesteld aan de hand van de gecontroleerde gegevens van de producenten in het referentieland. Wanneer de verkoop van productsoorten op de binnenlandse markt van het referentieland niet in het kader van normale handelstransacties plaatsvond of wanneer geen gelijkende soorten werden verkocht, werd de normale waarde berekend overeenkomstig artikel 2, leden 3 en 6, van de basisverordening.
(66)
Na de mededeling van de tussentijdse bevindingen werden de berekeningen verder verfijnd om rekening te houden met de opmerkingen van de partijen.
5. UITVOERPRIJS
(67)
De producenten-exporteurs voerden hetzij rechtstreeks uit naar onafhankelijke afnemers in de Unie, hetzij via in de VRC gevestigde verbonden handelsondernemingen. Daarom werd de uitvoerprijs in alle gevallen overeenkomstig artikel 2, lid 8, van de basisverordening vastgesteld op basis van de werkelijk betaalde of te betalen prijs.
(68)
Na de mededeling van de tussentijdse bevindingen werden de berekeningen verder verfijnd in het licht van de opmerkingen van de partijen.
6. VERGELIJKING
(69)
De normale waarde en de uitvoerprijs werden vergeleken op basis van de prijs af fabriek. Om een billijke vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs te kunnen maken, werden overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening correcties toegepast om rekening te houden met verschillen die van invloed zijn op de prijzen en de vergelijkbaarheid van de prijzen. De nodige correcties voor kortingen, vervoer, verzekeringen, lading, overlading, lossing en aanverwante kosten, kredietkosten en indirecte belastingen werden toegepast in alle gevallen waarin deze redelijk en nauwkeurig bleken te zijn en met bewijsmateriaal waren gestaafd.
7. DUMPINGMARGES
(70)
De definitieve dumpingmarges werden uitgedrukt als percentage van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring.
(71)
Voor elk van de drie medewerkende in de steekproef opgenomen groepen producenten-exporteurs werd overeenkomstig artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening een dumpingmarge vastgesteld op basis van een vergelijking van de gewogen gemiddelde normale waarde in het referentieland met de gewogen gemiddelde uitvoerprijs.
(72)
Voor de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef waren opgenomen is de dumpingmarge berekend als gemiddelde van de drie in de steekproef opgenomen groepen ondernemingen.
(73)
Gezien de hoge mate van medewerking aan het onderzoek - de medewerkende ondernemingen namen ongeveer 90 % van alle invoer uit de VRC tijdens het OT voor hun rekening - werd voor alle niet-medewerkende ondernemingen de dumpingmarge voor het gehele land berekend aan de hand van de hoogste marge die voor de in de steekproef opgenomen groepen ondernemingen werd vastgesteld.
(74)
Op basis hiervan zijn de definitieve dumpingmarges als volgt vastgesteld:
Onderneming
Dumpingmarge
Crown-groep
59,4 %
Gushen-groep
55,8 %
Sinoglory-groep
67,0 %
Medewerkende niet in de steekproef opgenomen ondernemingen
61,3 %
Andere ondernemingen
67,0 %
D. SCHADE
1. VOORAFGAANDE OPMERKINGEN
(75)
Na de herziening van de productomschrijving (uitsluiting van concentraten voor diervoeding) wordt één onderneming - ADM in Nederland, die uitsluitend concentraten voor diervoeding produceert - niet langer als deel van de bedrijfstak van de Unie beschouwd. Bijgevolg produceerde tijdens het onderzoektijdvak alleen de klager (Solae) het soortgelijke product in de Unie. Solae beschikt momenteel over twee productie-eenheden in de EU: één in België die sojaproteïne-isolaten produceert en een andere in Denemarken die sojaproteïneconcentraten produceert (eenvoudig sojaproteïneconcentraat en de verder verwerkte hoogwaardige concentraten waarvoor eenvoudig sojaproteïneconcentraat als halffabricaat wordt gebruikt). Een andere productie-eenheid van Solae in Boudreaux, Frankrijk, die uitsluitend eenvoudige concentraten voor diervoeding produceerde en op de markt bracht, sloot begin 2009.
(76)
Wat de productie in de EU betreft, heeft het onderzoek uitgewezen dat Solae's productieproces uitsluitend gebaseerd is op een gebruiksovereenkomst („tolling agreement”) met het Zwitserse moederbedrijf, Solae Europe. In het kader van die overeenkomst verwerken Solae Belgium en Solae Denmark tegen vergoeding de door Solae Europe geleverde grondstof. Tijdens het hele proces blijft Solae Europe de enige eigenaar van de grondstoffen, de halffabricaten en de afgewerkte producten.
(77)
Aangezien de opdrachtgever eigenaar blijft van de grondstoffen en de afgewerkte producten, is er een juridisch verschil tussen gebruiksovereenkomsten en andere mogelijke productieregelingen. In dit geval bedroeg de waarde die deze ondernemingen in de EU toevoegden echter tot meer dan 50 % van de productiekosten. Dit aandeel aan toegevoegde waarde weerspiegelt ook de in de Unie gevestigde technologische en kapitaalinvesteringen. De meetwaarde van dergelijke investeringen in de EU is aanzienlijk en de sector zorgt in de Unie voor veel werkgelegenheid.
(78)
Er zij opgemerkt dat de in de EU in het kader van gebruiksovereenkomsten verrichte activiteiten de „laatste belangrijke verwerking” vormen en de producten de EU-oorsprongsstatus verlenen.
