PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1206/2011
ze dne 22. listopadu 2011,
kterým se stanoví požadavky na identifikaci letadla pro účely přehledu v jednotném evropském nebi
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě) (1), a zejména na čl. 3 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Komise v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) (2) pověřila Eurocontrol vypracováním požadavků na výkonnost a interoperabilitu přehledových systémů v rámci Evropské sítě uspořádání letového provozu (EATMN). Toto nařízení vychází z výsledné zprávy o pověření ze dne 9. července 2010.
(2)
Dříve než jsou letadlu poskytnuty letové provozní služby pomocí přehledového systému, měla by být stanovena individuální identifikace letadla v souladu s postupy Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO).
(3)
Plynulost provozu závisí na jednoznačné a nepřetržité identifikaci jednotlivých letadel provozovaných v rámci všeobecného letového provozu podle pravidel pro let podle přístrojů v rámci celého vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.
(4)
Současná metoda stanovení individuální identifikace letadla používá individuální kódy odpovídačů sekundárního přehledového radaru (kódy SSR) přidělované v souladu s postupy ICAO a evropským oblastním navigačním plánem.
(5)
Nárůst provozu za poslední desetiletí vyústil v běžný nedostatek dostupných individuálních kódů SSR k uspokojení poptávky v dopravních špičkách, takže individuální identifikaci letadla v evropském vzdušném prostoru nelze v současné době zaručit.
(6)
S cílem snížit celkovou poptávku po přidělení individuálních kódů SSR pro zajištění individuální identifikace letadla by měla být zpočátku harmonizovaným způsobem zavedena provozní možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem ve vymezené části vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.
(7)
S cílem optimalizovat dostupnost individuálních kódů SSR by měly být poskytovateli letových navigačních služeb, kteří nebudou mít možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem, zavedeny vylepšené a harmonizované možnosti automatického přidělování kódů SSR letadlům.
(8)
S cílem překonat potřebu individuálních kódů SSR pro identifikaci všeobecného letového provozu uskutečňovaného podle pravidel pro let podle přístrojů by měla být možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem zavedena v rámci celého vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.
(9)
Snížení požadavku na přidělování individuálních kódů SSR při používání funkce identifikace letadla sestupným spojem může být nejlépe dosaženo integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu, který označí ty lety, jež jsou způsobilé pro přidělení schváleného kódu viditelnosti, a na tom, že poskytovatelé letových navigačních služeb schválený kód viditelnosti těmto způsobilým letům přidělí, když je identifikace pomocí funkce identifikace letadla sestupným spojem úspěšná.
(10)
Funkce identifikace letadla sestupným spojem může být pro dosažení individuální identifikace letadla použita pouze tehdy, jestliže poskytovatelé letových navigačních služeb zavedou vhodné přehledové snímače, systém zpracování a šíření přehledových dat, systém zpracování letových údajů, komunikaci vzduch-země a země-země, obrazovky řídících letového provozu, a stanovit postupy a výcvik zaměstnanců.
(11)
Rozsah, v jakém poskytovatelé letových navigačních služeb mohou funkci identifikace letadla sestupným spojem skutečně využít s cílem snížit požadavek na přidělování individuálních kódů SSR, závisí na úrovni vybavenosti letadel funkcí identifikace letadla sestupným spojem, na míře, v níž jsou tratě těchto letadel pokryty sousedními systémy, které tuto možnost poskytují, a na zastřešujícím požadavku zajistit účinný a bezpečný provoz.
(12)
Řídícím letového provozu by měla být poskytnuta funkce upozornění na neúmyslné přidělení kódu SSR více než jednomu letadlu, aby se zabránilo možnosti chybné identifikace letadla.
(13)
Jednotné použití specifických postupů v rámci vzdušného prostoru jednotného evropského nebe je zásadní pro dosažení interoperability a plynulosti letového provozu.
(14)
Všechny změny zařízení a služeb uskutečněné v důsledku provádění tohoto nařízení by měly členské státy zohlednit v rámci evropského oblastního navigačního plánu ICAO prostřednictvím běžného postupu podávání pozměňovacích návrhů.
(15)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na vojenské činnosti a výcvik podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
(16)
V zájmu zachování nebo zvýšení stávající úrovně bezpečnosti provozu by se mělo od členských států požadovat zajištění toho, aby dotčené strany provedly posouzení bezpečnosti včetně identifikace nebezpečí, posouzení rizik a postupů k jejich zmírnění. Harmonizované provádění těchto postupů u systémů, na které se vztahuje toto nařízení, si vyžaduje, aby specifické požadavky na bezpečnost byly stanoveny pro všechny požadavky na interoperabilitu a výkonnost.
