NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 420/2011
ze dne 29. dubna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity kontaminujících látek v řadě potravin.
(2)
Vzhledem k různícím se výkladům ohledně části krabů, která má být analyzována za účelem porovnání s maximálním limitem kadmia, by proto mělo být vyjasněno, že maximální limit kadmia v korýších stanovený v příloze nařízení (ES) č. 1881/2006 se vztahuje na svalovinu z koncových částí (končetin a klepet) a břicha. V případě krabů a krabům příbuzných korýšů se maximální limit vztahuje pouze na koncové části. Toto vymezení vylučuje jiné části korýšů, jako například hlavohruď kraba a nepoživatelné části (krunýř, ocas). Hlavohruď zahrnuje trávicí orgány (hepatopankreas), o nichž se ví, že obsahují vysoké hladiny kadmia. Vzhledem k tomu, že je možné, že spotřebitelé v některých členských státech jedí části hlavohrudi pravidelně, mohlo by být vhodné vydat na úrovni členského státu doporučení pro spotřebitele, že za účelem snížení expozice kadmiu je vhodné omezit konzumaci těchto částí. Informativní poznámka k této věci byla zveřejněna na internetové stránce Generálního ředitelství pro zdraví a spotřebitele Evropské komise (3).
(3)
V zájmu jednotnosti by část korýšů, na niž se vztahují maximální limity, měla být odpovídajícím způsobem upravena v případě ostatních kontaminujících látek (olovo, rtuť, dioxiny a PCB a polycyklické aromatické uhlovodíky).
(4)
Mlži, jako slávky zelenoústé a ústřice, mohou akumulovat kadmium obdobně jako mořské řasy. Vzhledem k tomu, že se prášek ze slávky zelenoústé a ústřicový prášek, stejně jako sušené mořské řasy, prodávají jako doplňky stravy, maximální limit pro kadmium v sušených mlžích by měl být stejný jako limit, který je v současnosti stanoven pro sušené mořské řasy a výrobky získané z mořských řas.
(5)
Ustanovení týkající se košťálové zeleniny listové by měla být sladěna s ustanoveními pro ostatní druhy listové zeleniny. Košťálová zelenina listová by proto měla být vyňata ze standardního maximálního limitu pro kadmium v položce „zelenina a ovoce“ v bodě 3.2.15 a měla by být vložena do bodu 3.2.17.
(6)
Standardní maximální limity pro olovo a kadmium v ovoci a zelenině nejsou reálné pro mořské řasy, které mohou přirozeně obsahovat vyšší hladiny. Mořské řasy by proto měly být vyňaty ze standardních maximálních limitů pro olovo a kadmium v ovoci a zelenině (body 3.1.10 a 3.2.15). Mělo by být shromážděno větší množství údajů o výskytu, aby bylo možné rozhodnout o potřebě stanovit specifické reálnější maximální limity pro olovo a kadmium v mořských řasách.
(7)
Existují určité nesrovnalosti v názvech potravin/skupin produktů v nařízení (ES) č. 1881/2006 a v názvech potravin / skupin produktů uvedených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (4). Protože nařízení (ES) č. 1881/2006 odkazuje na skupinu produktů uvedenou v nařízení (ES) č. 396/2005, měly by tyto názvy odpovídat uvedenému nařízení.
(8)
Je namístě aktualizovat ustanovení o monitorování a předkládání zpráv s přihlédnutím k novým doporučením o monitorování ethylkarbamátu (5), perfluoralkylovaných látek (6) a akrylamidu (7). Vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise 2006/504/ES (8) bylo zrušeno a nahrazeno nařízením Komise (ES) č. 1152/2009 (9), měl by být odkaz na rozhodnutí 2006/504/ES nahrazen odkazem na nařízení (ES) č. 1152/2009. Mělo by být navíc vyjasněno, jaké údaje se předávají Komisi a jaké úřadu EFSA.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění takto:
1)
Článek 9 se mění takto:
a)
Odstavce 2 a 3 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy a zúčastněné strany každoročně předloží Komisi výsledky provedených šetření a informace o pokroku při používání preventivních opatření pro zamezení kontaminace ochratoxinem A, deoxynivalenolem, zearalenonem, fumonisiny B1 a B2, T-2 a HT-2 toxinem. Komise dá tyto výsledky k dispozici členským státům. Související údaje o výskytu se předávají úřadu EFSA.
