NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 439/2010
ze dne 19. května 2010
o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 74 a čl. 78 odst. 1 a 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Politika Unie týkající se společného evropského azylového systému má podle haagského programu za cíl zřídit prostřednictvím účinného harmonizovaného řízení společný azylový prostor, a to v souladu s hodnotami a humanitárními tradicemi Evropské unie.
(2)
V posledních letech bylo díky zavedení společných minimálních norem dosaženo velkého pokroku na cestě k vytvoření společného evropského azylového systému. Přesto mezi jednotlivými členskými státy přetrvávají velké rozdíly v poskytování a formách ochrany. Tyto rozdíly jež je třeba zmírnit.
(3)
Komise ve svém plánu politiky pro azyl přijatém v červnu roku 2008 uvedla, že hodlá usilovat o rozvoj společného evropského azylového systému navržením přezkumu stávajících právních nástrojů za účelem většího sladění příslušných předpisů a že zároveň hodlá výrazněji podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy zejména předložením legislativního návrhu na zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“), aby se zlepšila koordinace operativní spolupráce mezi členskými státy, což přispěje k účinnému uplatňování společných pravidel.
(4)
Evropská rada oficiálně připomněla v Evropském paktu o přistěhovalectví a azylu, přijatém v září 2008, že každý pronásledovaný cizí státní příslušník má právo získat na území Evropské unie pomoc a ochranu v souladu se Ženevskou úmluvou ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 a ostatními souvisejícími smlouvami. Mimo jiné bylo výslovně dohodnuto, že by měl být v roce 2009 zřízen Evropský podpůrný úřad.
(5)
Cílem praktické spolupráce v oblasti azylu je ještě více sblížit v rámci evropského práva rozhodovací procesy členských států v azylových otázkách a zajistit jejich trvalou kvalitu. V posledních letech se již uskutečnila řada opatření praktické spolupráce, především pokud jde o přijetí společného přístupu k informacím o zemích původu a o vypracování společných evropských osnov odborné přípravy v oblasti azylu.
(6)
K posílení a rozvoji těchto opatření spolupráce je třeba zřídit podpůrný úřad. Podpůrný úřad by měl vzít v tato opatření v úvahu a poučit se z nich.
(7)
V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, by měl podpůrný úřad podporovat rozvoj solidarity uvnitř Unie, díky níž se podpoří lepší přemísťování osob požívajících mezinárodní ochrany z těchto členských států do jiných členských států a současně s tím se zajistí, aby nebyly azylové a přijímací systémy zneužívány.
(8)
K optimálnímu provádění mandátu je třeba, aby byl podpůrný úřad po technické stránce nezávislý a aby byl po právní, správní a finanční stránce samostatný. Za tímto účelem by měl být podpůrný úřad subjektem Unie s právní subjektivitou, který bude vykonávat prováděcí pravomoci svěřené mu tímto nařízením.
(9)
Podpůrný úřad by měl pracovat v úzké spolupráci s Komisí a s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu či jinými službami a využít kapacity a odborné znalosti těchto služeb. Členské státy by měly s podpůrným úřadem spolupracovat, aby bylo zajištěno, že bude podpůrný úřad moci provádět svůj mandát.
(10)
Podpůrný úřad by měl rovněž jednat v úzké spolupráci s Vysokým komisařem OSN pro uprchlíky (UNHCR) a případně i s příslušnými mezinárodními organizacemi, aby mohl využívat jejich odborných znalostí a podpory. Za tímto účelem by měla být role UNHCR i ostatních příslušných mezinárodních organizací plně uznána a tyto organizace by měly být plně zapojeny do činnosti podpůrného úřadu. Žádné finanční zdroje, které bude moci podpůrný úřad v souladu s tímto nařízením uvolnit pro UNHCR, by neměly vést ke dvojímu financování činností UNHCR, tedy i z jiných mezinárodních či vnitrostátních zdrojů.
(11)
Aby mohl podpůrný úřad plnit svoji úlohu v míře nezbytné pro plnění svých úkolů, měl by rovněž spolupracovat s dalšími subjekty Unie, a zejména s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (2), a s Agenturou Evropské unie pro základní práva, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 168/2007 (3).
(12)
Podpůrný úřad by měl spolupracovat s Evropskou migrační sítí, zřízenou rozhodnutím Rady 2008/381/ES (4), aby se předešlo zdvojení činností. Podpůrný úřad by měl rovněž udržovat úzký dialog s občanskou společností za účelem výměny informací a sdílení poznatků v oblasti azylu.
(13)
Podpůrný úřad by měl být evropským odborným centrem pro otázky azylu a měl by usnadňovat, koordinovat a posilovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v mnoha aspektech azylové problematiky, aby tak členské státy mohly lépe poskytovat ochranu osobám, jež na ni mají právo, a případně zároveň spravedlivě a účinně přistupovat k osobám nesplňujícím požadavky na mezinárodní ochranu. Mandát podpůrného úřadu by měl být zaměřen na tři hlavní úkoly, konkrétně by měl přispívat k provádění společného evropského azylového systému, podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu a podporovat členské státy vystavené mimořádnému tlaku.
(14)
Podpůrný úřad by neměl mít žádné přímé ani nepřímé pravomoci související s přijímáním rozhodnutí orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, které se týkají žádostí jednotlivých osob o mezinárodní ochranu.
(15)
S cílem poskytnout nebo koordinovat rychlou a účinnou operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, by měl podpůrný úřad na žádost dotčených členských států koordinovat opatření na podporu těchto členských států, mimo jiné i tím, že na jejich území vyšle azylové podpůrné týmy, složené z odborníků pro azylovou problematiku. Tyto týmy by měly přispět zejména svými odbornými znalostmi týkajícími se tlumočnických služeb, informacemi o zemích původu a znalostmi při zpracovávání a správě žádostí o azyl. Pravidla týkající se azylových podpůrných týmů by se měla řídit tímto nařízením, aby bylo zajištěno, že vyslání těchto týmů bude účinné.
(16)
Úřad by měl plnit svoji úlohu v podmínkách, jež mu umožní fungovat jako referenční místo díky jeho nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti postupů a pracovních metod a výkonnosti při provádění svěřených úkolů.
(17)
Komise a členské státy by měly být zastoupeny ve správní radě podpůrného úřadu za účelem účinné kontroly fungování podpůrného úřadu. Správní rada by se měla skládat pokud možno z vedoucích operačních pracovníků orgánů členských států příslušných pro oblast azylu nebo z jejich zástupců. Měly by jí být svěřeny pravomoci nezbytné zejména k sestavování rozpočtu, ověřování jeho plnění, přijímání vhodných finančních předpisů, vypracovávání transparentních pracovních postupů pro rozhodování podpůrného úřadu, přijímání výroční zprávy o situaci v oblasti azylu v Unii a technických dokumentů o provádění nástrojů Unie v oblasti azylu a ke jmenování výkonného ředitele a případně výkonného výboru. Vzhledem ke svým odborným znalostem v oblasti azylu by měl být UNHCR ve správní radě zastoupen jedním členem bez hlasovacího práva, aby mohl být do činnosti podpůrného úřadu plně zapojen.
(18)
Vzhledem k povaze úkolů podpůrného úřadu a úloze výkonného ředitele a s ohledem na to, aby se Evropskému parlamentu umožnilo přijmout stanovisko ke zvolenému kandidátovi před jeho jmenováním i před případným prodloužením jeho funkčního období, by měl být výkonný ředitel vyzván, aby učinil prohlášení před příslušným výborem či příslušnými výbory Evropského parlamentu a odpověděl na jejich otázky. Výkonný ředitel by měl rovněž předkládat Evropskému parlamentu výroční zprávu. Evropský parlament by měl mít rovněž možnost vyzvat výkonného ředitele, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů.
(19)
K zaručení plné samostatnosti a nezávislosti podpůrného úřadu by mu měl být přidělen samostatný rozpočet, jehož hlavní část by tvořil příspěvek Unie. Financování podpůrného úřadu by mělo podléhat dohodě rozpočtového orgánu, jak je stanoveno v bodě 47 Interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (5). Na příspěvek Unie a každé další příspěvky ze souhrnného rozpočtu Evropské unie by se měl vztahovat rozpočtový proces Unie. Účetní audit by měl provádět Účetní dvůr.
(20)
Úřad by měl spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro oblast azylu, mezinárodními organizacemi příslušnými v záležitostech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení, a třetími zeměmi v rámci pracovních ujednání uzavřených v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(21)
V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily Spojené království a Irsko dopisy ze dne 18. května 2009 své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(22)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(23)
Vzhledem k tomu, že Dánsko jakožto členský stát až dosud přispívalo k praktické spolupráci členských států v oblasti azylu, by měl podpůrný úřad usnadnit operativní spolupráci s touto zemí. Za tímto účelem by měl být zástupce Dánska přizván k účasti na všech zasedáních správní rady, která by měla být oprávněna rovněž rozhodnout o případném pozvání dánských pozorovatelů na zasedání pracovních skupin.
(24)
Aby mohl podpůrný úřad plnit svou úlohu, měl by být otevřen účasti zemí, jež s Unií uzavřely dohody, na jejichž základě přijaly a používají právní předpisy Unie v oblasti upravené tímto nařízením, zejména Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Podpůrný úřad by měl mít také možnost po dohodě s Komisí a v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o EU uzavírat pracovní ujednání se zeměmi, které s Unií neuzavřely dohody, na jejichž základě by byly přijaty a používány právní předpisy Unie. Podpůrný úřad by ale v žádném případě neměl vyvíjet nezávislou vnější politiku.
(25)
Na podpůrný úřad by se mělo vztahovat nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6) (dále jen „finanční nařízení“), a zejména článek 185 uvedeného nařízení.
(26)
Na podpůrný úřad, který by měl přistoupit k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (7), by se mělo bez omezení vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (8).
(27)
Na podpůrný úřad by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (9).
(28)
Na zpracovávání osobních údajů podpůrným úřadem by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů institucemi a orgány Společenství a o volném pohybu těchto údajů (10).
(29)
Potřebná ustanovení týkající se umístění podpůrného úřadu v hostitelském členském státě a zvláštní pravidla pro všechny zaměstnance podpůrného úřadu a jejich rodinné příslušníky by měla být stanovena v dohodě o sídle. Hostitelský členský stát by měl dále zajistit co nejlepší podmínky pro řádný chod podpůrného úřadu, což se týká rovněž školní docházky dětí a dopravy, aby byl podpůrný úřad přitažlivý pro vysoce kvalitní lidské zdroje v co nejširším zeměpisném měřítku.
(30)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž potřeby lepšího provádění společného evropského azylového systému, usnadnění, koordinace a posílení praktické spolupráce mezi členskými státy v oblasti azylu i poskytování nebo koordinace operativní podpory členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků této akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(31)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie a mělo být uplatňováno v souladu s právem na azyl uznaným v článku 18 uvedené listiny,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
ZŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PODPŮRNÉHO ÚŘADU PRO OTÁZKY AZYLU A JEHO ÚLOHA
Článek 1
Zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu
Zřizuje se Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“) s cílem pomoci k lepšímu provádění společného evropského azylového systému, posílit praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu a poskytnout nebo koordinovat operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku.
Článek 2
Úloha podpůrného úřadu
1. Podpůrný úřad usnadňuje, koordinuje a posiluje praktickou spolupráci mezi členskými státy v mnoha aspektech azylové problematiky a přispívá k lepšímu provádění společného evropského azylového systému. V tomto ohledu je podpůrný úřad plně zapojen do vnějšího rozměru společného evropského azylového systému.
2. Podpůrný úřad poskytuje účinnou operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, a využívá k tomu všechny užitečné zdroje, jež má k dispozici a mezi které může patřit koordinace zdrojů poskytovaných členskými státy za podmínek stanovených v tomto nařízení.
3. Podpůrný úřad poskytuje vědeckou a technickou pomoc, pokud jde o politiky a právní předpisy Unie ve všech oblastech, jež mají přímý či nepřímý dopad na oblast azylu, aby tak mohl v plné míře podporovat praktickou spolupráci v oblasti azylu a účinně plnil své úkoly. Je nezávislým zdrojem informací o všech otázkách spadajících do uvedených oblastí.
4. Podpůrný úřad plní svou úlohu v podmínkách, jež mu umožňují fungovat jako referenční místo díky jeho nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti operačních postupů a pracovních metod, výkonnosti při provádění svěřených úkolů a podpoře v oblasti informačních technologií potřebné k provádění svého mandátu.
5. Podpůrný úřad úzce spolupracuje s Komisí a orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu a s jinými službami. Plněním úkolů podpůrným úřadem nejsou dotčeny úkoly jiných příslušných subjektů Unie, přičemž podpůrný úřad úzce spolupracuje s těmito subjekty a s UNHCR.
6. Podpůrný úřad nemá žádné pravomoci, pokud jde o přijímání rozhodnutí orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, které se týkají žádostí jednotlivých osob o mezinárodní ochranu.
KAPITOLA 2
ÚKOLY PODPŮRNÉHO ÚŘADU
ODDÍL 1
Podpora praktické spolupráce v oblasti azylu
Článek 3
Osvědčené postupy
Podpůrný úřad organizuje, podporuje a koordinuje činnosti umožňující výměnu informací a identifikaci a sdílení osvědčených postupů v oblasti azylu mezi členskými státy.
Článek 4
Informace o zemích původu
Podpůrný úřad organizuje, podporuje a koordinuje činnosti týkající se informací o zemích původu, zejména
a)
transparentní a nestranné shromažďování příslušných, spolehlivých, přesných a aktuálních informací o zemích původu žadatelů o mezinárodní ochranu, přičemž využívá všechny příslušné zdroje informací, včetně informací shromážděných od vládních, nevládních a mezinárodních organizací i orgánů a subjektů Unie;
b)
vypracovávání zpráv o zemích původu na základě informací shromážděných podle písmene a);
c)
řízení a vývoj portálu shromažďujícího informace o zemích původu a jeho správu, mimo jiné i za účelem zajištění transparentnosti a pravidel nezbytných pro přístup k těmto informacím v souladu s článkem 42;
d)
vytvoření společného formátu a společné metody prezentace, ověřování a využívání informací o zemích původu;
e)
transparentní analýzu informací o zemích původu za účelem podpory procesu sbližování hodnotících kritérií, případně s využitím výsledků zasedání jedné či více pracovních skupin. Účelem této analýzy není vydávat pokyny členským státům ohledně přijetí či zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu.