(17)
Podle nařízení (ES) č. 552/2004 by prováděcí pravidla pro interoperabilitu měla popisovat jednotlivé postupy při posouzení shody, které se mají použít pro posouzení shody složek nebo vhodnosti složek k používání, jakož i ověření systémů.
(18)
V případě letových provozních služeb poskytovaných především letadlům provozovaným v rámci všeobecného letového provozu pod vojenským dohledem by dodržování tohoto nařízení mohla bránit omezení spojená se zadáváním zakázek.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví požadavky na systémy, které přispívají k poskytování přehledových informací, jejich složky a śouvisející postupy v zájmu zajištění jednoznačné a nepřetržité individuální identifikace letadla v rámci EATMN.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na řetězec v rámci přehledu, který sestává:
a)
z palubních složek přehledových systémů a jejich souvisejících postupů;
b)
z pozemních přehledových systémů, jejich složek a souvisejících postupů;
c)
ze systémů a postupů pro letové provozní služby, zejména systémů zpracování letových údajů, systémů zpracování přehledových dat a systémů rozhraní člověk-stroj;
d)
ze systémů komunikace země-země a vzduch-země, jejich složek a souvisejících postupů používaných pro šíření přehledových dat.
2. Toto nařízení se vztahuje na všechny lety provozované v rámci všeobecného letového provozu v souladu s pravidly pro let podle přístrojů v rámci vzdušného prostoru vymezeného v čl. 1 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 (3).
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
Použijí se rovněž tyto definice:
1)
„identifikací letadla“ se rozumí skupina písmen, číslic nebo jejich kombinace, která je buď totožná s volací značkou letadla nebo je kódovaným ekvivalentem volací značky letadla, jež se má používat v komunikaci vzduch-země, a která se používá k identifikaci letadla v komunikaci země-země v rámci letových provozních služeb;
2)
„kódem SSR“ se rozumí jeden z 4 096 identifikačních kódů sekundárního přehledového radaru, které mohou být vysílány palubními složkami přehledových systémů;
3)
„individuálním kódem SSR“ se rozumí čtyřmístný identifikační kód sekundárního přehledového radaru s posledními číslicemi jinými než „00“;
4)
„identifikací letadla sestupným spojem“ se rozumí identifikace letadla vysílaná palubními složkami přehledových systémů prostřednictvím přehledového systému vzduch-země;
5)
„kódem viditelnosti “ se rozumí individuální kód SSR určený pro zvláštní účely;
6)
„přeletem“ se rozumí let, který vstoupí do vymezeného vzdušného prostoru z přilehlého prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a vystoupí z vymezeného vzdušného prostoru do vnějšího přilehlého prostoru;
7)
„příletem“ se rozumí let, který vstoupí do vymezeného vzdušného prostoru z přilehlého prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a přistane v místě určení v rámci vymezeného vzdušného prostoru;
8)
„odletem“ se rozumí let, který má původ na letišti v rámci vymezeného vzdušného prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a buď přistane na letišti ve vymezeném vzdušném prostoru, nebo vystoupí z vymezeného vzdušného prostoru do vnějšího přilehlého prostoru;
9)
„provozovatelem“ se rozumí osoba, organizace nebo podnik zabývající se provozováním letadel nebo nabízející provozování letadel;
10)
„seznamem přidělených kódů“ se rozumí dokument podávající celkový přehled o rozdělení kódů SSR členským státům a stanovištím služeb letového provozu (ATS), jenž byl schválen členskými státy a zveřejněn v evropském oblastním navigačním plánu ICAO;
11)
„řetězcem v rámci kooperativního přehledu“ se rozumí řetězec v rámci přehledu, který k určení položek přehledových dat vyžaduje jak pozemní, tak palubní složky;
12)
"integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu" se rozumí systém v rámci evropské sítě uspořádání letového provozu, jehož prostřednictvím se centralizovaná služba zpracování a distribuce letového plánu zabývající se přijímáním, potvrzováním a distribucí letových plánů poskytuje v rámci vzdušného prostoru, na nějž se vztahuje toto nařízení.