3. Členské státy předávají Komisi zprávy o zjištěních týkajících se aflatoxinů získaných podle nařízení Komise (ES) č. 1152/2009 (10). Členské státy by měly předávat úřadu EFSA zprávy o zjištěních týkajících se furanu, ethylkarbamátu, perfluoralkylovaných látek a akrylamidu, získaných podle doporučení Komise 2007/196/ES (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13) a 2010/307/EU (14).
b)
Doplňuje se nový odstavec 4, který zní:
„4. Případné údaje o výskytu kontaminujících látek shromážděné členskými státy by měly být předávány také úřadu EFSA.“
2)
Příloha se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. dubna 2011.
VERORDENING (EU) Nr. 420/2011 VAN DE COMMISSIE
van 29 april 2011
tot wijziging van Verordening (EG) nr. 1881/2006 tot vaststelling van de maximumgehalten aan bepaalde verontreinigingen in levensmiddelen
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EEG) nr. 315/93 van de Raad van 8 februari 1993 tot vaststelling van communautaire procedures inzake verontreinigingen in levensmiddelen (1), en met name artikel 2, lid 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bij Verordening (EG) nr. 1881/2006 van de Commissie van 19 december 2006 tot vaststelling van de maximumgehalten aan bepaalde verontreinigingen in levensmiddelen (2) zijn maximumgehalten voor verontreinigingen in een aantal levensmiddelen vastgesteld.
(2)
Rekening houdend met de verschillende interpretaties ten aanzien van het deel van krabben dat moet worden geanalyseerd met het oog op een vergelijking met het maximumgehalte voor cadmium, moet daarom worden verduidelijkt dat het in de bijlage bij Verordening (EG) nr. 1881/2006 vastgestelde maximumgehalte voor cadmium bij schaaldieren geldt voor het vlees van aanhangsels (poten en scharen) en buik. Voor krabben en krabachtige schaaldieren is het maximumgehalte alleen van toepassing op de aanhangsels. Deze definitie sluit andere delen van schaaldieren uit, zoals de cephalothorax van krabben en niet-eetbare delen (schaal, staart). De cephalothorax omvat de spijsverteringsorganen (hepatopancreas) waarvan bekend is dat zij hoge cadmiumgehalten bevatten. Aangezien de consumenten in sommige lidstaten regelmatig delen van de cephalothorax eten, kan advies aan de consumenten op het niveau van een lidstaat om de consumptie van deze delen te beperken, bijdragen tot een verminderde blootstelling aan cadmium. Een informatienota over deze kwestie staat op de website van directoraat-generaal Gezondheid en consumenten van de Commissie (3).
(3)
Ter wille van de consistentie moet het deel van schaaldieren waarvoor de maximumgehalten gelden, dienovereenkomstig worden gewijzigd voor andere verontreinigingen (lood, kwik, dioxinen en pcb’s, en polycyclische aromatische koolwaterstoffen).
(4)
Tweekleppige weekdieren zoals groenlipmosselen en oesters kunnen net zoals zeewier cadmium opslaan. Aangezien groenlipmosselpoeder en oesterpoeder, net zoals gedroogd zeewier, als voedingssupplementen worden verkocht, moet het maximumgehalte voor cadmium bij gedroogde tweekleppige weekdieren hetzelfde zijn als dat wat thans is vastgesteld voor gedroogd zeewier en van zeewier afgeleide producten.