Článek 5
Podpora při přemísťování osob, jimž byla přiznána mezinárodní ochrana, uvnitř Unie
V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku, především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, podpůrný úřad podporuje, usnadňuje a koordinuje výměnu informací a další činnosti spojené s přemísťováním osob uvnitř Unie. Přemísťování uvnitř Unie se provádí pouze na základě dohody, a to mezi členskými státy a se souhlasem osoby, které byla přiznána mezinárodní ochrana, a případně po konzultaci UNHCR.
Článek 6
Podpora odborné přípravy
1. Podpůrný úřad zavede a rozvíjí odbornou přípravu dostupnou členům všech vnitrostátních správních orgánů a soudů, jakož i vnitrostátních služeb, jež jsou příslušné v členských státech pro záležitosti v oblasti azylu. Účastí na odborné přípravě nejsou dotčeny vnitrostátní systémy ani postupy.
Podpůrný úřad tuto odbornou přípravu rozvíjí v úzké spolupráci s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu a případně využívá odborných znalostí akademických institucí a dalších příslušných organizací.
2. Podpůrný úřad řídí a vyvíjí evropské osnovy pro vzdělávání odborníků v oblasti azylu, a to s přihlédnutím ke stávající spolupráci Unie v této oblasti.
3. Odborná příprava, kterou podpůrný úřad poskytuje, může být obecného, specializovaného či tematického rázu a může zahrnovat metodiku školení školitelů.
4. Specializované či tematické činnosti odborné přípravy zaměřené na znalosti a dovednosti týkající se otázek azylu zahrnují mimo jiné:
a)
mezinárodní lidská práva a acquis Unie týkající se azylu, včetně zvláštních právních otázek a zvláštních otázek týkajících se judikatury;
b)
otázky spojené se zpracováváním žádostí o azyl podaných nezletilými osobami a zranitelnými osobami se zvláštními potřebami;
c)
techniky pohovoru;
d)
využití lékařských a právních posudků v azylovém řízení;
e)
otázky spojené se získáváním a použitím informací o zemích původu;
f)
podmínky přijímání se zvláštní pozorností zaměřenou na zranitelné skupiny a oběti mučení.
5. Poskytovaná odborná příprava by měla být vysoce kvalitní a měla by definovat hlavní zásady a osvědčené postupy s cílem přispět k většímu sblížení administrativních postupů i rozhodnutí a právních postupů za plného dodržení nezávislosti vnitrostátních soudů.
6. Podpůrný úřad organizuje pro odborníky, kteří jsou součástí azylové rezervy uvedené v článku 15, specializovanou odbornou přípravu týkající se úkolů a funkcí, jež mají plnit, a vede jejich pravidelný výcvik podle plánu specializované odborné přípravy a výcviku uvedeného v ročním pracovním programu podpůrného úřadu.
7. Podpůrný úřad může ve spolupráci s členskými státy organizovat odbornou přípravu na území těchto států.
Článek 7
Podpora vnějšího rozměru společného evropského azylového systému
Podpůrný úřad koordinuje po dohodě s Komisí výměnu informací a další opatření, která se týkají problematiky provádění nástrojů a mechanismů souvisejících s vnějším rozměrem společného evropského azylového systému.
Podpůrný úřad koordinuje výměny informací a další opatření související s přesídlením, která přijaly členské státy za účelem splnění potřeb týkajících se ochrany uprchlíků ve třetích zemích a prokázání solidarity s jejich hostitelskými zeměmi.
Na základě svého mandátu a v souladu s článkem 49 může podpůrný úřad spolupracovat v technických záležitostech s příslušnými orgány třetích zemí, zejména s cílem prosazovat a napomáhat vytváření kapacit azylových a přijímacích systémů třetích zemí a provádět regionální programy ochrany, jakož i další činnosti důležité pro nalezení trvalých řešení.
ODDÍL 2
Podpora členských států vystavených mimořádnému tlaku
Článek 8
Mimořádný tlak, jemuž je vystaven azylový a přijímací systém
Podpůrný úřad koordinuje a podporuje společná opatření na pomoc azylovým a přijímacím systémům členských států, které jsou vystaveny mimořádnému tlaku, v jehož důsledku jsou na jejich zařízení pro přijímání uprchlíků a na jejich azylové systémy kladeny značné a neodkladné nároky. Tento tlak může spočívat v náhlém přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, kteří mohou potřebovat mezinárodní ochranu, a může vyplývat ze zeměpisné polohy či demografické situace daného členského státu.
Článek 9
Shromažďování a analýza informací
1. Aby byl podpůrný úřad schopen zhodnotit potřeby členských států vystavených mimořádnému tlaku, shromažďuje zejména na základě údajů, které mu předložily členské státy, UNHCR a případně další příslušné organizace, informace potřebné k identifikaci, přípravě a vypracování mimořádných opatření uvedených v článku 10, která umožní reagovat na tento tlak.
2. Na základě údajů, které podpůrnému úřadu předložily členské státy vystavené mimořádnému tlaku, podpůrný úřad systematicky určuje, shromažďuje a analyzuje informace o dostupných strukturách a počtech zaměstnanců, zejména pokud jde o překladatelské a tlumočnické služby informace o zemích původu a pomoci při zpracování a řízení azylových spisů, jakož i o přijímacích kapacitách v oblasti azylu v uvedených členských státech s cílem podpořit rychlé a spolehlivé vzájemné předávání informací mezi různými orgány členských států příslušnými pro oblast azylu.
3. Úřad analyzuje údaje o jakémkoli náhlém přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, jež může způsobit mimořádný tlak na vnitrostátní azylové a přijímací systémy, a zajišťuje rychlou výměnu příslušných informací mezi členskými státy a Komisí. Podpůrný úřad využije stávajících systémů a mechanismů včasného varování a v případě potřeby zřídí systém včasného varování určený pro vlastní účely.
Článek 10
Opatření na podporu členských států
Na žádost dotčených členských států koordinuje podpůrný úřad opatření na podporu členských států, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, které zahrnují koordinaci:
a)
opatření na pomoc členským státům vystaveným mimořádnému tlaku s cílem usnadnit počáteční analýzu žádostí o azyl posuzovaných příslušnými vnitrostátními orgány;
b)
opatření, jimiž se zajistí, aby členské státy vystavené mimořádnému tlaku mohly dát k dispozici vhodná zařízení pro přijímání uprchlíků, a to zejména nouzové ubytování, dopravní prostředky a lékařskou péči;
c)
azylových podpůrných týmů, jejichž pracovní postupy jsou vymezeny v kapitole 3.
ODDÍL 3
Přispění k provádění společného evropského azylového systému
Článek 11
Shromažďování a výměna informací
1. Podpůrný úřad organizuje, koordinuje a podporuje výměnu informací mezi orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, jakož i mezi Komisí a těmito orgány, které se týkají provádění všech příslušných nástrojů acquis Unie týkajícího se azylu. K tomuto účelu může podpůrný úřad vytvářet věcné databáze a databáze v oblasti práva a judikatury, které se týkají nástrojů azylové politiky na vnitrostátní, unijní a mezinárodní úrovni, a využívat mimo jiné i stávající systémy. Aniž je dotčena činnost podpůrného úřadu podle článků 15 a 16, neuchovávají se v těchto databázích žádné osobní údaje, pokud je podpůrný úřad nezískal z veřejně dostupných dokumentů.
2. Podpůrný úřad shromažďuje zejména tyto informace:
a)
informace o zpracovávání žádostí o mezinárodní ochranu ve vnitrostátních správních a jiných orgánech;
b)
informace o vnitrostátním právu a jeho vývoji v oblasti azylu, včetně judikatury.
Článek 12
Zprávy a další dokumenty podpůrného úřadu
1. Úřad vypracovává výroční zprávu o situaci v oblasti azylu v Unii, přičemž řádně zohlední informace, které jsou již dostupné z jiných příslušných zdrojů. V rámci této zprávy podpůrný úřad hodnotí zejména výsledky činností uskutečněných na základě tohoto nařízení a provádí jejich komplexní srovnávací analýzu s cílem zlepšit kvalitu a zvýšit soudržnost a účinnost společného evropského azylového systému.
2. V souladu se svým pracovním programem nebo na žádost správní rady či Komise může podpůrný úřad, v úzké spolupráci se svými pracovními skupinami a Komisí a s řádným přihlédnutím ke stanoviskům vyjádřeným členskými státy nebo Evropským parlamentem, přijmout technické dokumenty o provádění nástrojů Unie v oblasti azylu, včetně pokynů či operačních příruček. Pokud tyto technické dokumenty odkazují na otázky mezinárodního uprchlického práva, budou patřičně zohledněny příslušné dokumenty UNHCR. Účelem těchto dokumentů není vydávat pokyny členským státům ohledně přijetí či zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu.
KAPITOLA 3
AZYLOVÉ PODPŮRNÉ TÝMY
Článek 13
Koordinace
1. Členský stát či členské státy vystavené mimořádnému tlaku mohou podpůrný úřad požádat o vyslání azylového podpůrného týmu. Žádající členský stát nebo členské státy poskytnou v souladu s čl. 18 odst. 1 zejména popis situace, uvedou důvody žádosti o vyslání a určí odhadované požadavky na vyslání.
2. V reakci na tuto žádost může podpůrný úřad koordinovat nezbytnou technickou a operativní pomoc pro žádající členský stát či členské státy a časově omezené vyslání azylového podpůrného týmu na území daného členského státu nebo členských států na základě operačního plánu uvedeného v článku 18.
Článek 14
Technická pomoc
Azylové podpůrné týmy přispívají svými odbornými znalostmi podle dohodnutého operačního plánu uvedeného v článku 18, zejména odbornými znalostmi týkajícími se tlumočnických služeb, informacemi o zemích původu a znalostmi ohledně zpracovávání a správy azylových spisů, a to v rámci podpůrných činností, které podpůrný úřad v souladu s článkem 10 vykonává ve prospěch členských států.
Článek 15
Rezervní skupina pro otázky azylu
1. Na návrh výkonného ředitele rozhoduje správní rada tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, o profilech a celkovém počtu odborníků, kteří mají být k dispozici pro sestavení azylových podpůrných týmů (rezervní skupina pro otázky azylu). Podpůrný úřad sestaví seznam tlumočníků, kteří budou součástí rezervní skupiny pro otázky azylu. Tentýž postup se použije v případě následných změn v profilech a celkovém počtu odborníků rezervní skupiny pro otázky azylu.
2. Členské státy přispějí do této rezervní skupiny pro otázky azylu tím, že z vnitrostátní rezervy odborníků vytvořené podle různě stanovených profilů navrhnou odborníky odpovídající požadovaným profilům.
Při výběru tlumočníků, kteří mají být uvedeni na seznamu tlumočníků, jsou podpůrnému úřadu nápomocny členské státy.
Členské státy si mohou vybrat, zda tlumočníky vyšlou, nebo je poskytnou k dispozici prostřednictvím videokonference.
Článek 16
Vyslání týmů
1. Nezávislost domovského členského státu v souvislosti s výběrem počtu odborníků (vnitrostátní rezerva) a jejich profilu, jakož i doba jejich vyslání, zůstává nedotčena. Na žádost podpůrného úřadu dají členské státy k dispozici uvedené odborníky, pokud ovšem nedojde k situaci, při níž by bylo výrazně dotčeno plnění vnitrostátních úkolů, například v případě nedostatečného počtu zaměstnanců pro provádění řízení o určování statusu osob, které žádají o mezinárodní ochranu. Na žádost podpůrného úřadu členské státy neodkladně sdělí počet, jména a profily odborníků ze své vnitrostátní rezervy, které mohou co nejdříve dát k dispozici jakožto příslušníky azylového podpůrného týmu.
2. Výkonný ředitel zohlední při určování složení azylového podpůrného týmu za účelem jeho vyslání zvláštní okolnosti, jimž žádající členský stát čelí. Azylový podpůrný tým se sestaví v souladu s operačním plánem uvedeným v článku 18.
Článek 17
Postup přijímání rozhodnutí o vyslání týmu
1. Výkonný ředitel může, je-li to nutné, vyslat odborníky podpůrného úřadu, aby situaci v žádajícím členském státu posoudili.
2. Výkonný ředitel neprodleně uvědomí správní radu o každé žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů.
3. Výkonný ředitel rozhodne o žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů co nejdříve a v každém případě do pěti pracovních dnů ode dne obdržení této žádosti. Výkonný ředitel o svém rozhodnutí uvědomí písemně souběžně žádající členský stát a správní radu s uvedením hlavních důvodů tohoto rozhodnutí.
4. V případě, že výkonný ředitel rozhodne o vyslání jednoho či více azylových podpůrných týmů, podpůrný úřad a žádající členský stát neprodleně vypracují operační plán podle článku 18.
5. Jakmile je operační plán schválen, uvědomí výkonný ředitel členské státy, z nichž budou odborníci vysláni, o jejich požadovaném počtu a profilech. Tyto informace jsou v písemné formě poskytnuty kontaktním místům uvedeným v článku 19 a obsahují plánované datum vyslání týmů. Poskytnou se jim rovněž kopie operačního plánu.
6. Je-li výkonný ředitel nepřítomen nebo existuje-li překážka výkonu jeho funkce, přijímá rozhodnutí týkající se vyslání azylových podpůrných týmů vedoucí oddělení, který jej zastupuje.
Článek 18
Operační plán
1. Výkonný ředitel a žádající členský stát se společně dohodnou na operačním plánu, v němž jsou podrobně uvedeny podmínky vyslání azylových podpůrných týmů. Operační plán obsahuje tyto údaje:
a)
popis situace, způsob a cíle tohoto vyslání, včetně cíle operačního;
b)
předpokládanou dobu vyslání těchto týmů;
c)
zeměpisnou oblast působnosti vyslaných týmů na území žádajícího členského státu;
d)
popis úkolů a zvláštních pokynů pro členy týmů, včetně popisu databází, které jsou tito příslušníci oprávněni konzultovat, a vybavení, které jsou oprávněni v žádajícím členském státě používat;
e)
složení týmů.