(79)
Gezien het bovenstaande wordt dan ook geconcludeerd dat een economische activiteit zoals die welke door Solae Belgium en Solae Denmark in de EU wordt uitgeoefend, door dumpingpraktijken kan worden bedreigd, wat bescherming kan rechtvaardigen ongeacht de juridische aard van die activiteit (gebruiksovereenkomst of een andere productieregeling). In het licht van het bovenstaande wordt besloten Solae Belgium en Solae Denmark als producenten in de Unie te beschouwen die deel uitmaken van de bedrijfstak van de Unie in de zin van artikel 4, lid 1, en artikel 5, lid 4, van de basisverordening.
(80)
Na de mededeling van de tussentijdse bevindingen argumenteerde een exporteur dat ondernemingen die met gebruiksovereenkomsten werken niet voldoen aan de voorwaarden om als producenten in de Unie te worden aangemerkt en bijgevolg niet bij antidumpingonderzoeken betrokken mogen worden. De exporteur argumenteerde dat aangezien de grondstoffen en de afgewerkte producten eigendom bleven van Solae Europe, dat in Zwitserland (d.w.z. buiten de EU) geregistreerd is, Solae Belgium en Solae Denmark niet als producenten in de Unie konden worden beschouwd en niet tegen de dumpingpraktijken moesten worden beschermd.
(81)
De exporteur wees erop dat de instellingen in eerdere zaken, zoals voor de invoer van kunststof zakken van oorsprong uit de VRC (7), hebben besloten twee Chinese ondernemingen van een steekproef van producenten-exporteurs uit te sluiten omdat zij een groot deel van de aangegeven uitgevoerde producten niet zelf hadden geproduceerd, maar die in feite voor andere producenten-exporteurs hadden geproduceerd.
(82)
Er wordt op gewezen dat de situatie waarnaar de exporteur verwijst niet vergelijkbaar is met deze situatie. In de eerste plaats hadden de Chinese ondernemingen in de hierboven vermelde zaak van de kunststof zakken hun eigen productie (niet in het kader van een gebruiksovereenkomst), maar was de verkoop van hun zelf geproduceerde producten te klein om de ondernemingen in de steekproef te kunnen opnemen; in dit geval werken Solae Belgium en Solae Denmark daarentegen uitsluitend in het kader van een gebruiksovereenkomst.
(83)
Bovendien zijn Solae Belgium en Solae Denmark volledig eigendom van Solae Europe, terwijl het onderzoek van de uit de steekproef uitgesloten Chinese ondernemingen geen eigendomsverhouding heeft kunnen vaststellen met andere producenten-exporteurs voor wie zij de producten verwerkten.
(84)
In zijn opmerkingen verwees de exporteur ook naar een ander eerder onderzoek, namelijk dat naar de invoer van glycine van oorsprong uit de VRC (8), waar de Commissie een aantal Chinese ondernemingen als handelaars en niet als producenten heeft behandeld, omdat werd vastgesteld dat de activiteit die zij uitoefenden niet voldeed aan de voorwaarden om als productie te worden aangemerkt.
(85)
Er wordt op gewezen dat de gycine-zaak het argument van de exporteur evenmin staaft, aangezien de Chinese exporteurs in dat geval gewoon een aantal bewerkingen doorvoerden die de chemische samenstelling of de fysieke kenmerken van het betrokken product niet wijzigden. Die situatie is totaal verschillend van deze situatie, waar de ondernemingen in de EU sojabonen of sojavlokken tot sojaproteïnen verwerken en niet alleen de chemische samenstelling of de fysieke kenmerken wijzigen, maar ook een aanzienlijke toegevoegde waarde voor het eindproduct creëren.
(86)
De exporteur argumenteerde ook dat het besluitvormingsproces voor de hele productie in de Unie in het kader van gebruiksovereenkomsten gecentraliseerd is in een onderneming die niet in de EU gevestigd is, en dat het lot van de ondernemingen die in het kader van deze gebruiksovereenkomsten produceren volledig en uitsluitend in de handen van het Zwitserse moederbedrijf ligt. De exporteur voegde daaraan toe dat de Commissie in een andere zaak, namelijk betreffende de invoer van vinylacetaat van oorsprong uit de VS (9), een producent in de EU van de definitie van bedrijfstak van de Unie had uitgesloten op grond van zijn banden met een onderneming in een betrokken land.
(87)
Een andere partij suggereerde ook dat bij het onderzoek van de kwestie van de gebruiksovereenkomst en het feit of die als productie kan worden aangemerkt, aspecten als de vestigingsplaats van het hoofdkantoor, belangencentrum en betrokkenheid bij de EU-markt op een vergelijkbare manier moeten worden onderzocht als bij de definiëring van de bedrijfstak van de Unie voor verbonden ondernemingen het geval is.
(88)
Solae heeft als groep inderdaad structurele banden met het Zwitserse moederbedrijf en verder ook banden met ondernemingen in de VS. In antidumpingprocedures is het niet nieuw dat ondernemingen met een sterke aanwezigheid in de EU dergelijke structurele, financiële of bedrijfsbanden hebben buiten de EU. Dergelijke structurele en bedrijfsbanden buiten de EU doen echter niets af aan de conclusie dat de klagers voldoen aan de voorwaarden om als producenten in de EU te worden aangemerkt.
(89)
Er wordt op gewezen dat dergelijke argumenten voor artikel 4, lid 1, onder a), van de basisverordening en de definitie van de bedrijfstak van de Unie alleen relevant zouden zijn indien Solae Europe een onderneming in een betrokken land, in dit geval dus de VRC, zou zijn. Dit is duidelijk niet het geval en het argument van de exporteur is bijgevolg irrelevant.
(90)
Bovendien wordt er nogmaals op gewezen dat de eigendom van het gebruikte materiaal en/of het afgewerkte product niet het doorslaggevende criterium is om een producent in de Unie te definiëren. Hoewel productie in het kader van een gebruiksovereenkomst vanuit juridisch oogpunt verschilt van andere productieregelingen, kunnen ondernemingen die in het kader van gebruiksovereenkomsten produceren als producenten in de Unie worden beschouwd.