(5)
De bepalingen voor bladkoolachtigen moeten worden afgestemd op die voor andere bladgroenten. Het algemene maximumgehalte voor cadmium bij „groenten en fruit” in punt 3.2.15 geldt daarom niet voor bladkoolachtigen, die moeten worden opgenomen in punt 3.2.17.
(6)
De algemene maximumgehalten voor lood en cadmium in groenten en fruit zijn niet realistisch voor zeewier, dat van nature hogere gehalten kan bevatten. De maximumgehalten voor lood en cadmium in groenten en fruit (punten 3.1.10 en 3.2.15) gelden daarom niet voor zeewier. Er moeten meer gegevens over het vóórkomen van verontreinigingen worden verzameld om een besluit te kunnen nemen over de noodzaak van specifieke, meer realistische maximumgehalten voor lood en cadmium in zeewier.
(7)
Er bestaan enkele inconsequenties in verband met de namen van de levensmiddelen/productgroepen in Verordening (EG) nr. 1881/2006 en de namen van de levensmiddelen/productgroepen in Verordening (EG) nr. 396/2005 van het Europees Parlement en de Raad van 23 februari 2005 tot vaststelling van maximumgehalten aan bestrijdingsmiddelenresiduen in of op levensmiddelen en diervoeders van plantaardige en dierlijke oorsprong en houdende wijziging van Richtlijn 91/414/EG van de Raad (4). Aangezien Verordening (EG) nr. 1881/2006 verwijst naar de in Verordening (EG) nr. 396/2005 vermelde productgroepen, moeten deze namen in overeenstemming worden gebracht met die verordening.
(8)
De bepalingen inzake monitoring en rapportage moeten worden bijgewerkt, rekening houdend met recente monitoringaanbevelingen voor ethylcarbamaat (5), perfluoralkylverbindingen (6), acrylamide (7). Aangezien Beschikking 2006/504/EG van de Commissie (8) bij Verordening (EG) nr. 1152/2009 van de Commissie (9) is ingetrokken en vervangen, moet de verwijzing naar Beschikking 2006/504/EG worden vervangen door een verwijzing naar Verordening (EG) nr. 1152/2009. Verder moet worden verduidelijkt welke gegevens aan de Commissie en welke aan de EFSA moeten worden verstrekt.
(9)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid en het Europees Parlement noch de Raad hebben zich daartegen verzet,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Verordening (EG) nr. 1881/2006 wordt als volgt gewijzigd:
1)
Artikel 9 wordt als volgt gewijzigd:
a)
de leden 2 en 3 worden vervangen door:
„2. De lidstaten en de belanghebbende partijen stellen de Commissie elk jaar in kennis van de resultaten van het uitgevoerde onderzoek en de voortgang van de toepassing van preventieve maatregelen ter voorkoming van verontreiniging door ochratoxine A, deoxynivalenol, zearalenon, fumonisine B1 en B2, T-2- en HT-2-toxine. De Commissie stelt de resultaten beschikbaar aan de lidstaten. De daarmee verband houdende gegevens over het vóórkomen van de verontreinigingen worden aan de EFSA meegedeeld.
3. De lidstaten delen aan de Commissie de bevindingen over aflatoxinen mee, verkregen overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1152/2009 van de Commissie (10). De lidstaten moeten aan de EFSA de bevindingen meedelen over furanen, ethylcarbamaat, perfluoralkylverbindingen en acrylamide, verkregen overeenkomstig de Aanbevelingen 2007/196/EG (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13), 2010/307/EU (14) van de Commissie.
b)
het volgende lid 4 wordt toegevoegd:
„4. De door de lidstaten verzamelde gegevens over het vóórkomen van verontreinigingen moeten zo nodig ook aan de EFSA worden meegedeeld.”.
2)
De bijlage wordt gewijzigd overeenkomstig de bijlage bij deze verordening.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 29 april 2011.