2. Všechny změny nebo úpravy operačního plánu vyžadují souhlas jak výkonného ředitele, tak žádajícího členského státu. Kopii pozměněného nebo upraveného operačního plánu podpůrný úřad okamžitě zašle zúčastněným členským státům.
Článek 19
Vnitrostátní kontaktní místo
Pro potřeby komunikace s podpůrným úřadem ohledně všech záležitostí týkajících se azylových podpůrných týmů určí každý členský stát své vnitrostátní kontaktní místo.
Článek 20
Kontaktní místo Unie
1. Výkonný ředitel jmenuje jednoho nebo více odborníků podpůrného úřadu, kteří budou působit jako koordinační kontaktní místo Unie. Výkonný ředitel o tomto jmenování uvědomí hostitelský členský stát.
2. Kontaktní místo Unie jedná jménem podpůrného úřadu ve všech aspektech týkajících se vyslání azylových podpůrných týmů. Kontaktní místo Unie vykonává zejména tyto funkce:
a)
funguje jako spojovací článek mezi podpůrným úřadem a hostitelským členským státem;
b)
funguje jako spojovací článek mezi podpůrným úřadem a členy azylových podpůrných týmů a napomáhá jménem podpůrného úřadu ve všech otázkách týkajících se podmínek vyslání těchto týmů;
c)
dohlíží na řádné provádění operačního plánu; a
d)
informuje podpůrný úřad o všech aspektech týkajících se vyslání azylových podpůrných týmů.
3. Výkonný ředitel může kontaktní místo Unie zmocnit k tomu, aby bylo nápomocno při řešení sporů týkajících se provádění operačního plánu a vysílání azylových podpůrných týmů.
4. Kontaktní místo Unie se při plnění svých úkolů řídí pouze pokyny vydávanými podpůrným úřadem.
Článek 21
Občanskoprávní odpovědnost
1. Působí-li členové azylového podpůrného týmu v hostitelském členském státě, nese tento členský stát v souladu se svým vnitrostátním právem odpovědnost za jakoukoli škodu, kterou tyto osoby způsobí po dobu trvání operací.
2. Vznikne-li škoda v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání, může hostitelský členský stát požádat domovský členský stát, aby mu uhradil částku, kterou hostitelský členský stát zaplatil jako odškodnění obětem nebo osobám oprávněným jménem obětí k náhradě škody.
3. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím osobám, zdrží se každý členský stát uplatňování nároků vůči hostitelskému členskému státu nebo jakémukoli jinému členskému státu za škodu, již utrpěl, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání.
4. Veškeré spory mezi členskými státy týkající se odstavců 2 a 3 tohoto článku, jež nelze vyřešit dohodou mezi nimi, tyto státy předloží Soudnímu dvoru v souladu s článkem 273 Smlouvy o fungování EU.
5. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím osobám, nese náklady související se škodou na vybavení podpůrného úřadu během vyslání podpůrný úřad, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání.
Článek 22
Trestní odpovědnost
Po dobu vyslání azylového podpůrného týmu se na členy azylového podpůrného týmu, pokud jde o jakékoliv trestné činy, které spáchali nebo které byly proti nim spáchány, pohlíží stejně jako na úředníky hostitelského členského státu.
Článek 23
Náklady
Pokud členské státy poskytly své odborníky k vyslání v rámci azylových podpůrných týmů, hradí podpůrný úřad v plné výši náklady na:
a)
dopravu z domovského členského státu do hostitelského členského státu a z hostitelského členského státu do domovského členského státu;
b)
očkování;
c)
zvláštní požadovaná pojištění;
d)
zdravotní péči;
e)
denní cestovní náhrady, včetně nákladů na ubytování;
f)
technické vybavení podpůrného úřadu; a
g)
odměny odborníků.
KAPITOLA 4
ORGANIZACE PODPŮRNÉHO ÚŘADU
Článek 24
Správní a řídící struktura podpůrného úřadu
Správní a řídící struktura podpůrného úřadu zahrnuje:
a)
správní radu;
b)
výkonného ředitele a zaměstnance podpůrného úřadu.
Součástí správní a řídící struktury podpůrného úřadu může být výkonný výbor, pokud byl zřízen v souladu s čl. 29 odst. 2.
Článek 25
Složení správní rady
1. Každý členský stát, pro nějž je toto nařízení závazné, jmenuje jednoho člena správní rady a Komise jmenuje členy dva.
2. Každý člen správní rady může být zastupován nebo doprovázen náhradníkem; doprovází-li náhradník kteréhokoli člena, účastní se zasedání bez hlasovacího práva.
3. Členové správní rady jsou jmenováni na základě zkušeností, profesní odpovědnosti a vysoké odbornosti v oblasti azylu.
4. Zástupce UNHCR je členem správní rady bez hlasovacího práva.
5. Členové správní rady jsou jmenováni na tři roky. Mohou být jmenováni opakovaně. Po uplynutí funkčního období nebo v případě odstoupení zůstávají členové ve funkci, dokud nejsou znovu jmenováni nebo nahrazeni.
Článek 26
Předseda správní rady
1. Správní rada volí předsedu a místopředsedu z řad svých členů, kteří mají hlasovací právo. Nemůže-li předseda plnit své povinnosti, jeho místo automaticky zaujme místopředseda.
2. Předseda a místopředseda jsou voleni na dobu tří let a mohou být znovuzvoleni pouze jednou. Pokud ovšem kdykoli během svého funkčního období přestane být předseda či místopředseda členem správní rady, skončí jeho funkční období ke stejnému dni.
Článek 27
Zasedání správní rady
1. Zasedání správní rady svolává její předseda. Zasedání se účastní výkonný ředitel. Zástupce UNHCR se zasedání neúčastní, jestliže správní rada vykonává funkce stanovené v čl. 29 odst. 1 písm. b), h), i), j) a m) a v čl. 29 odst. 2 a pokud správní rada rozhoduje o uvolnění finančních zdrojů na financování činností, jež podpůrnému úřadu umožní využít odborných znalostí UNHCR v oblasti azylu, jak je uvedeno v článku 50.
2. Řádná zasedání správní rady se konají alespoň dvakrát za rok. Mimořádná zasedání správní rady se svolávají z podnětu jejího předsedy nebo na žádost třetiny svých členů.
3. Správní rada může k účasti na jednání přizvat jako pozorovatele jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní.
Dánsko bude zváno k účasti na zasedáních správní rady.
4. Členům správní rady mohou být v souladu s příslušnými ustanoveními jednacího řádu nápomocni poradci nebo odborníci.
5. Podpůrný úřad zajišťuje pro správní radu služby sekretariátu.
Článek 28
Hlasování
1. Není-li stanoveno jinak, přijímá správní rada rozhodnutí nadpoloviční většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo. Každý člen s hlasovacím právem má jeden hlas. V nepřítomnosti člena je k výkonu hlasovacího práva oprávněn jeho náhradník.
2. Výkonný ředitel nehlasuje.
3. Předseda se hlasování účastní.
4. Členské státy, které se v plné míře neúčastní acquis Unie týkajícího se azylu, nehlasují v případě, kdy správní rada přijímá rozhodnutí podle čl. 29 odst. 1 písm. e)a dotčený technický dokument se týká výlučně nástroje Unie v oblasti azylu, jenž pro tyto státy není závazný.
5. Jednací řád správní rady stanoví podrobná pravidla hlasování, zejména podmínky pro jednání člena v zastoupení jiného člena, a případně i pravidla týkající se usnášeníschopnosti.
Článek 29
Funkce správní rady
1. Správní rada zajišťuje, že podpůrný úřad provádí úkoly, jež mu jsou svěřeny. Je plánovacím a kontrolním orgánem podpůrného úřadu. Plní zejména tyto úkoly:
a)
v návaznosti na stanovisko Komise přijímá tříčtvrtinovou většinou všech svých členů, kteří mají hlasovací právo, svůj jednací řád;
b)
jmenuje výkonného ředitele podle článku 30, vykonává disciplinární pravomoc vůči výkonnému řediteli a případně pozastavuje jeho činnost nebo ho odvolává;
c)
přijímá souhrnnou výroční zprávu o činnosti podpůrného úřadu a do 15. června následujícího roku ji předkládá Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru. Souhrnná výroční zpráva se zveřejňuje;
d)
přijímá výroční zprávu o situaci v oblasti azylu v Unii podle čl. 12 odst. 1. Tato zpráva se předkládá Evropskému parlamentu. Rada a Komise mohou požádat, aby jim byla zpráva rovněž předložena;
e)
přijímá technické dokumenty uvedené v čl. 12 odst. 2;
f)
do 30. září každého roku, na základě návrhu předloženého výkonným ředitelem a po obdržení stanoviska Komise, přijme tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, pracovní program podpůrného úřadu na příští rok a předá jej Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. Tento pracovní program se přijímá v souladu s ročním rozpočtovým procesem Unie a legislativním pracovním programem Unie v oblasti azylu;
g)
vykonává své povinnosti vztahující se k rozpočtu podpůrného úřadu podle kapitoly 5;
h)
v souladu s článkem 42 tohoto nařízení přijímá prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001;
i)
přijímá zaměstnaneckou politiku podpůrného úřadu v souladu s článkem 38;
j)
poté, co požádá Komisi o předložení stanoviska, přijme víceletý plán v oblasti personální politiky;
k)
přijímá veškerá rozhodnutí v souvislosti s prováděním mandátu podpůrného úřadu podle tohoto nařízení;
l)
přijímá veškerá rozhodnutí týkající se vytváření a případně i rozvoje informačních systémů uvedených v tomto nařízení, včetně informačního portálu podle čl. 4 písm. c); a
m)
přijímá veškerá rozhodnutí týkající se zřizování a případně i změn vnitřní struktury podpůrného úřadu.
2. Správní rada může zřídit výkonný výbor, který je nápomocen jí a výkonnému řediteli při přípravě rozhodnutí, pracovních programů a činností, které má správní rada přijmout či schválit, a který v nezbytných případech z důvodu naléhavosti přijímá některá prozatímní rozhodnutí jménem správní rady.
Tento výkonný výbor sestává z osmi členů jmenovaných z řad členů správní rady, přičemž jedním z nich je jeden ze členů Komise zasedajících ve správní radě. Funkční období členů výkonného výboru je stejné jako funkční období členů správní rady.
Na žádost výkonného výboru se mohou zasedání tohoto výboru účastnit bez hlasovacího práva zástupci UNHCR nebo jakákoli jiná osoba, jejíž názor by mohl být relevantní.
Podpůrný úřad stanoví pracovní postupy výkonného výboru ve svém jednacím řádu a tyto postupy zveřejní.
Článek 30
Jmenování výkonného ředitele
1. Výkonného ředitele jmenuje správní rada na období pěti let z vhodných kandidátů na základě otevřeného výběrového řízení pořádaného Komisí. V rámci tohoto výběrového řízení bude stanoveno, že se v Úředním věstníku Evropské unie i jinde zveřejní výzva k vyjádření zájmu. Správní rada může požadovat nové řízení, jestliže na prvním seznamu není žádný vhodný kandidát. Výkonný ředitel je jmenován na základě osobních zásluh, zkušeností v oblasti azylu a správních a řídicích schopností. Před jmenováním je kandidát vybraný správní radou požádán, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo příslušnými výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky členů tohoto výboru nebo výborů.
Po jeho prohlášení může Evropský parlament přijmout stanovisko, v němž uvede svůj názor na vybraného kandidáta. Správní rada informuje Evropský parlament o způsobu zohlednění tohoto stanoviska. Se stanoviskem je až do jmenování kandidáta nakládáno jako s důvěrným dokumentem obsahujícím osobní údaje.
V průběhu posledních devíti měsíců pětiletého funkčního období výkonného ředitele provede Komise hodnocení, v němž se zaměří na:
-
výsledky činnosti výkonného ředitele a
-
na úkoly a potřeby podpůrného úřadu v následujících letech.
2. Správní rada může funkční období výkonného ředitele s ohledem na výsledky hodnocení jednou prodloužit nejvýše o další tři roky, avšak pouze je-li toto prodloužení odůvodněno úlohou a potřebami podpůrného úřadu.
3. Správní rada uvědomí Evropský parlament o svém záměru prodloužit funkční období výkonného ředitele. Během měsíce předcházejícího tomuto prodloužení funkčního období je výkonný ředitel požádán, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky členů tohoto výboru nebo výborů.
Článek 31
Úkoly výkonného ředitele
1. Podpůrný úřad řídí výkonný ředitel, který jedná při plnění svých úkolů nezávisle. Výkonný ředitel odpovídá za svou činnost správní radě.
2. Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise, správní rady nebo výkonného výboru, pokud byl zřízen, výkonný ředitel nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od žádné vlády ani jiného subjektu.
3. Výkonný ředitel podává Evropskému parlamentu zprávy o plnění svých úkolů, je-li o to požádán. Rada může vyzvat výkonného ředitele, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů.
4. Výkonný ředitel je statutárním zástupcem podpůrného úřadu.
5. Výkonnému řediteli může být nápomocen jeden nebo více vedoucích oddělení. Je-li výkonný ředitel nepřítomen, nebo bráni-li mu ve výkonu jeho funkce jiná překážka, zastoupí jej některý z vedoucích oddělení.