(91)
Deze benadering stemt overeen met eerdere maatregelen van de instellingen, zoals bijvoorbeeld in het nieuwe onderzoek in verband met het vervallen van de maatregelen ten aanzien van de invoer van furfurylalcohol van oorsprong uit de VRC (10).
(92)
Er wordt nogmaals op gewezen dat de waarde die de ondernemingen in de EU toevoegden in dit geval tot meer dan 50 % van de productiekosten bedroeg. Dit aandeel aan toegevoegde waarde weerspiegelt de in de Unie gevestigde technologische en kapitaalinvesteringen. De nettowaarde van dergelijke investeringen in de EU is aanzienlijk en de sector zorgt in de Unie voor veel werkgelegenheid.
(93)
Bij wijze van conclusie worden Solae Belgium en Solae Denmark beschouwd als producenten in de Unie die deel uitmaken van de bedrijfstak van de Unie in de zin van artikel 4, lid 1, en artikel 5, lid 4, van de basisverordening en hierna „de bedrijfstak van de Unie” zullen worden genoemd.
(94)
De totale productie in de Unie in de zin van artikel 4, lid 1, van de basisverordening is vastgesteld op grond van de antwoorden van de klager op de vragenlijst.
(95)
Aangezien de bedrijfstak van de Unie slechts één producent telt, worden de gegevens hieronder met het oog op de vertrouwelijkheid overeenkomstig artikel 19 van de basisverordening in geïndexeerde vorm gepresenteerd.
2. VERBRUIK IN DE UNIE
(96)
Het verbruik in de Unie werd vastgesteld op basis van het verkoopvolume van de productie van de bedrijfstak van de Unie in het kader van gebruiksovereenkomsten op de markt van de Unie, de van Eurostat verkregen gegevens over de in de Unie ingevoerde hoeveelheden en de ramingen van de klager.
(97)
De GN-codes voor bepaalde sojaproteïneconcentraten omvatten een breder productgamma en niet alleen het onderzochte product. Op grond van een breed onderzoek en van zijn kennis van de markt heeft de klager de waarde en de omvang van de invoer van het onderzochte product in de Unie geraamd. Deze ramingen zijn tijdens het onderzoek geanalyseerd en betrouwbaar bevonden. De diensten van de Commissie hebben geen opmerkingen ontvangen met een alternatief voorstel dat het gebruik van deze ramingen voor dit onderzoek in twijfel zou trekken.
(98)
Eén partij voerde aan dat de methode voor de berekening van de invoer onvoldoende werd uitgelegd. Deze kritiek is echter niet verder onderbouwd. De partij uitte zich kritisch over de door de Commissie gehanteerde benadering, maar stelde geen geschikter of betrouwbaarder alternatief voor. De kritiek betrof hoofdzakelijk het feit dat de partij geen opmerkingen kon formuleren. Er wordt aan herinnerd dat de niet-vertrouwelijke versie van de klacht met een uiteenzetting van de uitsluitingsmethoden vanaf de inleiding van de procedure beschikbaar was in het niet-vertrouwelijke dossier.
(99)
Er wordt nogmaals op gewezen dat de diensten van de Commissie de gegevens in de klacht hebben gecontroleerd en niets hebben kunnen vaststellen dat afbreuk zou doen aan de redelijkheid van de gekozen methode. Bovendien werden de opmerkingen niet onderbouwd geacht omdat er geen alternatieve methode werd voorgesteld.
(100)
Tijdens de hele beoordelingsperiode is de vraag op de markt van de Unie met 8 % gedaald. Meer in het bijzonder bleef het verbruik in de Unie stabiel tussen 2007 en 2008, daalde het met 8 % in 2009 en bleef het stabiel in het OT.
Tabel 1
Verbruik in de Unie
2007
2008
2009
OT
Omvang (ton)
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
100
92
92
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst van de bedrijfstak van de Unie en op gegevens van Eurostat gebaseerde ramingen van de klager.
3. INVOER UIT HET BETROKKEN LAND
a) Omvang
(101)
De omvang van de invoer van het betrokken product is tijdens de beoordelingsperiode met 15 % gestegen en bedroeg in het OT 20 117 ton. Meer in het bijzonder bleef de invoer uit de VRC stabiel tussen 2007 en 2008, maar steeg hij vervolgens met 26 procentpunten in 2009 tot zijn hoogste peil. De invoer uit de VRC daalde in het OT met ongeveer 9 procentpunten.
Tabel 2
2007
2008
2009
OT
Omvang van de invoer met dumping uit het betrokken land (ton)
17 495
17 557
22 017
20 117
Index (2007 = 100)
100
100
126
115
Marktaandeel van de invoer met dumping uit het betrokken land - geïndexeerd
100
100
136
125
Bron:
Op Eurostat-gegevens gebaseerde ramingen van de klager.
b) Marktaandeel van de betrokken invoer
(102)
De index die de ontwikkeling van het marktaandeel van de invoer met dumping uit de VRC weergeeft, is tijdens de hele beoordelingsperiode met 25 % gestegen. Hij bleef stabiel tussen 2007 en 2008, maar steeg in 2009 met 36 %. Tijdens het OT nam hij met 11 procentpunten af.
c) Prijzen
i) Prijsontwikkeling
(103)
De gemiddelde invoerprijs nam in de beoordelingsperiode in het geheel genomen met 37 % toe. Hij steeg met name eerst met niet minder dan 48 % tussen 2007 en 2008, daalde vervolgens in 2009 met 11 procentpunten en bleef tijdens het OT op dat niveau. De gemiddelde prijs van de invoer uit de VRC in het OT bedroeg 1 569 EUR per ton.