Článek 4
Požadavky na výkonnost
1. Členské státy odpovědné za poskytování letových provozních služeb ve vzdušném prostoru vymezeném v příloze I zajistí, aby byla zavedena možnost stanovit individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem u:
a)
nejméně 50 % všech přeletů vymezeného vzdušného prostoru jednotlivých členských států a
b)
nejméně 50 % celkového kombinovaného počtu všech příletů a odletů v rámci vymezeného vzdušného prostoru jednotlivých členských států.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby řetězec v rámci kooperativního přehledu disponoval funkcí umožňující stanovit individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem nejpozději do 2. ledna 2020.
3. Poskytovatelé letových navigačních služeb stanovující individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem zajistí, aby postupovali v souladu s požadavky stanovenými v příloze II.
4. Poskytovatelé letových navigačních služeb stanovující individuální identifikaci letadla pomocí individuálních kódů SSR mimo vzdušný prostor vymezený v příloze I zajistí, aby postupovali v souladu s požadavky stanovenými v příloze III.
5. Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby:
a)
byly zavedeny systémy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) jako systémy nezbytné na podporu požadavků stanovených v odstavcích 3 a 4 tohoto článku;
b)
byly zavedeny systémy nebo postupy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) nezbytné k tomu, aby řídící letového provozu informovaly, pokud dojde k neúmyslnému dvojímu přidělení kódu SSR.
6. Členské státy přijmou zajistí:
a)
aby centralizované službě zpracování a distribuce letového plánu uvedené v bodě 1 přílohy II byly ohlášeny části vzdušného prostoru na podporu požadavků odstavců 1 a 2 tohoto článku a písmene b) tohoto odstavce;
b)
aby byly integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu sděleny všem dotčeným poskytovatelům letových navigačních služeb ty lety, které jsou způsobilé pro využití kódu viditelnosti uvedeného v písmenu c);
c)
aby se všechny členské státy v koordinaci s evropskými třetími zeměmi dohodly na přidělení jediného kódu viditelnosti výhradně těm letadlům, u nichž je individuální identifikace letadla stanovena pomocí identifikace letadla sestupným spojem.
Článek 5
Požadavky na bezpečnost
1. Členské státy zajistí, aby jakýmkoli změnám stávajících systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) nebo zavedení nových systémů předcházelo posouzení bezpečnosti, včetně identifikace nebezpečí a posouzení a zmírnění rizik, provedené dotčenými stranami.
2. Během posouzení uvedeného v odstavci 1 se zohlední alespoň požadavky stanovené v příloze IV.
Článek 6
Shoda složek nebo vhodnost složek k používání
Před vydáním prohlášení ES o shodě nebo vhodnosti k používání podle článku 5 nařízení (ES) č. 552/2004 posoudí výrobci složek systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení nebo jejich zplnomocnění zástupci usazení v Unii shodu těchto složek nebo vhodnost těchto složek k používání v souladu s požadavky stanovenými v příloze V.
Za přijatelné postupy pro posouzení shody složek se však považují rovněž jiné procesy certifikace, které jsou v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (4), pokud zahrnují prokázání souladu s platnými požadavky na výkonnost a bezpečnost stanovenými v tomto nařízení.
Článek 7
Ověření systémů
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří mohou prokázat nebo kteří prokázali, že splňují podmínky stanovené v příloze VI, provedou ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) v souladu s požadavky stanovenými v části A přílohy VII.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří nemohou prokázat, že splňují podmínky stanovené v příloze VI, uzavřou subdodavatelskou smlouvu s oznámeným subjektem o ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d). Toto ověření se provede v souladu s požadavky stanovenými v části B přílohy VII.
3. Za přijatelné postupy pro ověření systémů se považují certifikační procesy v souladu s nařízením (ES) č. 216/2008, pokud zahrnují prokázání shody s platnými požadavky na výkonnost a bezpečnost stanovenými v tomto nařízení.
Článek 8
Dodatečné požadavky pro poskytovatele letových navigačních služeb
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby všichni dotčení zaměstnanci byli řádně informováni o požadavcích stanovených v tomto nařízení a absolvovali dostatečný výcvik pro výkon své pracovní funkce.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb:
a)
vypracují a udržují provozní příručky obsahující pokyny a informace nezbytné k tomu, aby všichni příslušní zaměstnanci mohli používat toto nařízení;
b)
zajistí, aby příručky uvedené v písmenu a) byly dostupné a aktualizované a aby jejich aktualizace a distribuce podléhala odpovídajícímu řízení jakosti a uspořádání dokumentace;
c)
zajistí, aby pracovní metody a provozní postupy byly v souladu s tímto nařízením.