6. Výkonný ředitel je odpovědný za správu podpůrného úřadu a za plnění svých úkolů, které mu byly svěřeny tímto nařízením. Výkonný ředitel odpovídá zejména za:
a)
běžnou správu podpůrného úřadu;
b)
vypracování pracovních programů podpůrného úřadu po obdržení stanoviska Komise;
c)
provádění pracovních programů a rozhodnutí přijatých správní radou;
d)
vypracování zpráv o zemích původu, jak je stanoveno v čl. 4 písm. b);
e)
vypracování návrhu finančních předpisů podpůrného úřadu za účelem jejich přijetí správní radou podle článku 37, jakož i prováděcích pravidel k nim;
f)
vypracování návrhu výkazu odhadovaných příjmů a výdajů podpůrného úřadu a plnění jeho rozpočtu;
g)
výkon pravomocí stanovených v článku 38 ve vztahu k zaměstnancům podpůrného úřadu;
h)
přijímání veškerých rozhodnutí týkající se řízení informačních systémů stanovených v tomto nařízení, včetně informačního portálu podle čl. 4 písm. c);
i)
přijímání veškerých rozhodnutí o řízení vnitřních struktur podpůrného úřadu; a
j)
koordinaci a fungování poradního fóra uvedeného v článku 51. Za tímto účelem výkonný ředitel po konzultaci příslušných organizací občanské společnosti nejprve přijme plán pro ustavení poradního fóra. Jakmile bude fórum formálně ustaveno, výkonný ředitel po konzultaci poradního fóra přijme provozní plán, jehož součástí budou pravidla týkající se četnosti a povahy konzultací a organizační mechanismy pro provádění článku 51. Rovněž se dohodnou transparentní kritéria pro trvalé zapojení poradního fóra.
Článek 32
Pracovní skupiny
1. V rámci svého mandátu stanoveného v tomto nařízení může podpůrný úřad sestavovat pracovní skupiny složené z odborníků z příslušných orgánů členských států působících v oblasti azylu, včetně soudců. Podpůrný úřad sestavuje pracovní skupiny pro účely čl. 4 písm. e) a čl. 12 odst. 2. Místo odborníků mohou být povoláni náhradníci, kteří jsou jmenováni ve stejnou dobu.
2. Komise je oprávněna účastnit se jednání pracovních skupin. Zástupci UNHCR se mohou účastnit všech jednání pracovních skupin podpůrného úřadu nebo jejich části v závislosti na projednávaných otázkách.
3. Pracovní skupiny mohou k účasti na jednáních přizvat jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní, včetně zástupců občanské společnosti působících v oblasti azylu.
KAPITOLA 5
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 33
Rozpočet
1. Pro každý rozpočtový rok, který odpovídá kalendářnímu roku, se vypracují odhady všech příjmů a výdajů podpůrného úřadu a zanesou se do jeho rozpočtu.
2. Rozpočet podpůrného úřadu musí být vyrovnaný co do příjmů a výdajů.
3. Aniž jsou dotčeny jiné zdroje, příjmy podpůrného úřadu zahrnují:
a)
příspěvek Unie zapsaný v souhrnném rozpočtu Evropské unie;
b)
jakékoli dobrovolné příspěvky od členských států;
c)
poplatky za publikace a veškeré služby poskytované podpůrným úřadem;
d)
příspěvky přidružených zemí.
4. Výdaje podpůrného úřadu zahrnují odměny zaměstnanců, správní náklady, náklady na infrastrukturu a provozní náklady.
Článek 34
Sestavení rozpočtu
1. Výkonný ředitel vypracuje každoročně návrh odhadu příjmů a výdajů podpůrného úřadu pro následující rozpočtový rok, včetně plánu pracovních míst, a předá jej správní radě.
2. Správní rada na základě tohoto návrhu vypracuje odhad příjmů a výdajů podpůrného úřadu pro následující rozpočtový rok.
3. Návrh odhadu příjmů a výdajů podpůrného úřadu se předkládá každoročně Komisi do 10. února. Konečnou verzi tohoto odhadu, jehož součástí je návrh plánu pracovních míst, předloží správní rada Komisi do 31. března.
4. Komise předkládá odhad příjmů a výdajů Evropskému parlamentu a Radě (dále jen „rozpočtový orgán“) společně s návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
5. Na základě předložených odhadů Komise zapracuje ty odhady, které považuje za nezbytné pro plán pracovních míst, a výši dotace, která má být poskytnuta ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, do návrhu tohoto souhrnného rozpočtu, který předloží rozpočtovému orgánu v souladu s články 313 a 314 Smlouvy o fungování EU.
6. Rozpočtový orgán schvaluje prostředky na dotaci pro podpůrný úřad.
7. Rozpočtový orgán přijímá plán pracovních míst podpůrného úřadu.
8. Rozpočet podpůrného úřadu přijímá správní rada. Rozpočet je konečný po konečném přijetí souhrnného rozpočtu Evropské unie. V případě potřeby se odpovídajícím způsobem upraví.
9. Správní rada co nejdříve oznámí rozpočtovému orgánu svůj záměr provést jakýkoli projekt, jenž může mít významné finanční dopady na rozpočet, zejména veškeré projekty související s nemovitostmi, jako je nájem či koupě budov. Uvědomí o tom Komisi.
10. Pokud některá složka rozpočtového orgánu oznámí svůj záměr vydat stanovisko, předá toto stanovisko správní radě do šesti týdnů ode dne oznámení tohoto záměru.
Článek 35
Plnění rozpočtu
1. Rozpočet podpůrného úřadu plní výkonný ředitel.
2. Výkonný ředitel předkládá každoročně rozpočtovému orgánu veškeré informace týkající se výsledku hodnotících postupů.
Článek 36
Předkládání účtů a absolutorium
1. Do 1. března následujícího rozpočtového roku předloží účetní podpůrného úřadu účetnímu Komise předběžnou účetní závěrku se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Účetní Komise konsoliduje předběžné účetní závěrky orgánů a decentralizovaných subjektů v souladu s článkem 128 finančního nařízení.
2. Do 31. března následujícího rozpočtového roku předá účetní Komise předběžnou účetní závěrku podpůrného úřadu Účetnímu dvoru spolu se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok se rovněž předává Evropskému parlamentu a Radě.
3. Po obdržení vyjádření Účetního dvora k předběžné účetní závěrce podpůrného úřadu podle článku 129 finančního nařízení vypracuje výkonný ředitel na vlastní odpovědnost konečnou účetní závěrku podpůrného úřadu a předloží ji správní radě k vyjádření.
4. Správní rada vydá stanovisko ke konečné účetní závěrce podpůrného úřadu.
5. Do 1. července následujícího rozpočtového roku předloží výkonný ředitel konečnou účetní závěrku se stanoviskem správní rady Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru.
6. Konečná účetní závěrka se zveřejní.
7. Výkonný ředitel odpoví Účetnímu dvoru na jeho vyjádření do 30. září. Svou odpověď zašle rovněž správní radě.
8. Výkonný ředitel poskytne Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro řádný průběh udělení absolutoria za daný rozpočtový rok v souladu s čl. 146 odst. 3 finančního nařízení.
9. Na základě doporučení Rady přijatého kvalifikovanou většinou udělí Evropský parlament do 15. května roku N + 2 výkonnému řediteli absolutorium za plnění rozpočtu za rozpočtový rok N.
Článek 37
Finanční předpisy
Správní rada přijme po konzultaci s Komisí finanční předpisy vztahující se na podpůrný úřad. Tyto předpisy se mohou odchýlit od nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (11), pouze tehdy, pokud to vyžadují zvláštní potřeby fungování podpůrného úřadu, a s předchozím souhlasem Komise.
KAPITOLA 6
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ZAMĚSTNANCŮ
Článek 38
Zaměstnanci
1. Na zaměstnance podpůrného úřadu, včetně výkonného ředitele, se vztahují služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství stanovený nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (12) (dále jen „služební řád“) a pravidla přijatá společně orgány Unie za účelem uplatňování tohoto služebního a pracovního řádu.
2. Správní rada přijme po dohodě s Komisí nezbytná prováděcí opatření uvedená v článku 110 služebního řádu.
3. Podpůrný úřad vykonává ve vztahu ke svým zaměstnancům pravomoci, které orgánu oprávněnému ke jmenování svěřuje služební řád a orgánu oprávněnému uzavírat smlouvy pracovní řád ostatních zaměstnanců.
4. Správní rada přijme předpisy umožňující zaměstnávat v podpůrnému úřadu dočasně přidělené odborníky z členských států.
Článek 39
Výsady a imunity
Na podpůrný úřad se vztahuje Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie.
KAPITOLA 7
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 40
Právní postavení
1. Podpůrný úřad je subjektem Unie. Má právní subjektivitu.
2. Podpůrný úřad má ve všech členských státech nejširší způsobilost k právům a právním úkonům, kterou jejich vnitrostátní právo přiznává právnickým osobám. Zejména může nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem.
3. Za podpůrný úřad jedná jeho výkonný ředitel.
Článek 41
Jazykový režim
1. Na podpůrný úřad se vztahuje nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (13).
2. Aniž jsou dotčena rozhodnutí přijatá na základě článku 342 Smlouvy o fungování EU, vypracovávají se výroční souhrnná zpráva o činnosti podpůrného úřadu a jeho roční pracovní program, které jsou uvedeny v čl. 29 odst. 1 písm. c) a f), ve všech úředních jazycích orgánů Evropské unie.
3. Překlady nezbytné pro činnost podpůrného úřadu zajišťuje Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie.
Článek 42
Přístup k dokumentům
1. Na dokumenty, které má podpůrný úřad k dispozici, se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001.
2. Do šesti měsíců ode dne prvního zasedání přijme správní rada prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Proti rozhodnutím přijatým podpůrným úřadem podle článku 8 nařízení (ES) č. 1049/2001 lze podat stížnost k veřejnému ochránci práv nebo žalobu k Soudnímu dvoru Evropské unie, za podmínek stanovených v článcích 228 a 263 Smlouvy o fungování EU.
4. Na zpracování osobních údajů podpůrným úřadem se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 43
Bezpečnostní předpisy týkající se ochrany utajovaných skutečností a citlivých neutajovaných skutečností
1. Podpůrný úřad uplatňuje bezpečnostní zásady obsažené v rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom ze dne 29. listopadu 2001, kterým se mění její jednací řád (14), mimo jiné ustanovení týkající se výměny, zpracování a uchovávání utajovaných informací.
2. Podpůrný úřad rovněž uplatňuje bezpečnostní zásady, jež v oblasti zpracovávání neutajovaných citlivých informací přijala a provádí Komise.
Článek 44
Boj proti podvodům
1. V zájmu boje proti podvodům, úplatkářství a jakýmkoli jiným nedovoleným činnostem se na podpůrný úřad vztahuje bez omezení nařízení (ES) č. 1073/1999.
2. Podpůrný úřad přistoupí k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 a neprodleně vydá vhodné předpisy vztahující se na všechny zaměstnance podpůrného úřadu.
3. Rozhodnutí o financování a prováděcí dohody a nástroje z nich vyplývající výslovně stanoví, že Účetní dvůr a OLAF mohou v případě potřeby provádět kontroly na místě u příjemců finančních prostředků poskytnutých úřadem a činitelů odpovědných za přidělování těchto prostředků.
Článek 45
Odpovědnost
1. Smluvní odpovědnost podpůrného úřadu se řídí právem rozhodným pro dotčenou smlouvu.
2. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základě rozhodčí doložky obsažené ve smlouvě uzavřené podpůrným úřadem.
3. V případě mimosmluvní odpovědnosti nahradí podpůrný úřad v souladu s obecnými zásadami, které jsou společné právním řádům členských států, škodu způsobenou jeho útvary nebo jeho zaměstnanci při plnění svých úkolů.
4. Soudní dvůr Evropské unie je příslušný pro spory o náhradu škody uvedené v odstavci 3.
5. Osobní odpovědnost zaměstnanců vůči podpůrnému úřadu se řídí příslušnými ustanoveními služebního řádu.
Článek 46
Hodnocení a přezkum
1. Do 19. června 2014 zadá podpůrný úřad podle pokynů vydaných správní radou po dohodě s Komisí nezávislé externí hodnocení výsledků své činnosti. Toto hodnocení posoudí vliv podpůrného úřadu na praktickou spolupráci v oblasti azylu a na společný evropský azylový systém. Při hodnocení se patřičně zohlední pokrok, jehož bylo dosaženo v rámci mandátu podpůrného úřadu, a mimo jiné se posoudí, zda je pro zajištění účinné solidarity a sdílení odpovědnosti se členskými státy, které jsou vystaveny mimořádnému tlaku, potřeba dodatečných opatření. Hodnocení se zejména zabývá případnou potřebou upravit úkoly podpůrného úřadu, včetně finančních dopadů jakýchkoli úprav, a posuzuje rovněž vhodnost řídící struktury pro plnění úkolů podpůrného úřadu. Hodnocení bere v úvahu hlediska zúčastněných subjektů jak na úrovni Unie, tak na úrovni jednotlivých členských států.
2. Správní rada po dohodě s Komisí rozhodne o harmonogramu příštích hodnocení, přičemž vezme v úvahu výsledky hodnocení uvedeného v odstavci 1.
Článek 47
Správní kontroly
Činnost podpůrného úřadu podléhá kontrole veřejného ochránce práv v souladu s článkem 228 Smlouvy o fungování EU.
Článek 48
Spolupráce s Dánskem
Podpůrný úřad usnadní operativní spolupráci s Dánskem, včetně výměny informací a osvědčených postupů v oblastech, jimiž se zabývá.
Článek 49
Spolupráce se třetími a přidruženými zeměmi
1. Činnosti podpůrného úřadu se mohou jako pozorovatelé účastnit Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Budou přijata ujednání upřesňující zejména povahu, rozsah a způsob účasti těchto zemí na činnosti podpůrného úřadu. Součástí těchto ujednání jsou ustanovení týkající se účasti na iniciativách podpůrného úřadu, finančních příspěvků a zaměstnanců. Pokud jde o personální záležitosti, musí být tato ujednání v každém případě v souladu se služebním řádem.
2. V rámci politiky vnějších vztahů Unie usnadňuje podpůrný úřad po dohodě s Komisí a v rozsahu svého mandátu operativní spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi, které nejsou uvedeny v odstavci 1, v oblastech své činnosti a v míře nezbytné pro plnění svých úkolů, přičemž může rovněž spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro technické aspekty oblastí upravených tímto nařízením v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito orgány v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o fungování EU.