Tabel 3
2007
2008
2009
OT
Cif-prijs van de invoer uit de VRC (EUR/ton)
1 149
1 704
1 570
1 569
Index (2007 = 100)
100
148
137
137
Bron:
Op Eurostat-gegevens gebaseerde ramingen van de klager.
ii) Prijsonderbieding
(104)
Voor het onderzoek van de prijsonderbieding werd de gewogen gemiddelde verkoopprijs van de producent in de Unie aan niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie, gecorrigeerd voor met name kredietkosten, leveringskosten, verpakking en commissies, af fabriek, vergeleken met de overeenstemmende gewogen gemiddelde cif-prijzen van de medewerkende exporteurs in de VRC bij verkoop aan de eerste onafhankelijke afnemer op de markt van de Unie, gecorrigeerd voor alle kosten in verband met de uitklaring, d.w.z. douanetarief en kosten na invoer, (eindprijs).
(105)
Uit de vergelijking is gebleken dat de invoer van het betrokken product tijdens het OT de prijzen van de bedrijfstak van de Unie met ongeveer 12 % onderbiedt.
Onderneming
Prijsonderbieding
Crown-groep
11,1 %
Gushen-groep
9,6 %
Sinoglory-groep
15,0 %
(106)
Eén partij merkte op dat het niveau van de prijsonderbieding natuurlijk uitsluitend voor het OT werd berekend, en dat eerdere niveaus van prijsonderbieding niet bekend zijn. Aangezien de Chinese invoerprijzen tussen 2007 en het eind van het OT aanzienlijk sterker zijn gestegen dan de prijzen van de bedrijfstak van de Unie, merkte deze partij echter op dat daaruit misschien kan worden afgeleid dat de prijsonderbieding kleiner is geworden.
(107)
Tussen 2007 en het eind van het OT zijn de Chinese invoerprijzen inderdaad met 37 % gestegen, terwijl de prijzen van de bedrijfstak van de Unie met slechts 15 % zijn gestegen (zie overweging 119). Het is bijgevolg duidelijk dat het verschil tussen de gemiddelde Chinese prijzen en de gemiddelde prijzen van de EU tussen 2007 en het eind van het OT kleiner is geworden.
4. SITUATIE VAN DE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
(108)
Overeenkomstig artikel 3, lid 5, van de basisverordening omvatte het onderzoek van de gevolgen van de invoer met dumping voor de bedrijfstak van de Unie een beoordeling van alle economische factoren en indicatoren die van invloed waren op de situatie van deze bedrijfstak in de beoordelingsperiode.
(109)
Met het oog op de schadeanalyse zijn de schade-indicatoren vastgesteld op basis van de informatie in de naar behoren gecontroleerde door de klager volledig beantwoorde vragenlijst.
a) Productie
(110)
De productie in de Unie is tussen 2007 en het eind van het OT met 14 % gedaald. Zij daalde met 8 % in 2008, en daalde vervolgens met nog eens 15 procentpunten in 2009. Er was echter een duidelijke verbetering tussen 2009 en het eind van het OT, toen de productie met 9 procentpunten steeg.
Tabel 4
2007
2008
2009
OT
Productie (ton)
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst.
b) Productiecapaciteit en bezettingsgraad
(111)
De productiecapaciteit van de producent in de Unie is in de beoordelingsperiode stabiel gebleven.
Tabel 5
2007
2008
2009
OT
Productiecapaciteit (ton)
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
100
100
100
Bezettingsgraad
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst.
(112)
De index die de ontwikkeling van de bezettingsgraad weergeeft, is tijdens de beoordelingsperiode met 14 % gedaald. Tussen 2007 en 2008 bedroeg de daling met name 8 %, en in 2009 nog eens 15 procentpunten. In het OT steeg de index vervolgens met 9 procentpunten. De trend voor de bezettingsgraad geeft de ontwikkeling van de productie tijdens de beoordelingsperiode weer, aangezien de productiecapaciteit stabiel bleef.
(113)
Er zij opgemerkt dat de bezettingsgraad, ondanks een algemene daling, relatief stabiel bleef en in het OT meer dan 80 % bedroeg.
c) Omvang van de verkoop
(114)
De verkoop van de bedrijfstak van de Unie aan niet-verbonden afnemers op de EU-markt is in de beoordelingsperiode met 8 % gedaald. De verkoop daalde met 9 % tussen 2007 en 2008 en met nog eens 5 procentpunten in 2009. Er was echter een duidelijke verbetering tussen 2009 en het eind van het OT, toen de verkoop met ongeveer 6 procentpunten steeg.
Tabel 6
2007
2008
2009
OT
Verkoop in de EU (ton)
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
91
86
92
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst.
d) Marktaandeel
(115)
Algemeen genomen behield de bedrijfstak van de Unie haar marktaandeel tijdens de beoordelingsperiode. De index daalde weliswaar met zelfs 9 % tussen 2007 en 2008, maar steeg in 2009 al opnieuw met 1 procentpunt en in het OT met nog eens 7 procentpunten.
Tabel 7
2007
2008
2009
OT
Marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
91
92
99
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst van de bedrijfstak van de Unie en op gegevens van Eurostat gebaseerde ramingen van de klager.
e) Groei
(116)
Tussen 2007 en het eind van het OT, toen het verbruik in de Unie met 8 % daalde, daalde ook de omvang van de verkoop met 8 %, en het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie bleef stabiel.
f) Werkgelegenheid
(117)
De werkgelegenheid daalde tussen 2007 en het eind van het OT met 7 %. De daling was licht tussen 2007 en 2008, maar groot (10 procentpunten) in 2009. In het OT steeg de werkgelegenheid echter opnieuw met 2 procentpunten.