Článek 9
Dodatečné požadavky pro provozovatele
1. Provozovatelé přijmou nezbytná opatření pro zajištění toho, aby zaměstnanci provozující a udržující přehledové vybavení byli informováni o příslušných ustanoveních tohoto nařízení a absolvovali dostatečný výcvik pro výkon své pracovní funkce a aby pokyny k používání tohoto vybavení byly k dispozici v pilotní kabině.
2. Provozovatelé přijmou nezbytná opatření pro zajištění toho, aby byla v případě, že si to vyžádají provozní podmínky podle čl. 4 odst. 1 a čl. 4 odst. 2, zajištěna identifikace letadla sestupným spojem.
3. Provozovatelé zajistí, aby stanovení identifikace letadla sestupným spojem uvedené v odstavci 4 bylo v souladu s položkou 7 „identifikace letadla“ letového plánu uvedeného v bodu 2 přílohy nařízení Komise (ES) č. 1033/2006 (5).
4. Provozovatelé letadel, která mohou měnit identifikaci letadla sestupným spojem uvedenou v odstavci 2 za letu, zajistí, aby ke změně identifikace letadla sestupným spojem došlo během letu pouze za předpokladu, že o to požádá poskytovatel letových navigačních služeb.
Článek 10
Dodatečné požadavky pro členské státy
Členské státy zajistí soulad s tímto nařízením, včetně zveřejnění příslušných informací ve vnitrostátních leteckých informačních příručkách.
Článek 11
Výjimky
1. Ve zvláštním případě přístupových oblastí, ve kterých jsou letové provozní služby poskytovány vojenskými jednotkami nebo pod vojenským dohledem, a v případě, že souladu s čl. 4 odst. 2 brání omezení spojená se zadáváním zakázek, sdělí členské státy Komisi do 31. prosince 2017 datum zajištění souladu s požadavkem na identifikaci letadla sestupným spojem, které musí být stanoveno nejpozději na den 2. ledna 2025.
2. Po konzultacích s manažerem struktury vzdušného prostoru a nejpozději do 31. prosince 2018 může Komise přezkoumat výjimky sdělené podle odstavce 1, které by mohly mít významný dopad na EATMN.
Článek 12
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 9. února 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. listopadu 2011.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 1206/2011 VAN DE COMMISSIE
van 22 november 2011
tot vaststelling van de eisen inzake de identificatie van luchtvaartuigen voor de surveillance in het gemeenschappelijke Europese luchtruim
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 552/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 10 maart 2004 betreffende de interoperabiliteit van het Europese netwerk voor luchtverkeersbeveiliging ("de interoperabiliteitsverordening") (1), en met name artikel 3, lid 5,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De Commisie heeft overeenkomstig artikel 8, lid 1, van Verordening (EG) nr. 549/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 10 maart 2004 tot vaststelling van het kader voor de totstandbrenging van het gemeenschappelijke Europese luchtruim ("de kaderverordening") (2), Eurocontrol het mandaat gegeven eisen inzake de prestaties en interoperabiliteit van surveillance in het Europese netwerk voor luchtverkeersbeheer (EATMN) op te stellen. De onderhavige verordening is gebaseerd op het daaruit resulterende mandaatverslag van 9 juli 2010.
(2)
De individuele luchtvaartuigtuigidentificatie moet worden vastgesteld overeenkomstig de procedures van de Internationale Burgerluchtvaartorganisatie (ICAO), voordat luchtverkeersdiensten met gebruikmaking van een surveillancesysteem voor luchtvaartuigen worden verleend
(3)
Een naadloze exploitatie hangt af van de ondubbelzinnige en voortdurende identificatie van individuele luchtvaartuigen die als algemeen luchtverkeer volgens instrumentvliegregels in het gemeenschappelijke Europese luchtruim worden geëxploiteerd.
(4)
De huidige methode voor de identificatie van individuele luchtvaartuigen gebruikt unieke codes van transponders voor de secundaire surveillanceradar (SSR-codes), die worden toegewezen overeenkomstig de procedures van de ICAO en het luchtvaartnavigatieplan voor de Europese regio.
(5)
De toename van het verkeer in het voorbije decennium heeft geresulteerd in een routinetekort aan beschikbare unieke SRR-codes tijdens piekperioden, waardoor de identificatie van individuele luchtvaartuigen in het Europese luchtruim momenteel niet kan worden gegarandeerd.