Článek 50
Spolupráce podpůrného úřadu s UNHCR
Podpůrný úřad spolupracuje s UNHCR v oblastech, které upravuje toto nařízení, v rámci pracovních ujednání uzavřených s UNHCR. Pokud jde o podpůrný úřad, rozhoduje o pracovních ujednáních, včetně jejich dopadu na rozpočet, správní rada.
Správní rada může dále rozhodnout o tom, že podpůrný úřad může uvolnit finanční zdroje na pokrytí výdajů UNHCR souvisejících s činnostmi, jež nejsou stanoveny v pracovních ujednáních. Tyto činnosti tvoří součást vztahů založených na úzké spolupráci mezi podpůrným úřadem a UNHCR v souladu s tímto článkem a čl. 2 odst. 5, článkem 5 čl. 9 odst. 1, čl. 25 odst. 4 a čl. 32 odst. 2. V souladu s článkem 75 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002 se použijí příslušná ustanovení finančního nařízení a prováděcích pravidel k němu.
Článek 51
Poradní fórum
1. Podpůrný úřad vede intenzivní dialog s příslušnými organizacemi občanské společnosti a příslušnými orgány působícími v oblasti azylové politiky na místní, regionální, státní, evropské nebo mezinárodní úrovni a za tímto účelem zřídí poradní fórum.
2. Poradní fórum je mechanismem k výměně informací a sdílení poznatků. Zajišťuje, že podpůrný úřad s příslušnými zúčastněnými subjekty vede intenzivní dialog.
3. Do činností poradního fóra se mohou zapojit příslušné zúčastněné subjekty v souladu s odstavcem 1. Podpůrný úřad se obrací na členy poradního fóra podle konkrétních potřeb, které se týkají prioritních oblastí činnosti podpůrného úřadu.
UNHCR je členem poradního fóra z titulu své funkce.
4. Podpůrný úřad vyzve poradní fórum zejména k tomu, aby:
a)
předkládalo správní radě připomínky k ročnímu pracovnímu programu, který má být přijat podle čl. 29 odst. 1 písm. f);
b)
zajišťovalo správní radě zpětnou vazbu a navrhovalo jí následná opatření týkající se výroční zprávy uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. c) i výroční zprávy o situaci v oblasti azylu v Unii uvedené v čl. 12 odst. 1 a
c)
sdělovalo výkonnému řediteli a správní radě závěry a doporučení z konferencí, seminářů a zasedání, které jsou pro práci podpůrného úřadu důležité.
5. Poradní fórum se schází nejméně jednou ročně.
Článek 52
Spolupráce s Agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, Agenturou pro základní práva a dalšími subjekty Unie a mezinárodními organizacemi
Podpůrný úřad spolupracuje se subjekty Unie, jejichž činnost souvisí s jeho oblastí působnosti, zejména Agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, s Agenturou Evropské unie pro základní práva a s mezinárodními organizacemi působícími v oblastech, na které se vztahuje toto nařízení, a to v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito subjekty v souladu se Smlouvou o fungování EU a ustanoveními, jež se týkají jejich pravomocí.
Touto spoluprací vznikne součinnost mezi dotčenými subjekty a zamezí se zdvojování činnosti při plnění úkolů podle mandátů těchto subjektů.
Článek 53
Dohoda o sídle a provozní podmínky
V dohodě o sídle, kterou po schválení správní radou uzavře podpůrný úřad s hostitelským členským státem, se stanoví nezbytná opatření související s umístěním podpůrného úřadu v hostitelském členském státě a s prostory, které dá tento členský stát k dispozici, spolu se zvláštními pravidly, která se v hostitelském členském státě podpůrného úřadu vztahují na výkonného ředitele, členy správní rady, zaměstnance podpůrného úřadu a jejich rodinné příslušníky. Hostitelský členský stát, poskytne co nejlepší podmínky pro zajištění řádného fungování podpůrného úřadu, včetně vícejazyčné evropsky zaměřené školní výuky a vhodných dopravních spojení.
Článek 54
Zahájení činnosti podpůrného úřadu
Podpůrný úřad zahájí svou činnost v plném rozsahu do 19. června 2011.
Komise je odpovědná za zřízení a počáteční provoz podpůrného úřadu do doby, než bude mít podpůrný úřad provozní kapacitu k plnění vlastního rozpočtu.
Za tímto účelem:
-
může jako prozatímní ředitel působit úředník Komise, který bude plnit úkoly svěřené výkonnému řediteli podpůrného úřadu, dokud nepřevezme funkci výkonný ředitel po svém jmenování správní radou v souladu s článkem 30;
-
mohou úředníci Komise plnit úkoly svěřené podpůrnému úřadu pod vedením prozatímního ředitele nebo výkonného ředitele.
Prozatímní ředitel může schvalovat všechny platby kryté rozpočtovými prostředky podpůrného úřadu po schválení správní radou a může uzavírat smlouvy, včetně pracovních smluv se zaměstnanci, po přijetí plánu pracovních míst podpůrného úřadu.
Článek 55
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 19. května 2010.
VERORDENING (EU) Nr. 439/2010 VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 19 mei 2010
tot oprichting van een Europees Ondersteuningsbureau voor asielzaken
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gelet op het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name op artikel 74 en artikel 78, leden 1 en 2,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure (1),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Het beleid van de Unie inzake het gemeenschappelijk Europees asielstelsel (het CEAS) heeft, zoals vastgesteld in het Haags programma als doel een gemeenschappelijke asielruimte tot stand te brengen door de ontwikkeling van een doeltreffende geharmoniseerde procedure op basis van de waarden en de humanitaire traditie van de Europese Unie.
(2)
De afgelopen jaren is er, dankzij de toepassing van gemeenschappelijke minimumnormen, veel vooruitgang geboekt bij de invoering van het CEAS. Er blijven echter nog grote verschillen tussen de lidstaten bestaan op het gebied van het verlenen van internationale bescherming en de vormen die deze internationale bescherming aanneemt. Deze verschillen zouden kleiner moeten worden.
(3)
De Commissie heeft in juni 2008 haar asielbeleidsplan goedgekeurd en daarin aangekondigd dat zij enerzijds het CEAS verder wil ontwikkelen door wijzigingen in de bestaande regelgeving voor te stellen met het oog op verdere harmonisatie van de geldende normen, en anderzijds door de praktische samenwerking tussen de lidstaten beter te ondersteunen, met name door een wetgevingsvoorstel tot oprichting van een Europees Ondersteuningsbureau voor asielzaken (het ondersteuningsbureau) ter verbetering van de coördinatie van de operationele samenwerking tussen lidstaten om de gemeenschappelijke regels doeltreffend ten uitvoer te leggen.
(4)
Bij de aanneming in september 2008 van het Europees migratie- en asielpact heeft de Europese Raad er plechtig aan herinnerd dat iedere vervolgde vreemdeling het recht heeft op het grondgebied van de Europese Unie hulp en bescherming te krijgen op grond van het Verdrag van Genève van 28 juli 1951 betreffende de status van vluchtelingen, gewijzigd bij het Protocol van New York van 31 januari 1967, en andere gerelateerde verdragen. Voorts werd uitdrukkelijk overeengekomen dat in 2009 een Europees ondersteuningsbureau zou worden opgericht.
(5)
De praktische samenwerking op het gebied van asiel heeft ten doel de besluitvorming van de lidstaten op dat gebied beter te stroomlijnen en de kwaliteit ervan blijvend te garanderen binnen het Europese wetgevingskader. De afgelopen jaren zijn al een heel aantal maatregelen voor praktische samenwerking ontplooid, met name de vaststelling van een gemeenschappelijke aanpak voor de informatie over landen van herkomst en de invoering van een gemeenschappelijk Europees asielcurriculum.
(6)
Om deze maatregelen voor samenwerking te versterken en te ontwikkelen, is het noodzakelijk het ondersteuningsbureau op te zetten. Het ondersteuningsbureau dient ter dege rekening te houden met de maatregelen voor samenwerking en met de daaruit opgedane ervaring.
(7)
Het ondersteuningsbureau dient lidstaten waarvan de nationale asielstelsels en opvangvoorzieningen, met name als gevolg van hun ligging of demografische situatie, onder specifieke en onevenredige druk staan, bijstand te verlenen bij de ontwikkeling van solidariteit in de Unie, die moet zorgen voor een betere hervestiging tussen de lidstaten van personen die internationale bescherming genieten, waarbij er tegelijkertijd op moet worden toegezien dat de asielstelsels en opvangvoorzieningen niet worden misbruikt.
(8)
Om zijn opdracht optimaal te kunnen uitvoeren, dient het ondersteuningsbureau met betrekking tot technische aangelegenheden onafhankelijk, en op juridisch, administratief en financieel vlak autonoom te zijn. Daarom is het ondersteuningsbureau een orgaan van de Unie dat rechtspersoonlijkheid bezit en de uitvoeringsbevoegdheden uitoefent die door deze verordening aan het bureau worden verleend.
(9)
Het ondersteuningsbureau werkt nauw samen met de asielinstanties in de lidstaten, met de nationale migratie- en asieldiensten of andere diensten, onder gebruikmaking van de capaciteit en de deskundigheid van deze diensten, alsook met de Commissie. De lidstaten werken samen met het ondersteuningsbureau om het zijn opdracht te kunnen laten vervullen.
(10)
Het ondersteuningsbureau handelt ook in nauwe samenwerking met het Bureau van de Hoge Commissaris van de Verenigde Naties voor vluchtelingen (het UNHCR) en, waar passend, met internationale organisaties op dit gebied, om te profiteren van hun deskundigheid en steun. Daartoe dient de rol van het UNHCR en van de andere internationale organisaties op dit gebied ten volle te worden erkend, en deze organisaties dienen ten volle te worden betrokken bij de werkzaamheden van het ondersteuningsbureau. Financiële middelen die krachtens deze verordening door het ondersteuningsbureau aan het UNHCR ter beschikking worden gesteld, mogen niet leiden tot dubbele financiering van de activiteiten van het UNHCR met andere internationale of nationale middelen.
(11)
Voor het verrichten van zijn opdracht en voor zover dat voor de uitvoering van zijn taken nodig is, werkt het ondersteuningsbureau voorts samen met andere organen van de Unie en met name met het bij Verordening (EG) nr. 2007/2004 van de Raad (2) opgerichte Europees Agentschap voor het beheer van de operationele samenwerking aan de buitengrenzen van de lidstaten van de Europese Unie (Frontex) en het bij Verordening (EG) nr. 168/2007 van de Raad opgerichte Bureau van de Europese Unie voor de grondrechten (FRA) (3).
(12)
Om dubbel werk te vermijden moet het ondersteuningsbureau ook samenwerken met het bij Beschikking 2008/381/EG (4) opgerichte Europees migratienetwerk. Het ondersteuningsbureau onderhoudt ook een nauwe dialoog met het maatschappelijk middenveld, en wel middels het uitwisselen van informatie en het bundelen van kennis op asielgebied.
(13)
Het ondersteuningsbureau is een Europees expertisecentrum op asielgebied, dat de diverse aspecten van de praktische samenwerking tussen de lidstaten op asielgebied vergemakkelijkt, coördineert en versterkt, zodat de lidstaten beter in staat zijn internationale bescherming te bieden aan degenen die daar recht op hebben, en tevens waar nodig op eerlijke en efficiënte wijze omgaat met degenen die niet voor internationale bescherming in aanmerking komen. De opdracht van het ondersteuningsbureau omvat drie hoofdtaken: bijdragen aan het opzetten van het CEAS, ondersteunen van de praktische samenwerking tussen de lidstaten op asielgebied en ondersteunen van de lidstaten die onder bijzondere druk staan.
(14)
Het ondersteuningsbureau heeft geen directe of indirecte bevoegdheid ten aanzien van beslissingen die de asielautoriteiten van de lidstaten nemen over individuele verzoeken om internationale bescherming.
(15)
Teneinde snel en doeltreffend operationele steun aan de lidstaten te verlenen, waarvan de asielstelsels en opvangvoorzieningen onder bijzondere druk staan, en/of de verlening ervan te coördineren, coördineert het ondersteuningsbureau, op verzoek van de betrokken lidstaten, de steun aan deze lidstaten, onder meer door het inzetten op hun grondgebied van asiel-ondersteuningsteams, die bestaan uit deskundigen op asielgebied. Deze asiel-ondersteuningsteams stellen met name hun deskundigheid met betrekking tot tolkdiensten, informatie over het land van herkomst en kennis over de behandeling en het beheer van asielzaken ter beschikking. De regeling voor asiel-ondersteuningsteams wordt in deze verordening neergelegd, met het oog op hun doeltreffende inzetbaarheid.
(16)
Het ondersteuningsbureau verricht zijn opdracht onder dusdanige omstandigheden dat het uit hoofde van zijn onafhankelijkheid, de wetenschappelijke en technische kwaliteit van de bijstand die het verleent en van de informatie die het verspreidt, de transparantie van zijn procedures en werkwijzen en de zorgvuldigheid waarmee het zijn taken verricht, als referentiepunt kan fungeren.
(17)
Om de werking van het ondersteuningsbureau doeltreffend te kunnen controleren, zijn de Commissie en de lidstaten vertegenwoordigd in de raad van bestuur van het ondersteuningsbureau. Voor zover mogelijk bestaat deze raad van bestuur uit de operationele hoofden van de diensten inzake asiel in de lidstaten, of hun vertegenwoordigers. Deze raad van bestuur beschikt in het bijzonder over de noodzakelijke bevoegdheden om de begroting vast te stellen, de uitvoering van de begroting te verifiëren, passende financiële voorschriften vast te stellen, transparante werkprocedures voor de besluitvorming door het ondersteuningsbureau tot stand te brengen, het jaarverslag over de asielsituatie in de Unie en technische documenten over de toepassing van asielregelingen van de Unie aan te nemen en een uitvoerend directeur aan te stellen, evenals, eventueel, een uitvoerend comité. Teneinde het UNHCR ten volle te betrekken bij de werkzaamheden van het ondersteuningsbureau en gelet op de deskundigheid van het UNHCR op asielgebied, is het UNHCR vertegenwoordigd door een lid zonder stemrecht in de raad van bestuur.