Tabel 8
2007
2008
2009
OT
Aantal werknemers
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
101
91
93
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst.
g) Productiviteit
(118)
De productiviteit, gemeten in productie (ton) per werknemer per jaar, daalde tijdens de beoordelingsperiode met 7 %. De productiviteit daalde omdat de productie sneller daalde dan de werkgelegenheid. Er wordt niettemin op gewezen dat de productiviteit tussen 2009 en het eind van het OT met 8 procentpunten steeg door een nog snellere stijging van de productie dan van de werkgelegenheid.
Tabel 9
2007
2008
2009
OT
Productiviteit (ton per werknemer)
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
91
85
93
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst.
h) Factoren die van invloed zijn op de verkoopprijzen
(119)
De gemiddelde verkoopprijzen van de producenten in de Unie zijn in de beoordelingsperiode met 15 % gestegen. De gemiddelde prijs steeg in 2008 en 2009 (met respectievelijk 8 % en 10 procentpunten), en daalde vervolgens licht in het OT, namelijk met 3 procentpunten. Over het algemeen zijn de prijzen van sojaproteïneconcentraten sterk afhankelijk van de kosten van de belangrijkste grondstoffen (namelijk sojabonen en sojaboonvlokken) en energie. Samen vormen die een groot deel van de productiekosten. Er wordt op gewezen dat de sojabonenmarkt volatiel is en door aanzienlijke jaarlijkse en zelfs maandelijkse fluctuaties gekenmerkt wordt.
(120)
Gezien de grote verschillen in verkoopprijzen voor de verschillende soorten van het onderzochte product, moet de ontwikkeling van de gemiddelde verkoopprijzen met enige voorzichtigheid worden beoordeeld, aangezien elk verschil in gemiddelde prijzen sterk beïnvloed wordt door veranderingen van de productmix.
Tabel 10
2007
2008
2009
OT
Eenheidsprijs op de EU-markt (EUR/ton)
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
108
118
115
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst.
i) Hoogte van de dumpingmarge
(121)
Gezien de omvang, het marktaandeel en de prijzen van de invoer uit de VRC kan het effect van de werkelijke dumpingmarges op de bedrijfstak van de Unie niet als te verwaarlozen worden beschouwd.
j) Voorraden
(122)
Het niveau van de eindvoorraden bleef stabiel tussen 2007 en het eind van het OT. Opgemerkt zij dat deze voorraden maar een vrij klein deel van de jaarlijkse productie uitmaken, zodat de relevantie van deze indicator voor de beoordeling van de schade beperkt is.
Tabel 11
2007
2008
2009
OT
Eindvoorraad (ton)
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
90
110
99
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst.
k) Lonen
(123)
De jaarlijkse arbeidskosten stegen tussen 2007 en het eind van het OT met 7 %. Zij stegen met 5 % tussen 2007 en 2008, daalden vervolgens met 2 procentpunten in 2009, en stegen daarna met 4 procentpunten in het OT.
Tabel 12
2007
2008
2009
OT
Jaarlijkse arbeidskosten (EUR)
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
105
103
107
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst.
l) Winstgevendheid en rendement van investeringen
(124)
De winstgevendheid van de verkoop van het soortgelijke product aan niet-verbonden afnemers op de EU-markt, uitgedrukt in procenten van de nettoverkoop, schommelde sterk in de beoordelingsperiode. Terwijl de bedrijfstak van de Unie in 2007 en 2009 winst boekte, leed hij 2008 en in het OT verlies. De schommelende winstgevendheid kan een afspiegeling zijn van de schommelingen op de sojabonenmarkt.
Tabel 13
2007
2008
2009
OT
Winstgevendheid bedrijfstak van de EU (% van nettoverkoop)
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
-89
10
-45
Rendement van investeringen (winst in % van de nettoboekwaarde van de investeringen)
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst.
(125)
Het rendement van investeringen, uitgedrukt als de winst in procenten van de nettoboekwaarde van de investeringen, liep grotendeels gelijk met de ontwikkeling van de winstgevendheid.
m) Kasstroom en vermogen om kapitaal aan te trekken
(126)
De nettokasstroom uit ondernemingsactiviteiten schommelde sterk tijdens de beoordelingsperiode. De kasstroom was eerst positief in 2007, verslechterde en werd negatief in 2008, maar verbeterde weer in 2009, om in het OT weer negatief te worden. Algemeen genomen volgde de kasstroom ongeveer de trend van de winstgevendheid.
(127)
Er waren geen aanwijzingen dat de bedrijfstak van de Unie moeite had om kapitaal aan te trekken, wat met name komt doordat hij deel uitmaakt van een grotere groep.
Tabel 14
2007
2008
2009
OT
Kasstroom (EUR)
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst.
n) Investeringen
(128)
De jaarlijkse investeringen in de productie van het soortgelijke product stegen tussen 2007 en 2008 met 4 %, en stegen in 2009 verder met 29 procentpunten. In het OT stegen zij licht, namelijk met 5 procentpunten. Tijdens de beoordelingsperiode daalden de investeringen in totaal met 28 %.
Tabel 15
2007
2008
2009
OT
Netto-investeringen (EUR)
Vertrouwelijke bedrijfsinformatie
Index (2007 = 100)
100
104
133
128
Bron:
Antwoorden op de vragenlijst.
5. CONCLUSIE BETREFFENDE SCHADE
(129)
Uit de analyse van de gegevens blijkt dat de productie, bezettingsgraad, verkoop, werkgelegenheid en productiviteit van de bedrijfstak van de Unie tijdens de beoordelingsperiode over het algemeen zijn gedaald. Bovendien stegen de loonkosten.