(6)
Een eerste operationele functie voor de gebruikmaking van de gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie moet op een geharmoniseerde wijze worden ingezet binnen een bepaald gedeelte van het gemeenschappelijke Europese luchtruim om de totale vraag naar toewijzingen van unieke SRR-codes voor de identificatie van individuele luchtvaartuigen te verminderen.
(7)
Om de beschikbaarheid van de unieke SSR-codes te optimaliseren, moeten verbeterde en geharmoniseerde functies voor de automatische toewijzing van SSR-codes aan luchtvaartuigen worden ingezet door de verleners van luchtvaartnavigatiediensten die niet over de mogelijkheid beschikken de gedownlinkte luchtvaartnavigatie te gebruiken.
(8)
De mogrlijkheid de gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie te gebruiken moet overal in het gemeenschappelijke Europese luchtruim worden ingezet om de behoefte te doen verminderen aan unieke SSR-codes voor de identificatie van het algemene luchtverkeer dat volgens instrumentvliegregels wordt verricht.
(9)
Een vermindering van de behoefte aan toewijzingen van verschillende SSR-codes door gebruikmaking van de gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie kan het beste worden bereikt door het geïntegreerde systeem voor de verwerking van initiële vliegplannen, dat de vluchten aangeeft die in aanmerking komen voor de toewijzing van een overeengekomen conspicuity-code en door de verleners van luchtvaartnavigatiediensten die de overeengekomen conspicuity-code toewijzen aan de in aanmerking komende vluchten wanneer de identificatie met gebruikmaking van gedownlinkte luchtvaartidentificatie succesvol is.
(10)
De gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie kan slechts worden gebruikt voor het verkrijgen van de individuele luchtvaartidentificatie, indien de verleners van luchtvaartnavigatiediensten gebruik maken van passende surveillancesensoren, verwerkings- en verspreidingssystemen voor surveillancegegevens, verwerkingssystemen voor vluchtgegevens, lucht-grond- en grond-grondcommunicatie, beeldschermfunctionaliteit voor luchtverkeersleiders en voorzien in procedures en personeelsopleidingen.
(11)
De mate waarin de verleners van luchtvaartnavigatiediensten feitelijk gebruik kunnen maken van de mogelijkheid gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie te gebruiken, om de behoefte aan toewijzing van unieke SSR-codes te beperken, hangt af van de mate waarin luchtvaartuigen zijn uitgerust met de gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie, van de mate waarin de routes van luchtvaartuigen ononderbroken worden gedekt door systemen die voorzien in deze mogelijkheid en van de allesomvattende noodzaak te zorgen voor een efficiënte en veilige exploitatie.
(12)
Om mogelijke verkeerde identificaties van luchtvaartuigen te voorkomen, moeten de verkeersleiders waarchuwingen worden gegeven voor de onbedoelde dubbele toewijzingen van SSR- codes aan meer dan een luchtvaartuig.
(13)
De eenvormige toepassing van bepaalde procedures binnen het gemeenschappelijke Europese luchtruim is van wezenlijk belang om interoperabiliteit en een naadloze exploitatie te bewerkstelligen.
(14)
Alle wijzigingen van de faciliteiten en diensten ten gevolge van de tenuitvoerlegging van deze verordening moeten de lidstaten weergeven in het Europese luchtnavigatieplan van de ICAO, volgens de normale procedure voor wijzigingen.
(15)
Deze verordening dient niet van toepassing te zijn op de militaire operaties en trainingen bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 549/2004.
(16)
Om de huidige veiligheidsniveaus van operaties te handhaven of te verhogen, moet van de lidstaten worden geëist dat de betrokken partijen veiligheidsbeoordelingen uitvoeren, met inbegrip van gevarenidentificatie, risicobeoordeling en risicobeperking. Om deze processen op geharmoniseerde wijze te kunnen toepassen op de onder deze verordening vallende systemen, moeten specifieke veiligheidsvoorschriften voor alle interoperabiliteits- en prestatie-eisen worden vastgesteld.
(17)
Overeenkomstig Verordening (EG) nr. 552/2004 moeten de implementatiemaatregelen voor interoperabiliteit de specifieke procedures beschrijven voor de comformiteitsbeoordeling, die moeten worden gebruikt ter beoordeling van de conformiteit of de gebruiksgeschiktheid van de onderdelen, alsmede voor de controle van de systemen.