(18)
Gezien de aard van de taken van het ondersteuningsbureau en de rol van de uitvoerend directeur, wordt hij, teneinde het Europees Parlement in staat te stellen met een advies te komen over de geselecteerde kandidaat, verzocht, voorafgaand aan diens benoeming en een eventuele verlenging van diens mandaat, voor de bevoegde commissies van het Europees Parlement een verklaring af te leggen en vragen te beantwoorden. De uitvoerend directeur dient voorts een jaarlijks verslag in bij het Europees Parlement. Tevens kan het Europees Parlement de uitvoerend directeur verzoeken om verslag uit te brengen over de wijze waarop hij zijn taken heeft uitgevoerd.
(19)
Om de volledige autonomie en onafhankelijkheid van het ondersteuningsbureau te waarborgen, wordt aan het ondersteuningsbureau een eigen begroting toegekend, die hoofdzakelijk bestaat uit een bijdrage van de Unie. De financiering van het ondersteuningsbureau is het onderwerp van een akkoord van de begrotingsautoriteit, zoals bedoeld in punt 47 van het Interinstitutioneel Akkoord van 17 mei 2006 tussen het Europees Parlement, de Raad en de Commissie betreffende de begrotingsdiscipline en een goed financieel beheer (5). De begrotingsprocedure van de Unie is van toepassing voor zover het gaat om de bijdrage van de Unie en andere subsidies die ten laste komen van de algemene begroting van de Europese Unie. De controle van de rekeningen wordt verricht door de Rekenkamer.
(20)
Het ondersteuningsbureau werkt samen met de autoriteiten van derde landen en de internationale organisaties die bevoegd zijn voor de binnen de werkingssfeer van deze verordening vallende materies, en met derde landen, in het kader van werkafspraken die gemaakt worden overeenkomstig de desbetreffende bepalingen van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie (VWEU).
(21)
Overeenkomstig artikel 3 van het Protocol betreffende de positie van het Verenigd Koninkrijk en Ierland ten aanzien van de ruimte van vrijheid, veiligheid en recht, gehecht aan het Verdrag betreffende de Europese Unie (VEU) en aan het VWEU, hebben het Verenigd Koninkrijk en Ierland bij brieven van 18 mei 2000 kennis gegeven van hun wens deel te nemen aan de aanneming en de toepassing van deze verordening.
(22)
Overeenkomstig de artikelen 1 en 2 van het Protocol betreffende de positie van Denemarken, gehecht aan het VEU en het VWEU, neemt Denemarken niet deel aan de aanneming van deze verordening, die derhalve niet bindend voor, noch van toepassing is op Denemarken.
(23)
Aangezien Denemarken, als lidstaat, tot dusver heeft bijgedragen aan de praktische samenwerking tussen de lidstaten op het gebied van asiel, faciliteert het ondersteuningsbureau operationele samenwerking met Denemarken. Daartoe wordt een vertegenwoordiger van Denemarken uitgenodigd voor alle vergaderingen van de raad van bestuur, die ook, indien passend, kan beslissen Deense waarnemers bij de vergaderingen van werkgroepen uit te nodigen.
(24)
Voor het verrichten van zijn opdracht staat het ondersteuningsbureau open voor deelname van landen die met de Unie overeenkomsten hebben gesloten uit hoofde waarvan zij de wetgeving van de Unie op het onder deze verordening vallende gebied hebben overgenomen en toepassen, zoals met name IJsland, Liechtenstein, Noorwegen en Zwitserland. Het ondersteuningsbureau kan, met instemming van de Commissie en overeenkomstig het VEU, ook werkafspraken maken met andere landen dan die welke met de Unie overeenkomsten hebben gesloten op grond waarvan zij de wetgeving van de Unie hebben overgenomen en toepassen. Het ondersteuningsbureau mag echter in geen geval een autonoom extern beleid ontwikkelen.
(25)
Verordening (EG, Euratom) nr. 1605/2002 van de Raad van 25 juni 2002 houdende het Financieel Reglement van toepassing op de algemene begroting van de Europese Gemeenschappen (6) (het „Financieel Reglement”), met name artikel 185, is van toepassing op het ondersteuningsbureau.
(26)
Verordening (EG) nr. 1073/1999 van het Europees Parlement en de Raad van 25 mei 1999 betreffende onderzoeken door het Europees Bureau voor fraudebestrijding (OLAF) (7) is onverkort van toepassing op het ondersteuningsbureau, dat toetreedt tot het Interinstitutioneel akkoord van 25 mei 1999 tussen het Europees Parlement, de Raad van de Europese Unie en de Commissie van de Europese Gemeenschappen betreffende de interne onderzoeken verricht door het Europees Bureau voor Fraudebestrijding (8).
(27)
Verordening (EG) nr. 1049/2001 van het Europees Parlement en de Raad van 30 mei 2001 inzake de toegang van het publiek tot documenten van het Europees Parlement, de Raad en de Commissie (9) is van toepassing op het ondersteuningsbureau.
(28)
Verordening (EG) nr. 45/2001 van het Europees Parlement en de Raad van 18 december 2000 betreffende de bescherming van natuurlijke personen in verband met de verwerking van persoonsgegevens door de communautaire instellingen en organen en betreffende het vrije verkeer van die gegevens (10), is van toepassing op de verwerking van persoonsgegevens door het ondersteuningsbureau.
(29)
De bepalingen betreffende de huisvesting van het ondersteuningsbureau in de lidstaat waarin het zal gevestigd zijn, en de specifieke voorschriften die gelden voor alle personeelsleden van het ondersteuningsbureau en hun gezinsleden, moeten worden vastgesteld in een vestigingsovereenkomst. Voorts zorgt de gastlidstaat ervoor dat het ondersteuningsbureau in optimale omstandigheden kan werken, inclusief door het aanbieden van onderwijs voor kinderen en van vervoersmogelijkheden, zodat het bureau hooggekwalificeerd personeel kan aantrekken uit een zo breed mogelijk geografisch gebied.
(30)
Aangezien de doelstellingen van deze verordening, namelijk de noodzaak om de toepassing van het CEAS te verbeteren, de praktische samenwerking tussen de lidstaten op asielgebied te faciliteren, te coördineren en te versterken, en operationele steun te verlenen aan lidstaten waarvan de asielstelsels en opvangvoorzieningen onder bijzondere druk staan, of de verlening ervan te coördineren, niet voldoende door de lidstaten kunnen worden verwezenlijkt en derhalve vanwege de omvang en de gevolgen van het overwogen optreden, beter door de Unie kunnen worden verwezenlijkt, kan de Unie, overeenkomstig het in artikel 5 van het VEU neergelegde subsidiariteitsbeginsel, maatregelen nemen. Overeenkomstig het in hetzelfde artikel neergelegde evenredigheidsbeginsel, gaat deze verordening niet verder dan nodig is om deze doelstellingen te verwezenlijken.
(31)
Deze verordening eerbiedigt de grondrechten en neemt de beginselen in acht die met name zijn erkend in het Handvest van de grondrechten van de Europese Unie en wordt toegepast overeenkomstig het in artikel 18 van het Handvest erkende recht op asiel,
HEBBEN DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK 1
OPRICHTING EN OPDRACHT VAN HET EUROPEES ONDERSTEUNINGSBUREAU VOOR ASIELZAKEN
Artikel 1
Oprichting van het Europees Ondersteuningsbureau voor asielzaken
Er wordt een Europees Ondersteuningsbureau voor asielzaken (het ondersteuningsbureau) opgericht, dat bijdraagt aan de toepassing van het gemeenschappelijk Europees asielstelsel (het CEAS), en operationele steun verleent aan de lidstaten waarvan de asielstelsels en opvangvoorzieningen onder bijzondere druk staan, of de verlening ervan coördineert.
Artikel 2
Opdracht van het ondersteuningsbureau
1. Het ondersteuningsbureau faciliteert, coördineert en versterkt de diverse aspecten van de praktische samenwerking tussen de lidstaten op asielgebied, teneinde de toepassing van het CEAS te helpen verbeteren. In dit opzicht wordt het ondersteuningsbureau volledig betrokken bij de externe aspecten van het CEAS.
2. Het ondersteuningsbureau verleent effectieve operationele steun aan lidstaten waarvan de asielstelsels en opvangvoorzieningen onder bijzondere druk staan, gebruik makend van alle nuttige middelen waarover het beschikt, zoals de coördinatie van middelen die de lidstaten volgens de in deze verordening bepaalde voorwaarden ter beschikking stellen.
3. Het ondersteuningsbureau verleent wetenschappelijke en technische bijstand ten aanzien van het beleid en de wetgeving van de Unie in alle aangelegenheden die directe of indirecte gevolgen hebben voor het asielbeleid, zodat het de praktische samenwerking op gebied van asiel ten volle kan steunen en zijn taken doeltreffend kan vervullen. Het ondersteuningsbureau is een onafhankelijke bron van informatie over alle onder deze gebieden vallende aangelegenheden.
4. Het ondersteuningsbureau verricht zijn opdracht onder dusdanige omstandigheden dat het uit hoofde van zijn onafhankelijkheid, de wetenschappelijke en technische kwaliteit van de bijstand die het verleent en van de informatie die het verspreidt, de transparantie van zijn procedures en werkwijzen, de zorgvuldigheid waarmee het zijn taken verricht, en de voor de vervulling van zijn opdracht noodzakelijke informatietechnologie, als referentiepunt kan fungeren.
5. Het ondersteuningsbureau werkt nauw samen met de asielinstanties in de lidstaten, met de nationale migratie- en asieldiensten of andere nationale diensten en met de Commissie. Het ondersteuningsbureau voert zijn taken uit onverminderd de aan andere betrokken organen van de Unie toevertrouwde taken, en werkt nauw samen met deze organen en met het UNHCR.
6. Het ondersteuningsbureau heeft geen bevoegdheid ten aanzien van beslissingen die de asielinstanties van de lidstaten nemen over individuele verzoeken om internationale bescherming.
HOOFDSTUK 2
TAKEN VAN HET ONDERSTEUNINGSBUREAU
AFDELING 1
Ondersteuning van de praktische samenwerking op asielgebied
Artikel 3
Beste praktijken
Het ondersteuningsbureau organiseert, bevordert en coördineert maatregelen op asielgebied die de uitwisseling van informatie en de inventarisering en bundeling van beste praktijken tussen de lidstaten mogelijk maken.
Artikel 4
Informatie over landen van herkomst
Het ondersteuningsbureau organiseert, bevordert en coördineert de activiteiten betreffende informatie over landen van herkomst, en met name:
a)
de verzameling, op een transparante en onpartijdige wijze, van ter zake doende, betrouwbare, nauwkeurige en recente gegevens over het land van herkomst van diegenen die om internationale bescherming verzoeken, met gebruikmaking van alle dienstige informatiebronnen zoals gegevens afkomstig van gouvernementele, niet-gouvernementele en internationale organisaties en de instellingen en organen van de Unie;
b)
het opstellen van verslagen over landen van herkomst, op basis van overeenkomstig punt a) verzamelde informatie;
c)
het opzetten en de ontwikkeling van een portaalsite met gegevens over landen van herkomst en het onderhoud van de portaalsite, met het oog op transparantie overeenkomstig de noodzakelijke voorschriften voor toegang tot zulke gegevens krachtens artikel 42;
d)
de ontwikkeling van een gemeenschappelijk formaat en een gemeenschappelijke aanpak voor de presentatie, de controle en het gebruik van gegevens over landen van herkomst;
e)
de analyse van informatie over landen van herkomst op transparante wijze, met de bedoeling de beoordelingscriteria zoveel mogelijk te stroomlijnen, en, waar nodig, met gebruikmaking van de resultaten van bijeenkomsten van een of meer werkgroepen. Deze analyse heeft niet ten doel de lidstaten instructies te verstrekken betreffende het inwilligen dan wel afwijzen van verzoeken om internationale bescherming.
Artikel 5
Ondersteuning van de hervestiging van personen die internationale bescherming genieten in de Unie
Ten behoeve van lidstaten waarvan het asielstelsel en de opvangvoorzieningen, met name als gevolg van hun ligging of demografische situatie, onder specifieke en onevenredige druk staat, bevordert , faciliteert en coördineert het ondersteuningsbureau de uitwisseling van informatie en andere activiteiten in verband met hervestiging in de Unie. Hervestiging in de Unie gebeurt louter op basis van overeenstemming tussen de lidstaten en met instemming van de persoon die de internationale bescherming geniet, en waar passend in overleg met het UNHCR.
Artikel 6
Ondersteuning van opleiding
1. Het ondersteuningsbureau organiseert en ontwikkelt opleidingen ten behoeve van de leden van alle nationale overheidsdiensten en rechterlijke instanties, alsook voor nationale diensten die in de lidstaten bevoegd zijn voor asielzaken. Deelname aan een opleiding laat de nationale stelsels en procedures onverlet.
Het ondersteuningsbureau ontwikkelt deze opleidingen in nauwe samenwerking met asielinstanties van de lidstaten en maakt hierbij, in voorkomend geval, gebruik van de deskundigheid van academische instellingen en andere betrokken organisaties.
2. Het ondersteuningsbureau beheert en ontwikkelt een Europees asielcurriculum en houdt hierbij rekening met de bestaande samenwerking in de Unie op dit gebied.
3. De door het ondersteuningsbureau aangeboden opleidingen kunnen algemeen, specifiek of thematisch zijn en kunnen het gebruik van de „leid de opleiders op”-methodiek omvatten.
4. De specifieke of thematische opleidingsactiviteiten ter verwerving van kennis en vaardigheden in verband met asiel betreffen onder meer maar niet uitsluitend:
a)
internationale mensenrechten en het acquis inzake asiel van de Unie en met name specifieke juridische en jurisprudentiële aangelegenheden;
b)
aangelegenheden in verband met de behandeling van asielverzoeken van minderjarigen en kwetsbare personen met bijzondere behoeften;
c)
gesprekstechnieken;
d)
het gebruik van medische en juridische deskundigenverslagen in asielprocedures;
e)
aangelegenheden in verband met de productie en het gebruik van gegevens over landen van herkomst;
f)
opvangvoorzieningen, met bijzondere aandacht voor kwetsbare groepen en slachtoffers van foltering.