(130)
Dit negatieve beeld wordt evenwel enigszins bijgesteld door het feit dat het merendeel van deze indicatoren zich tussen 2009 en het eind van het OT (2010) positief hebben ontwikkeld. Met name tussen 2009 en eind 2010 (OT) zijn de productie en de bezettingsgraad met 9 procentpunten gestegen, zijn de verkoop in de EU en het marktaandeel met respectievelijk 6 en 7 procentpunten gestegen, is de werkgelegenheid met 2 procentpunten toegenomen, en is de productiviteit met zelfs 8 procentpunten gestegen.
(131)
Ook het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie bleef tijdens de beoordelingsperiode over het algemeen stabiel: het daalde in 2008, maar steeg reeds opnieuw in 2009 en bereikte in 2010 een niveau dat het niveau van 2007 sterk benaderde.
(132)
Zowel de winstgevendheid als het rendement van investeringen en de kasstroom (die nauw verband houden met de winstgevendheid) laten een gemengd beeld zien van de economische situatie van de bedrijfstak van de Unie. Hoewel zij over het algemeen (tussen 2007 en het eind van het OT) dalen, schommelen zij ook aanzienlijk en geven zij het volatiele karakter van de markt weer.
(133)
De netto-investeringen stegen duidelijk tussen 2007 en 2009 (met 33 %) en daalden slechts licht (met 5 procentpunten) in 2010 (OT).
(134)
Ook het werkelijke niveau van de in het OT door de bedrijfstak van de Unie geleden verliezen is relatief matig.
(135)
In het licht van het bovenstaande wordt geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Unie enige schade heeft geleden. Gezien evenwel het relatief onbeduidende niveau van de werkelijke verliezen die de bedrijfstak van de Unie in het OT heeft geleden en de tekenen van herstel naar het eind van de beoordelingsperiode toe, kan deze schade niet als aanmerkelijk worden gekenmerkt in de zin van artikel 3, lid 5, van de basisverordening.
(136)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen argumenteerde de klager dat de schade in dit geval als aanmerkelijk moest worden beschouwd omdat de bevindingen verschilden in een aantal andere zaken met volgens hem vergelijkbare omstandigheden (namelijk positieve trends naar het eind van de beoordelingsperiode toe) (11). De klager voerde eveneens aan dat het onverenigbaar is met de WTO-wetgeving om rekening te houden met het laatste deel van de beoordelingsperiode en conclusies te trekken uit tekenen van herstel in die periode (12).
(137)
In dit verband wordt erop gewezen dat elke zaak op zichzelf moet worden beoordeeld. In deze specifieke zaak heeft het onderzoek niet alleen duidelijke tekenen van herstel van de bedrijfstak van de Unie naar het eind van de beoordelingsperiode toe vastgesteld, maar was de omvang van de negatieve trends ook relatief beperkt. Zo bijvoorbeeld bleef het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie over het algemeen stabiel en relatief hoog, daalde de bezettingsgraad licht maar bleef die boven de 80 %, en stegen de investeringen. In de zaak betreffende oxaalzuur (13) daarentegen verloor de bedrijfstak van de Unie in het OT 9 % aan marktaandeel in vergelijking met het eerste jaar van tijdvak van het schadeonderzoek (14). In de zaak betreffende citroenzuur (15) was een vergelijkbaar verlies aan marktaandeel en waren de investeringen gedaald (16).
(138)
In verband met de WTO-verplichtingen wijzen wij erop dat het verslag van het panel waarnaar wordt verwezen een totaal verschillende situatie betreft waarin de onderzoekende autoriteit uitsluitend gedeeltelijke gegevens over telkens slechts zes maanden van drie opeenvolgende jaren heeft onderzocht en zijn bevindingen op dit onvolledig onderzoek heeft gebaseerd. De situatie is in deze zaak duidelijk anders, aangezien het schadeonderzoek gegevens over het hele jaar voor vier opeenvolgende jaren betreft; bovendien ligt er enige nadruk op het feit dat er op het eind van die periode van vier jaar een positieve ontwikkeling was voor een groot deel van de onderzochte trends in vergelijking met het jaar vóór het OT.
(139)
Rekening houdend met het bovenstaande wordt definitief geconcludeerd dat de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade niet als aanmerkelijk wordt gekenmerkt in de zin van artikel 3, lid 5, van de basisverordening.
E. OORZAKELIJK VERBAND
1. INLEIDING
(140)
Zonder afbreuk te doen aan de vaststelling inzake de afwezigheid van aanmerkelijke schade en in de veronderstelling dat de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade aanmerkelijk had kunnen zijn, heeft de Commissie onderzocht of er mogelijk een oorzakelijk verband is.
(141)
Overeenkomstig artikel 3, leden 6 en 7, van de basisverordening heeft de Commissie nagegaan of enige door de bedrijfstak van de Unie geleden schade het gevolg was van de invoer met dumping uit het betrokken land. Ook werden andere bekende factoren dan de invoer met dumping waardoor de bedrijfstak van de Unie schade kon hebben geleden, onderzocht om te voorkomen dat schade door deze andere factoren aan de invoer met dumping werd toegeschreven.
2. GEVOLGEN VAN DE INVOER MET DUMPING
(142)
De invoer van het betrokken product is tussen 2007 en het eind van het OT in totaal met 15 % gestegen, en het marktaandeel van die invoer steeg met 25 % ondanks de inkrimping van de vraag op de markt van de Unie. Deze ontwikkelingen vielen grotendeels samen met de verzwakte economische situatie van de bedrijfstak van de Unie. Hoewel de bedrijfstak van de Unie erin slaagde om zijn marktaandeel te behouden, won de invoer uit China meer dan 5 procentpunten.
(143)
Op basis daarvan blijkt op het eerste gezicht dat er een oorzakelijk verband bestaat tussen de invoer uit de VRC en eventuele door de bedrijfstak van de Unie geleden schade.