(18)
In het geval van luchtverkeersdiensten die hoofdzakelijk worden verleend aan luchtvaartuigen die als algemeen luchtverkeer onder militair toezicht vliegen, kunnen aankoopbeperkingen het onmogelijk maken aan deze verordening te voldoen.
(19)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor het gemeenschappelijke luchtruim,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp
Deze verordening stelt de eisen vast voor de systemen die bijdragen tot het verstrekken van surveillancegegevens, de onderdelen daarvan en de bijbehorende procedures, teneinde de ondubbelzinnige, ononderbroken en individuele identificatie van luchtvaartuigen binnen het Europese netwerk voor luchtverkeerbeheer (EATMN) te garanderen.
Artikel 2
Toepassingsgebied
1. Deze verordening is van toepassing op de surveillanceketen, die bestaat uit:
a)
boordonderdelen van surveillancesystemen en de bijbehorende procedures;
b)
surveillancesystemen op de grond, de onderdelen daarvan en de bijbehorende procedures;
c)
systemen en procedures voor luchtverkeersdiensten, met name systemen voor de verwerking van vluchtgegevens, systemen voor de verwerking van surveillancegegevens en mens/machine-interfacesystemen;
d)
grond-grond- en lucht-grondcommunicatiesystemen gebruikt voor de verspreiding van surveillancegegevens, de onderdelen daarvan en de bijbehorende procedures.
2. Deze verordening is van toepassing op alle vluchten die volgens instrumentvliegregels als algemeen luchtverkeer worden verricht in het luchtruim, zoals gedefinieerd in artikel 1, lid 3, van Verordening (EG) nr. 551/2004 van het Europees Parlement en de Raad (3).
Artikel 3
Definities
Voor de toepassing van deze verordening gelden de definities van artikel 2 van Verordening (EG) nr. 549/2004.
Voorts wordt verstaan onder:
1. "luchtvaartuigidentificatie": een groep letters, cijfers of een combinatie daarvan die identiek is aan, of het gecodeerde equivalent vormt van, de voor de grond-luchtcommunicatie gebruikte roepnaam van het luchtvvaartuig, en die wordt gebruikt om het luchtvaartuig te identificeren in de grond-grondcommunicatie tussen luchtverkeersdiensten;
2. "SSR-code": een van de 4 096 identificatiecodes van de secundaire surveillanceradar die door de boordonderdelen van surveillancesystemen kunnen worden verzonden;
3. "unieke SSR-code": een uit vier cijfers bestaande identificatiecode van de secundaire surveillanceradar waarvan de laatste twee cijfers niet "00" zijn;
4. "gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie": de luchtvaartuigidentificatie verzonden door de boordonderdelen van de surveillancesystemen via een lucht-grond-surveillancesysteem;
5. "conspicuity-code": een individuele SSR-code die voor speciale doeleinden wordt toegewezen;
6. "overvlucht": een vlucht die een bepaald luchtruim binnenkomt vanuit een aangrenzende sector, vervolgens het bepaalde luchtruim doorkruist en dit verlaat door een aangrenzende sector binnen te gaan;
7. "aankomende vlucht": een vlucht die een bepaald luchtruim binnenkomt vanuit een aangrenzende sector, vervolgens het bepaalde luchtruim doorkruist en landt op een bestemming in het bepaalde luchtruim;
8. "vertrekkende vlucht": een vlucht die haar oorsprong heeft op een luchthaven in een bepaald luchtruim, vervolgens het bepaalde luchtruim doorkruist en landt op een luchthaven in het bepaalde luchtruim of het bepaalde luchtruim verlaat door een aangrenzende sector binnen te gaan;
9. "exploitant": een persoon, organisatie of onderneming die een of meer luchtvaartuigen exploiteert of voornemens is te exploiteren;
10. "codetoewijzingslijst": een door de lidstaten overeengekomen en in het luchtvaartnavigatieplan voor de Europese regio van de ICAO gepubliceerd document waarin de algemene toewijzing van SSR-codes aan de lidstaten en eenheden voor de luchtverkeersdienst is bepaald;
11. "coöperatieve surveillanceketen": een surveillanceketen waarbij zowel grond- als boordonderdelen vereist zijn om surveillancegegevens vast te stellen;
12. "geïntegreerd systeem voor de initiële verwerking van vliegplannen" (Integrated Initial Flight Plan Processing System): een systeem dat deel uitmaakt van het Europese netwerk voor luchtverkeerbeheer waarmee binnen het onder deze verordening vallende luchtruim een gecentraliseerde dienst wordt verleend voor de verwerking en verspreiding van vliegplannen, die de ontvangst, validatie en verspreiding van vliegplannen verzorgt.