5. De aangeboden opleidingen zijn van hoge kwaliteit en zorgen ervoor dat er kernbeginselen en beste praktijken worden geformuleerd teneinde, met volledige inachtneming van de onafhankelijkheid van de nationale rechterlijke instanties, de convergentie van de administratieve methoden en beslissingen en van de nationale rechtspraak te bevorderen.
6. Het ondersteuningsbureau organiseert voor de deskundigen van de in artikel 15 bedoelde Asiel-interventiepool vervolgopleidingen die afgestemd zijn op hun taken en functies; het ondersteuningsbureau organiseert ook regelmatig oefeningen met deze deskundigen volgens de in het jaarlijkse werkprogramma van het bureau opgenomen planning voor vervolgopleidingen en oefeningen.
7. Het ondersteuningsbureau kan in samenwerking met de lidstaten op hun grondgebied opleidingsactiviteiten organiseren.
Artikel 7
Ondersteuning van de externe aspecten van het CEAS
Het ondersteuningsbureau coördineert, met instemming van de Commissie, de gegevensuitwisseling en andere maatregelen betreffende de toepassing van instrumenten en mechanismen inzake de externe dimensie van het CEAS.
Het ondersteuningsbureau coördineert de gegevensuitwisseling en andere maatregelen betreffende hervestiging die de lidstaten hebben genomen om te voldoen aan de vraag naar internationale bescherming van vluchtelingen in derde landen en om blijk te geven van solidariteit met hun gastlanden.
In het kader van zijn opdracht en overeenkomstig artikel 49 kan het ondersteuningsbureau op technisch vlak samenwerken met bevoegde instanties van derde landen, met name met het oog op de bevordering van en de bijstand bij capaciteitsopbouw in de eigen asielstelsels en opvangvoorzieningen van de derde landen en de uitvoering van de programma's voor regionale bescherming en andere maatregelen voor duurzame oplossingen.
AFDELING 2
Ondersteuning van lidstaten die onder bijzondere druk staan
Artikel 8
Bijzondere druk op de asielstelsels en opvangvoorzieningen
Het ondersteuningsbureau coördineert en steunt alle gemeenschappelijke maatregelen ten behoeve van asielstelsels en opvangvoorzieningen van lidstaten die onder bijzondere druk staan waardoor uitzonderlijk zware en dringende eisen worden gesteld aan hun opvangvoorzieningen en asielstelsels. Een dergelijke druk kan ontstaan door de plotselinge toestroom van een groot aantal onderdanen van derde landen die wellicht internationale bescherming nodig hebben of kan voortkomen uit de geografische ligging of de demografische situatie van de lidstaat.
Artikel 9
Verzameling en analyse van informatie
1. Om zicht te krijgen op de behoeften van de lidstaten die onder bijzondere druk staan, verzamelt het ondersteuningsbureau, met name op basis van de gegevens die de lidstaten, het UNHCR en, eventueel, andere ter zake doende organisaties aan het bureau verstrekken, alle gegevens die nuttig zijn voor de vaststelling, de voorbereiding en de definitie van in artikel 10 bedoelde noodmaatregelen om het hoofd te bieden aan de bijzondere druk.
2. Op basis van de door de lidstaten waarvan de beschikbare structuren en personeelsleden onder bijzondere druk staan verstrekte gegevens, inventariseert, verzamelt en analyseert het ondersteuningsbureau stelselmatig, met name op het gebied van vertaal- en tolkdiensten, informatie over de landen van herkomst en over bijstand bij de verwerking en het beheer van asielgevallen, alsook de opvangcapaciteit op asielgebied in de lidstaten die onder bijzondere druk staan, teneinde een snelle en betrouwbare informatie-uitwisseling tussen de diverse asielautoriteiten van de lidstaten te bevorderen.
3. Het ondersteuningsbureau analyseert gegevens over een plotselinge toestroom van grote aantallen onderdanen van derde landen die een bijzondere druk kan leggen op de asielstelsels en opvangvoorzieningen en zorgt voor een snelle uitwisseling van ter zake doende informatie tussen de lidstaten en de Commissie. Het ondersteuningsbureau gebruikt bestaande waarschuwingssystemen en -mechanismes en zet zo nodig een eigen waarschuwingssysteem op.
Artikel 10
Maatregelen ter ondersteuning van de lidstaten
Op verzoek van de betrokken lidstaten coördineert het ondersteuningsbureau de maatregelen ter ondersteuning van de lidstaten waarvan het asielstelsel en de opvangvoorzieningen onder bijzondere druk staan en zorgt met name voor de coördinatie van:
a)
de maatregelen die moeten worden genomen ten behoeve van lidstaten die onder bijzondere druk staan, met het oog op het faciliteren van de eerste analyse van asielverzoeken die door de bevoegde nationale asielautoriteiten worden behandeld;
b)
de maatregelen voor het beschikbaar maken van geschikte opvangfaciliteiten door de lidstaten die onder bijzondere druk staan, met name noodhuisvesting, vervoersmiddelen en medische bijstand;
c)
asiel-ondersteuningsteams, waarvan de werking is omschreven in hoofdstuk 3.
AFDELING 3
Bijdrage aan de toepassing van het CEAS
Artikel 11
Verzameling en uitwisseling van informatie
1. Het ondersteuningsbureau organiseert, coördineert en bevordert de uitwisseling van informatie tussen de asielautoriteiten van de lidstaten, alsook tussen de Commissie en de asielautoriteiten van de lidstaten, betreffende de toepassing van alle instrumenten die onder het acquis inzake asiel van de Unie vallen. Daartoe kan het ondersteuningsbureau, onder meer op basis van bestaande afspraken, een databank opzetten met feitelijke, juridische en jurisprudentiële gegevens over de nationale asielinstrumenten, deze van de Unie en internationale asielinstrumenten. Onverminderd de activiteiten van het ondersteuningsbureau conform de artikelen 15 en 16, worden in deze gegevensbanken geen persoonsgegevens ingevoerd, tenzij het ondersteuningsbureau deze gegevens uit openbare documenten heeft gehaald.
2. Het ondersteuningsbureau verzamelt met name de volgende gegevens:
a)
informatie over de behandeling van verzoeken om internationale bescherming door de nationale overheidsdiensten en autoriteiten;
b)
informatie over de nationale wetgeving en de ontwikkeling ervan op het gebied van asiel, met inbegrip van de jurisprudentie.
Artikel 12
Verslagen en andere documenten van het ondersteuningsbureau
1. Het ondersteuningsbureau stelt elk jaar een verslag op over de situatie inzake asiel in de Unie en houdt daarbij terdege rekening met reeds uit andere bronnen beschikbare informatie. In dit verslag evalueert het ondersteuningsbureau met name de resultaten van de in het kader van deze verordening genomen maatregelen en maakt het een vergelijkende analyse van deze resultaten om de kwaliteit, de samenhang en de doeltreffendheid van het CEAS te verbeteren.
2. Het ondersteuningsbureau kan volgens zijn werkprogramma of op verzoek van de raad van bestuur of de Commissie en met passende inachtneming van de standpunten van de lidstaten of het Europees Parlement, in nauw overleg met zijn werkgroepen en de Commissie, technische documenten aannemen over de toepassing van asielinstrumenten van de Unie, zoals met name richtsnoeren en operationele handleidingen. Waar in die technische documenten wordt verwezen naar het internationale vluchtelingenrecht, wordt ter dege aandacht besteed aan de UNHCR-richtsnoeren op dit gebied. Deze documenten hebben niet ten doel de lidstaten instructies te verstrekken over het inwilligen dan wel afwijzen van verzoeken om internationale bescherming.
HOOFDSTUK 3
ASIEL-ONDERSTEUNINGSTEAMS
Artikel 13
Coördinatie
1. Een lidstaat of lidstaten die onder bijzondere druk staan, kunnen het ondersteuningsbureau verzoeken een asiel-ondersteuningsteam in te zetten. De verzoekende lidstaat of lidstaten verstrekken met name een beschrijving van de situatie, geven de mogelijke doelen voor het verzoek tot inzetting aan, en specificeert hetgeen overeenkomstig artikel 18, lid 1, voor het inzetten van een team nodig wordt geacht.
2. In antwoord op het verzoek kan het ondersteuningsbureau zorgen voor de coördinatie van de vereiste technische en operationele bijstand aan de verzoekende lidstaat of lidstaten en van het inzetten, voor een beperkte periode, van een asiel-ondersteuningsteam op het grondgebied van die lidstaat of lidstaten op basis van een operationeel plan in de zin van artikel 18.
Artikel 14
Technische bijstand
De asiel-ondersteuningsteams stellen hun deskundigheid zoals overeengekomen in het in artikel 18 ter bedoelde operationeel plan ter beschikking, met name met betrekking tot tolkdiensten, kennis over het land van herkomst en over de behandeling en het beheer van asielzaken, in het kader van de maatregelen die het ondersteuningsbureau overeenkomstig artikel 10 heeft genomen ter ondersteuning van de lidstaten.
Artikel 15
Asiel-interventiepool
1. De raad van bestuur besluit, op voorstel van de uitvoerend directeur van het bureau, met een meerderheid van drie vierde van de stemgerechtigde leden over het profiel en het totale aantal van de deskundigen die aan de asiel-ondersteuningsteams ter beschikking worden gesteld (asiel-interventiepool). Als onderdeel van de asiel-interventiepool stelt het ondersteuningsbureau een tolkenlijst op. Dezelfde procedure geldt voor eventuele latere wijzigingen in het profiel en in het totale aantal deskundigen in de asiel-interventiepool.
2. Via een pool van nationale deskundigen, opgebouwd op basis van de verschillende vastgestelde profielen, dragen de lidstaten bij aan de asiel-interventiepool door deskundigen aan te wijzen die beantwoorden aan de verlangde profielen.
De lidstaten helpen het ondersteuningsbureau bij het vinden van tolken voor de lijst met tolken.
De lidstaten mogen ervoor kiezen tolken in te zetten of per videoconferentie beschikbaar te stellen.
Artikel 16
Het inzetten van asiel-ondersteuningsteams
1. De lidstaat van herkomst behoudt zijn autonomie met betrekking tot de selectie van het aantal en de profielen van de deskundigen (nationale pool) en de duur van de inzet ervan. De lidstaten sturen deze deskundigen op verzoek van het ondersteuningsbureau, tenzij zij worden geconfronteerd met een situatie die de uitvoering van nationale taken ernstig in het gedrang brengt, zoals een situatie die maakt dat zij over onvoldoende personeel beschikken voor het uitvoeren van de procedures voor het bepalen van de status van personen die om internationale bescherming verzoeken. De lidstaten delen op verzoek van het ondersteuningsbureau onverwijld het aantal, de namen en het profiel van de deskundigen van hun nationale pool mee die zij zo spoedig mogelijk aan een asiel-ondersteuningsteam ter beschikking kunnen stellen.
2. Bij de bepaling van de samenstelling van een in te zetten asiel-ondersteuningsteam houdt de uitvoerend directeur rekening met de bijzondere omstandigheden waarmee de verzoekende lidstaat wordt geconfronteerd. Het asiel-ondersteuningsteam wordt samengesteld volgens het in artikel 18 bedoelde operationele plan.
Artikel 17
Besluitvorming inzake het inzetten van asiel-ondersteuningsteams
1. Indien nodig kan de uitvoerend directeur deskundigen van het ondersteuningsbureau sturen om de situatie in de verzoekende lidstaat te beoordelen.
2. De uitvoerend directeur stelt de raad van bestuur onmiddellijk in kennis van ieder verzoek om een asiel-ondersteuningsteam in te zetten.
3. De uitvoerend directeur neemt zo spoedig mogelijk en uiterlijk vijf werkdagen na de ontvangst ervan, een besluit over het verzoek betreffende het inzetten van een asiel-ondersteuningsteam. De uitvoerend directeur stelt de verzoekende lidstaat en de raad van bestuur gelijktijdig schriftelijk in kennis van zijn beslissing, waarbij hij de voornaamste redenen vermeldt waarop het besluit is gebaseerd.
4. Indien de uitvoerend directeur beslist een of meer asiel-ondersteuningsteams in te zetten, stellen het ondersteuningsbureau en de verzoekende lidstaat onmiddellijk overeenkomstig artikel 18 een operationeel plan op.
5. Zodra er overeenstemming is bereikt over dat plan, stelt de uitvoerend directeur de betrokken lidstaten in kennis van het gevraagde aantal en het profiel van de deskundigen die aan het asiel-ondersteuningsteam zullen deelnemen. Deze informatie wordt schriftelijk verstrekt aan de in artikel 19 bedoelde nationale contactpunten, onder vermelding van de voor het inzetten van de teams geplande datum. Er wordt hun tevens een exemplaar van het operationele plan verstrekt.
6. Indien de uitvoerend directeur afwezig of verhinderd is, worden de besluiten inzake het inzetten van asiel-ondersteuningsteams genomen door het plaatsvervangende afdelingshoofd.
Artikel 18
Operationeel plan
1. De uitvoerend directeur en de verzoekende lidstaat stellen in onderlinge overeenstemming een operationeel plan op, waarin de precieze voorwaarden voor het inzetten van asiel-ondersteuningsteams worden opgenomen. Het operationeel plan bevat de volgende gegevens:
a)
een beschrijving van de situatie met de modus operandi en de doelstellingen van de inzet, inclusief het operationele doel;
b)
de te verwachten duur van de inzet van de asiel-ondersteuningsteams;
c)
het geografisch bevoegdheidsgebied in de verzoekende lidstaat waar de asiel-ondersteuningsteams zullen worden ingezet;
d)
een taakomschrijving en speciale instructies voor de leden van de asiel-ondersteuningsteams, onder meer over de vraag welke databanken in de verzoekende lidstaat door de teamleden kunnen worden geraadpleegd en welke uitrusting zij daar kunnen gebruiken; en
e)
de samenstelling van de asiel-ondersteuningsteams.