(144)
Uit een gedetailleerdere analyse van de gevolgen van de invoer met dumping voor de situatie van de bedrijftak van de Unie blijkt echter geen duidelijk verband. Terwijl de invoer uit de VRC tussen 2007 en 2008 nauwelijks steeg (overweging 101) en hun cif-invoerprijs met 48 procentpunten steeg (overweging 103), leed de bedrijfstak van de Unie in 2008 bijvoorbeeld niettemin aanzienlijke verliezen en verloor hij wat marktaandeel. Toen de invoer uit de VRC tussen 2008 en 2009 met 26 % steeg en de cif-prijs van de invoer uit de VRC met 11 procentpunten daalde, behield de bedrijfstak van de Unie daarentegen zijn marktaandeel en herstelde hij van de verliezen in 2008. Tussen 2009 en het eind van het OT, toen de invoer uit de VRC aanwezig bleef op de markt van de Unie, verbeterde de situatie van de bedrijfstak van de Unie ook duidelijk, zoals hierboven besproken in de schadeanalyse.
(145)
Dit gebrek aan correlatie tussen de invoer uit de VRC en de trends van de schade-indicatoren wijst er sterk op dat andere factoren hebben bijgedragen tot de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade en die mogelijk hebben veroorzaakt. Deze kwestie wordt hieronder verder onderzocht.
3. GEVOLGEN VAN ANDERE FACTOREN
(146)
De volgende andere factoren werden in het kader van het oorzakelijk verband onderzocht: i) de inkrimping van de vraag in de Unie, die waarschijnlijk gedeeltelijk verband houdt met de financiële en economische crisis in 2008 en 2009 en ii) de volatiliteit van de sojabonenmarkt.
i) De inkrimping van de vraag in de Unie, die waarschijnlijk gedeeltelijk verband houdt met de financiële en economische crisis in 2008 en 2009
(147)
Tijdens de beoordelingsperiode kon tussen 2007 en eind 2010 (het OT) een daling van de vraag in de Unie met 8 % worden vastgesteld. Veel schadefactoren ontwikkelden zich grotendeels overeenkomstig die factor. De omvang van de verkoop van de bedrijfstak van de Unie daalde tijdens dezelfde periode bijvoorbeeld ook met 8 %. Andere voorbeelden zijn de werkgelegenheid - een daling van 7 % in 2010 in vergelijking met 2007 - en de productiviteit - eveneens een daling van 7 % in 2010 in vergelijking met 2007. Het is dan ook duidelijk dat de inkrimping van de markt, wat de onderliggende oorzaak daarvan ook is, een belangrijke factor was in de ontwikkeling van de situatie van de bedrijfstak van de Unie.
(148)
Hoewel de reden voor de inkrimping van de vraag niet direct relevant is voor het onderzoek naar het oorzakelijk verband, is het mogelijk dat deze ten minste ten dele door de financiële en economische crisis werd veroorzaakt. In dit kader wordt erop gewezen dat de vraag met name tussen 2008 en 2009 is gedaald. Aangezien beide zich in dezelfde periode voordeden, hield de daling met 8 procentpunten tussen 2008 en 2009 zeer waarschijnlijk verband met de economische crisis. Bijgevolg kan worden geargumenteerd dat de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade werd veroorzaakt door de economische crisis en de daaruit voortvloeiende daling van de vraag.
(149)
Er wordt ook op gewezen dat Solae Belgium in zijn jaarverslag over 2009 erkent dat het lagere inkomen uit financiële activa ingevolge de financiële crisis de financiële situatie van het bedrijf negatief heeft beïnvloed.
(150)
Er wordt tevens aan herinnerd dat de economische situatie van de bedrijftak van de Unie tussen 2009 en het eind van het OT is verbeterd. Deze verbetering valt duidelijk samen met het algemene economische herstel.
(151)
Gezien het bovenstaande wordt geconcludeerd dat de inkrimping van de vraag, die waarschijnlijk ten dele werd veroorzaakt door de economische crisis, een belangrijke oorzaak was van eventuele door de bedrijfstak van de Unie geleden schade.
(152)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen argumenteerde de klager dat de schade niet door de financiële en economische crisis werd veroorzaakt, maar hij verstrekte daarvoor geen overtuigende argumenten en verwees slechts naar een aantal andere zaken (17) waarin tot andere bevindingen was gekomen.
(153)
In dit verband wordt er nogmaals op gewezen dat elke zaak op zichzelf moet worden beoordeeld. In dit specifieke geval blijft het echter een feit dat, hoewel er geen duidelijk verband is tussen de invoer met dumping en de situatie van de bedrijfstak van de Unie, de inkrimping van de vraag, die waarschijnlijk gedeeltelijk door de economische crisis werd veroorzaakt, tot de slechte situatie van de bedrijfstak van de Unie heeft bijgedragen. Zoals hierboven uitgelegd werd dit in feite ten minste ten dele erkend in het jaarverslag van Solae Belgium over 2009.
(154)
Niettemin kunnen belangrijke verschillen worden vastgesteld tussen de zaken waarnaar de klager verwijst en deze zaak. In de volgende overwegingen worden een aantal van die verschillen opgesomd.
(155)
In de zaak betreffende oxaalzuur (18) daalde het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie, hoewel een aantal indicatoren zich tussen 2009 en het eind van het OT inderdaad positief ontwikkelde; in deze zaak daarentegen steeg het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie echter tot bijna het niveau van 2007 (19). Voorts is er in de zaak betreffende oxaalzuur geen jarenlang gebrek aan samenhang tussen de invoer met dumping uit de betrokken landen en de trends van de schade-indicatoren, wat daarentegen kenmerkend is in deze zaak. Ook de winstgevendheidstrends verschillen. In deze zaak schommelt de winstgevendheid namelijk aanzienlijk. Tot slot is de markt in deze zaak zeer volatiel.