Artikel 4
Prestatie-eisen
1. De lidstaten die verantwoordelijk zijn voor het verlenen van luchtverkeersdiensten in het in bijlage I gedefinieerde luchtruim, zorgen ervoor dat een mogelijkheid wordt uitgevoerd om individuele luchtvaartuigidentificatie te kunnen vaststellen met gebruikmaking van gedownlinkte luchtvaartidentificatie voor:
a)
ten minste 50% van alle overvluchten van het bepaalde luchtruim van de individuele lidstaat; en
b)
ten minste 50% van het gecombineerde totale aantal aankomende en vertrekkende vluchten in het bepaalde luchtruim van de individuele lidstaat.
2. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten zorgen ervoor, dat uiterlijk op 2 januari 2020 de coöperatieve surveillanceketen over de nodige mogelijkheden beschikt om hen in staat te stellen de individuele luchtvaartuigidentificatie vast te stellen met gebruikmaking van de gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie.
3. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten die de individuele luchtvaartuigidentificatie vaststellen met gebruikmaking van de gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie, zorgen ervoor dat zij voldoen aan de in bijlage II vastgestelde eisen.
4. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten die de individuele luchtvaartuigidentificatie vaststellen met gebruikmaking van de unieke SSR-codes buiten het in bijlage I bepaalde luchtruim, zorgen ervoor dat zij voldoen aan de in bijlage III vastgestelde eisen.
5. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten zorgen ervoor dat:
a)
de in artikel 2, lid 1, onder b), c) en d), bedoelde systemen worden ingezet, voor zover nodig, om de in de leden 3 en 4 van dit artikel bedoelde eisen te ondersteunen;
b)
de in artikel 2, lid 1, onder b), c) en d), bedoelde systemen of procedures worden ingezet, voor zover nodig, om de luchtverkeersleiders in te lichten wanneer SSR-codes ongewild twee keer worden toegewezen.
6. De lidstaten zorgen ervoor dat:
a)
de luchtruimgedeelten worden aangemeld bij de in bijlage II, punt 1, bedoelde gecentraliseerde dienst voor de verwerking en verspreiding van vliegplannen, teneinde de eisen van de leden 1 en 2 van dit artikel en punt b) van dit lid te ondersteunen;
b)
het geïntegreerde systeem voor de verwerking van initiële vliegplannen aan alle betrokken verleners van luchtvaartnavigatiediensten de vluchten meedeelt die in aanmerking komen voor het gebruik van de onder c) bedoelde conspicuity-code;
c)
een enkele conspicuity-code door alle lidstaten wordt overeengekomen en gecoördineerd met Europese derde landen, voor de toekenning enkel aan individuele luchtvaartuigen in gevallen waarin de individuele luchtvaartidentificatie wordt vastgesteld met gebruikmaking van de gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie.
Artikel 5
Veiligheidseisen
1. De lidstaten zorgen ervoor, dat alle wijzigingen van de bestaande, in artikel 2, lid 1, onder b), c) en d), bedoelde systemen, of het invoeren van nieuwe systemen worden voorafgegaan door een door de betrokken partijen verrichte veiligheidsbeoordeling, met inbegrip van gevarenidentificatie, risicobeoordeling en risicobeperking.
2. Bij de in lid 1 bedoelde veiligheidsbeoordeling worden ten minste de in bijlage IV vastgestelde veiligheidseisen in aanmerking genomen.
Artikel 6
Conformiteit of gebruiksgeschiktheid van onderdelen
Alvorens een in artikel 5 van Verordening (EG) nr. 552/2004 bedoelde EG-verklaring van conformiteit of gebruiksgeschiktheid af te geven, beoordelen de fabrikanten van onderdelen van de in artikel 2, lid 1, van deze verordening bedoelde systemen, of hun in de Unie gevestigde gemachtigde vertegenwoordigers, de conformiteit of gebruiksgeschiktheid van deze onderdelen overeenkomstig de in bijlage V vastgestelde eisen.
De certificeringsprocedures die voldoen aan Verordening (EG) nr. 216/2008 van het Europees Parlement en de Raad (4) worden echter als aanvaardbare procedures voor de conformiteitsbeoordeling van onderdelen beschouwd, indien hierin is begrepen dat wordt aangetoond dat zij voldoen aan de prestatie- en veiligheidseisen van deze verordening.
Artikel 7
Controle van de systemen
1. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten die hebben aangetoond of kunnen aantonen dat zij voldoen aan de in bijlage VI vastgestelde voorwaarden, ven een een controle uit van de in artikel 2, lid 1, onder b), c) en d), bedoelde systemen overeenkomstig de in bijlage VII, deel A, vastgestelde eisen.
2. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten die niet kunnen aantonen dat zij aan de in bijlage VI vastgestelde voorwaarden voldoen, besteden de controle van de in artikel 2, lid 1, onder b) c), en d), bedoelde systemen uit aan een aangemelde instantie. Die controle gebeurt overeenkomstig de in bijlage VII, deel B, vastgestelde eisen.
3. De certificeringsprocessen die voldoen aan Verordening (EG) nr. 216/2008, worden als aanvaardbare procedures beschouwd voor de controle van de systemen indien hierin is begrepen dat wordt aangetoond dat zij voldoen aan de prestatie- en veiligheidseisen van deze verordening.
Artikel 8
Aanvullende eisen voor de verleners van luchtvaartnavigatiediensten
1. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten zorgen ervoor dat alle betrokken personeelsleden volledig zijn ingelicht over de in deze verordening vastgestelde eisen en dat zij voldoende zijn opgeleid voor hun beroepstaken.
2. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten:
a)
stellen handleidingen op, en onderhouden deze, die de nodige instructies en informatie bevatten waarmee alle betrokken personeelsleden deze verordening kunnen toepassen;
b)
zorgen ervoor, dat de onder a) bedoelde handleidingen toegankelijk zijn en worden bijgewerkt en dat het bijwerken en verspreiden ervan aan een passend kwaliteits- en documentconfiguratiebeheer worden onderworpen;
c)
zorgen ervoor, dat de werkmethoden en operationele procedures aan deze verordening voldoen.
Artikel 9
Aanvullende eisen voor de exploitanten
1. De exploitanten nemen de nodige maatregelen om ervoor te zorgen, dat het personeel dat de surveillanceapparatuur bedient en onderhoudt, is gewezen op de relevante bepalingen van deze verordening, dat het voldoende is opgeleid voor de uitoefening van zijn taken en dat instructies over de wijze waarop deze apparatuur moet worden gebruikt in de cockpit beschikbaar zijn.
2. De exploitanten zorgen ervoor, dat de gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie zoals bedoeld in artikel 4, leden 1 en 2, aan luchtvaartuigen wordt verstrekt indien dit operationeel vereist is.
3. De exploitanten zorgen ervoor, dat de instelling van de in lid 4 bedoelde gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie voldoet aan punt 7 "luchtvaartuigidentificatie" van het vliegplan, bedoeld in punt 2 van de bijlage bij Verordening (EG) nr 1033/2006 van de Commissie (5).
4. De exploitanten van luchtvaartuigen die de mogelijkheid hebben de in lid 2 bedoelde gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie, indien aan boord, te wijzigen, zorgen ervoor dat de gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie tijdens de vlucht niet wordt gewijzigd, tenzij op verzoek van de verlener van luchtvaartnavigatiediensten.
Artikel 10
Aanvullende eisen voor de lidstaten
De lidstaten zorgen voor de naleving van deze verordening, met inbegrip van de publicatie van de relevante informatie in de nationale publicaties van luchtvaartinformatie.
Artikel 11
Vrijstellingen
1. In het bijzondere geval van naderingsgebieden waarin luchtverkeersdiensten worden verleend door militaire eenheden of onder militair toezicht en waarbij aankoopbeperkingen het onmogelijk maken aan artikel 4, lid 2, te voldoen, delen de lidstaten uiterlijk op 31 december 2017 aan de Commissie de datum mee waarop wordt voldaan aan de gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie; deze datum zal niet later zijn dan 2 januari 2025.
2. Na raadpleging van de netwerkbeheerder en uiterlijk op 31 december 2018 mag de Commissie de krachtens lid 1 meegedeelde vrijstellingen die een belangrijke invloed zouden kunnen hebben op het Europese netwerk voor luchtverkeerbeheer (EATMN) herzien.
Artikel 12
Inwerkingtreding en toepassing
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing vanaf 9 februari 2012.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 22 november 2011.