(156)
In de zaak van de open weefsels van glasvezels (20) daalde het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie elk jaar, en in totaal met 12 procentpunten (21). Tegelijkertijd bleef het marktaandeel van de Chinese invoer elk jaar consequent stijgen, met in totaal 12,4 procentpunten (22). In deze zaak steeg het marktaandeel van de Chinese invoer tot 2009, en daalde het vervolgens weer tussen 2009 en het eind van het OT. Het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie daalde reeds in 2008 en steeg vervolgens weer tot bijna het niveau van 2007.
(157)
In de zaak van de glasvezels (23) bleef het marktaandeel van de invoer met dumping jarenlang consequent stijgen, in totaal met 6,3 procentpunten (24).
(158)
In de zaak van de keramische tegels (25) steeg het marktaandeel van de invoer met dumping gestaag (26). Voorts ontwikkelden de voorraden zich helemaal anders. In de zaak van de keramische tegels was de toename van de voorraden een veelzeggende schadefactor (27). Tot slot heeft het onderzoek in de zaak van de keramische tegels uitgewezen dat de indicatoren voor de bedrijfstak van de Unie ondanks de heropleving van de bouwsector een neerwaartse trend bleven vertonen (28).
(159)
In de zaak van de vetalcoholen ten slotte (29) verschilde de ontwikkeling van de schade-indicatoren tussen 2009 en het eind van het OT van de situatie in deze zaak (de werkgelegenheid daalde bijvoorbeeld) (30), en stegen de omvang en het marktaandeel van de invoer met dumping tussen 2009 en het eind van het OT (31).
(160)
Het argument van de klager moet bijgevolg worden verworpen.
ii) De volatiliteit van de sojabonenmarkt
(161)
Hierboven werd reeds aangetoond dat de winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie sterk schommelt, wat wijst op een volatiele markt.
(162)
Die volatiliteit houdt nauw verband met de schommelingen op de grondstoffenmarkt. De contante markt voor de belangrijkste grondstof - sojabonen - wordt traditioneel gekenmerkt door aanzienlijke maandelijkse en jaarlijkse schommelingen (32), terwijl de prijzen voor het eindproduct - sojaproteïneconcentraten - gewoonlijk vrij stabiel blijven (aangezien daarvoor wordt gewerkt met contracten op langere termijn). De winstgevendheid voor het onderzochte product is bijgevolg sterk afhankelijk van de situatie op de sojabonenmarkt.
(163)
In dit verband wordt opgemerkt dat de prijzen van sojabonen in 2008 inderdaad een aanzienlijke stijging hebben gekend, die grote gevolgen had voor de winstgevendheid en voor de hele situatie van de bedrijfstak van de Unie. De klager erkende zelf dat de stijging van de sojabonenprijs heeft bijgedragen tot zijn slechte situatie in 2008.
(164)
Gezien het bovenstaande is het duidelijk dat de volatiliteit van de sojabonenmarkt ook een belangrijke oorzaak was van de eventuele door de bedrijfstak van de Unie geleden schade.
(165)
Na de mededeling van de definitieve bevindingen voerde de klager aan dat de volatiliteit van de prijzen van sojabonen het oorzakelijk verband evenmin kon verbreken en slechts relevant was voor de verliezen in 2008. Daarvoor werden echter geen bewijzen geleverd.
(166)
Er wordt op gewezen dat de prijsstijgingen voor sojabonen samenvallen met de slechte financiële prestatie van de bedrijfstak van de Unie en, aangezien de hoge prijzen van sojabonen geacht werden de belangrijkste oorzaak te zijn voor de verliezen in 2008, is er geen bijzondere reden waarom de verliezen in 2010, die samenvielen met een andere prijsstijging voor sojabonen, anders zou moeten worden behandeld.
(167)
Het argument van de klager moet bijgevolg worden verworpen.
4. CONCLUSIE INZAKE HET OORZAKELIJK VERBAND
(168)
Andere factoren, en met name de inkrimping van de vraag (die waarschijnlijk ten dele door de economische crisis van 2008/2009 werd veroorzaakt) en de volatiliteit van de markt van de belangrijkste grondstof waren belangrijke oorzaken van de eventuele schade die de bedrijfstak van de Unie heeft geleden.
(169)
Aangezien deze andere factoren het oorzakelijk verband verbreken, kan, zelfs in de veronderstelling dat de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade heeft geleden, niet worden geconcludeerd dat de eventuele schade door de invoer uit de VRC werd veroorzaakt.
F. BELANG VAN DE UNIE
(170)
Aangezien hierboven werd vastgesteld dat de bedrijfstak van de Unie geen schade ondervindt die als aanmerkelijk kan worden aangemerkt, en dat in elk geval andere factoren het oorzakelijk verband tussen de invoer met dumping en die schade verbreken, is het niet nodig het belang van de Unie te onderzoeken.
G. BEËINDIGING VAN DE PROCEDURE
(171)
Gezien de conclusies die werden bereikt inzake het ontbreken van door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade en inzake het ontbreken van een oorzakelijk verband, moet de procedure overeenkomstig artikel 9 van de basisverordening worden beëindigd zonder dat maatregelen worden ingesteld.
(172)
Alle betrokken partijen werden in kennis gesteld van de definitieve bevindingen en van het voornemen om de procedure te beëindigen en kregen de gelegenheid opmerkingen te maken. Hun opmerkingen werden in overweging genomen, maar hebben de hierboven bereikte conclusies niet gewijzigd,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De antidumpingprocedure betreffende de invoer van bepaalde sojaproteïneconcentraten van oorsprong uit de Volksrepubliek China wordt beëindigd.
Artikel 2
Dit besluit treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Gedaan te Brussel, 27 juni 2012.