2. Voor wijzigingen of aanpassingen van het operationeel plan is de instemming van zowel de uitvoerend directeur als de verzoekende lidstaat vereist. Het ondersteuningsbureau zendt onmiddellijk een kopie van het gewijzigde of aangepaste operationele plan toe aan de deelnemende lidstaten.
Artikel 19
Nationaal contactpunt
Elke lidstaat wijst een nationaal contactpunt aan dat is belast met de communicatie met het ondersteuningsbureau over alle aangelegenheden die de asiel-ondersteuningsteams betreffen.
Artikel 20
Contactpunt bij de Unie
1. De uitvoerend directeur wijst een of meer deskundigen van het ondersteuningsbureau aan die optreden als contactpunt bij de Unie en belast zijn met de coördinatie. De uitvoerend directeur deelt de ontvangende lidstaat mee wie is aangewezen.
2. Het contactpunt bij de Unie treedt namens het ondersteuningsbureau op voor alle aspecten van het inzetten van de asiel-ondersteuningsteams. Het contactpunt bij de Unie heeft met name tot taak:
a)
op te treden als schakel tussen het ondersteuningsbureau en de ontvangende lidstaat;
b)
op te treden als schakel tussen het ondersteuningsbureau en de leden van de asiel-ondersteuningsteams, en hun namens het ondersteuningsbureau bijstand verlenen bij alle aangelegenheden in verband met het inzetten van deze teams;
c)
toe te zien op de correcte uitvoering van het operationeel plan; en
d)
bij het ondersteuningsbureau verslag uit te brengen over alle aspecten betreffende het inzetten van de asiel-ondersteuningsteams.
3. De uitvoerend directeur kan het contactpunt bij de Unie toestaan hulp te bieden bij het oplossen van geschillen over de uitvoering van het operationeel plan en het inzetten van de asiel-ondersteuningsteams.
4. Bij de uitvoering van zijn taken aanvaardt het contactpunt bij de Unie alleen instructies van het ondersteuningsbureau.
Artikel 21
Wettelijke aansprakelijkheid
1. Wanneer leden van een asiel-ondersteuningsteam optreden in een ontvangende lidstaat, is die lidstaat overeenkomstig zijn nationale recht aansprakelijk voor de door hen tijdens hun operaties veroorzaakte schade.
2. Indien deze schade het gevolg is van grove nalatigheid of opzettelijk wangedrag kan de ontvangende lidstaat de zendende lidstaat benaderen met het oog op de terugbetaling door die lidstaat van aan de slachtoffers of hun rechthebbenden uitgekeerde bedragen.
3. Onder voorbehoud van de uitoefening van zijn rechten tegenover derden doet elke lidstaat afstand van al zijn vorderingen tegen de ontvangende lidstaat of elke andere lidstaat met betrekking tot de door hem geleden schade, tenzij de schade door grove nalatigheid of opzettelijk wangedrag is veroorzaakt.
4. Geschillen tussen lidstaten in verband met de toepassing van de leden 2 en 3 van dit artikel die niet door wederzijdse onderhandelingen kunnen worden beslecht, worden door deze lidstaten overeenkomstig artikel 273 van het VWEU aan het Hof van Justitie voorgelegd.
5. Kosten ten gevolge van tijdens de inzet aan de uitrusting van het ondersteuningsbureau veroorzaakte schade worden gedekt door het ondersteuningsbureau, onder voorbehoud van de uitoefening van zijn rechten tegenover derden, behalve in geval van grove nalatigheid of opzettelijk wangedrag.
Artikel 22
Strafrechtelijke aansprakelijkheid
Tijdens het inzetten van asiel-ondersteuningsteams worden de teamleden, wat betreft tegen of door hen gepleegde strafbare feiten, op dezelfde wijze behandeld als functionarissen van de ontvangende lidstaat.
Artikel 23
Kosten
Wanneer de lidstaten hun deskundigen ter beschikking stellen in het kader van het inzetten van de asiel-ondersteuningsteams dekt het ondersteuningsbureau de kosten met betrekking tot:
a)
de reis van de zendende lidstaat naar de ontvangende lidstaat en vice versa;
b)
vaccinaties;
c)
bijzondere verzekeringen;
d)
medische verzorging;
e)
dagvergoedingen, inclusief verblijfskostenvergoedingen;
f)
de technische uitrusting van het ondersteuningsbureau; en
g)
honoraria van deskundigen.
HOOFDSTUK 4
ORGANISATIE VAN HET ONDERSTEUNINGSBUREAU
Artikel 24
Bestuurs- en beheerstructuur van het ondersteuningsbureau
De bestuurs- en beheersstructuur van het ondersteuningsbureau omvat:
a)
een raad van bestuur;
b)
een uitvoerend directeur en het personeel van het ondersteuningsbureau.
De bestuurs- en beheersstructuur van het ondersteuningsbureau kan een uitvoerend comité omvatten, indien dat conform artikel 29, lid 2, wordt ingesteld.
Artikel 25
Samenstelling van de raad van bestuur
1. Elke door deze verordening gebonden lidstaat stelt één lid aan in de raad van bestuur, en de Commissie twee leden.
2. Elk lid van de raad van bestuur kan worden vervangen of vergezeld door een plaatsvervangend lid. Het plaatsvervangend lid dat een lid vergezelt, woont de beraadslagingen zonder stemrecht bij.
3. De leden van de raad van bestuur worden aangesteld op grond van het hoge niveau van hun ervaring, beroepsverantwoordelijkheid en deskundigheid op het gebied van asiel.
4. Een vertegenwoordiger van het UNHCR is lid van de raad van bestuur, doch zonder stemrecht.
5. De leden van de raad van bestuur worden voor drie jaar aangesteld. Deze termijn kan worden verlengd. Wanneer hun ambtstermijn afloopt of zij ontslag nemen, blijven de leden in functie totdat hun mandaat is verlengd of in hun vervanging is voorzien.
Artikel 26
Voorzitter van de raad van bestuur
1. De raad van bestuur kiest uit zijn stemgerechtigde leden een voorzitter en een vicevoorzitter. De vicevoorzitter vervangt ambtshalve de voorzitter wanneer deze is verhinderd zijn taken te verrichten.
2. De ambtstermijn van de voorzitter en van de vicevoorzitter bedraagt drie jaar en kan eenmaal worden verlengd. Indien zij tijdens de ambtstermijn als voorzitter of vicevoorzitter het lidmaatschap van de raad van bestuur verliezen, loopt de ambtstermijn op dezelfde datum automatisch af.
Artikel 27
Vergaderingen van de raad van bestuur
1. De voorzitter roept de raad van bestuur bijeen. De uitvoerend directeur neemt deel aan de beraadslagingen. De vertegenwoordiger van het UNHCR neemt niet aan de vergadering deel wanneer de raad van bestuur de functies vervult die zijn beschreven in artikel 29, lid 1, onder b), h), i), j) en m), en in artikel 29, lid 2, noch wanneer de raad van bestuur besluit financiële middelen ter beschikking te stellen voor de activiteiten die het ondersteuningsbureau in staat stellen te profiteren van de deskundigheid van het UNHCR op asielgebied, zoals bedoeld in artikel 50.
2. De raad van beheer houdt ten minste twee gewone vergaderingen per jaar. Daarnaast komt de raad van bestuur op initiatief van zijn voorzitter of op verzoek van een derde van de leden bijeen.
3. De raad van bestuur kan elkeen van wie het advies dienstig kan zijn, uitnodigen om als waarnemer de vergaderingen bij te wonen.
Denemarken wordt uitgenodigd voor de vergaderingen van de raad van bestuur.
4. Onverminderd de bepalingen van het reglement van orde, kunnen de leden van de raad van bestuur zich laten bijstaan door raadgevers of deskundigen.
5. Het secretariaat van de raad van bestuur wordt verzorgd door het ondersteuningsbureau.
Artikel 28
Wijze van stemmen
1. Tenzij anders bepaald, neemt de raad van bestuur besluiten met absolute meerderheid van de stemmen van zijn stemgerechtigde leden. Elk stemgerechtigd lid beschikt over één stem. Bij afwezigheid van een lid is zijn plaatsvervanger gerechtigd diens stemrecht uit te oefenen.
2. De uitvoerend directeur neemt niet deel aan de stemming.
3. De voorzitter neemt aan de stemming deel.
4. De lidstaten die niet ten volle aan het acquis van de Unie inzake asiel deelnemen, nemen niet deel aan de stemming in de raad van bestuur over besluiten welke onder artikel 29, lid 1, onder e), vallen, en het desbetreffende technisch document uitsluitend handelt over een onderdeel van asielwetgeving van de Unie waardoor zij niet zijn gebonden.
5. In het reglement van orde van de raad van bestuur worden de nadere bijzonderheden van de stemming bepaald, met name de voorwaarden waaronder een lid namens een ander lid kan handelen, alsmede de eventuele quorumvereisten.
Artikel 29
Taken van de raad van bestuur
1. De raad van bestuur zorgt ervoor dat het ondersteuningsbureau de taken uitvoert waarmee het is belast. De raad is het programmerings- en toezichtsorgaan van het ondersteuningsbureau. De raad heeft met name tot taak:
a)
na advies van de Commissie met een meerderheid van drie vierde van zijn stemgerechtigde leden zijn reglement van orde vaststellen;
b)
conform artikel 30 de uitvoerend directeur aan te tellen, als tuchtraad op te treden ten aanzien van de uitvoerend directeur en hem, in voorkomend geval, te schorsen of te ontslaan;
c)
een algemeen jaarverslag over de activiteiten van het ondersteuningsbureau goed te keuren en het uiterlijk op 15 juni van het volgende jaar toe te zenden aan het Europees Parlement, de Raad, de Commissie en de Rekenkamer. Het algemeen jaarverslag wordt gepubliceerd;
d)
overeenkomstig artikel 12, lid 1, een jaarverslag over de asielsituatie in de Unie aan te nemen. Dit verslag wordt toegezonden aan het Europees Parlement. De Raad en de Commissie kunnen het verslag eveneens opvragen;
e)
de in artikel 12, lid 2, bedoelde technische documenten aannemen;
f)
uiterlijk op 30 september van elk jaar, op basis van een door de uitvoerend directeur ingediend ontwerp en na advies van de Commissie met een meerderheid van drie vierde van zijn stemgerechtigde leden het werkprogramma van het ondersteuningsbureau voor het volgende jaar vast te stellen en het toe te zenden aan het Europees Parlement, de Raad en de Commissie. Het werkprogramma wordt vastgesteld conform de jaarlijkse begrotingsprocedure van de Unie en het wetgevingsprogramma van de Unie op het gebied van asiel;
g)
overeenkomstig hoofdstuk 5 zijn taken met betrekking tot de begroting van het ondersteuningsbureau te verrichten;
h)
overeenkomstig artikel 42 van deze verordening praktische regelingen voor de toepassing van Verordening (EG) nr. 1049/2001 te treffen;
i)
met inachtneming van het bepaalde in artikel 38, het personeelsbeleid van het ondersteuningsbureau vast te stellen;
j)
na de Commissie om advies te hebben verzocht, het meerjarenplan voor het personeelsbeleid vast te stellen;
k)
alle besluiten te nemen betreffende de uitvoering van de opdracht van het ondersteuningsbureau, zoals omschreven in deze verordening;
l)
alle besluiten te nemen over het opzetten en, zo nodig, de verdere ontwikkeling van de in deze verordening vermelde informatiesystemen en met name de in artikel 4, onder c), bedoelde portaalsite; en
m)
alle besluiten te nemen over het opzetten en, zo nodig, de verdere ontwikkeling van de interne structuren van het ondersteuningsbureau.
2. De raad van bestuur kan een uitvoerend comité opzetten dat de raad van bestuur en de uitvoerend directeur helpt bij de voorbereiding van de door de raad van bestuur vast te stellen besluiten, werkprogramma's en activiteiten, en zo nodig in spoedeisende gevallen namens de raad van bestuur bepaalde voorlopige besluiten neemt.
Het uitvoerend comité bestaat uit acht leden die worden gekozen uit de leden van de raad van bestuur, onder wie één Commissielid. De ambtstermijn van de leden van het uitvoerend comité heeft dezelfde duur als die van de leden van de raad van bestuur.
Op verzoek van het uitvoerend comité kunnen de vertegenwoordigers van het UNHCR of iemand anders wiens mening van belang kan zijn, zonder stemrecht deelnemen aan de werkzaamheden van het uitvoerend comité.
De werkwijze van het uitvoerend comité wordt door het ondersteuningsbureau vastgelegd in zijn reglement van orde en openbaar gemaakt.
Artikel 30
Aanstelling van de uitvoerend directeur
1. De uitvoerend directeur wordt gekozen uit kandidaten die na een door de Commissie georganiseerd algemeen vergelijkend onderzoek geschikt zijn bevonden, en wordt door de raad van bestuur aangesteld voor een termijn van vijf jaar. Deze selectieprocedure houdt in dat in het Publicatieblad van de Europese Unie en elders een oproep tot het indienen van blijken van belangstelling wordt geplaatst. De raad van bestuur kan een nieuwe procedure vragen als hij geen van de kandidaten op de eerste lijst geschikt acht. De uitvoerend directeur wordt aangewezen op basis van persoonlijke verdiensten, ervaring op het gebied van asiel en capaciteiten inzake bestuur en beheer. Vóór de aanstelling wordt de door de raad van bestuur gekozen kandidaat verzocht een verklaring voor de bevoegde commissies van het Europees Parlement af te leggen en de vragen van de commissieleden te beantwoorden.
Na deze verklaring kan het Europees Parlement een advies aannemen waarin het zijn mening over de geselecteerde kandidaat geeft. De raad van bestuur laat het Europees Parlement weten op welke wijze met dit advies rekening wordt gehouden. Zolang de kandidaat niet is benoemd, geldt het advies als persoonlijk en vertrouwelijk.
In de loop van de negen maanden vóór het verstrijken van deze vijfjarige ambtstermijn van de uitvoerend directeur verricht de Commissie een evaluatie, die met name betrekking heeft op:
-
de prestaties van de uitvoerend directeur; en
-
de taken en verplichtingen van het ondersteuningsbureau in de komende jaren.
2. Rekening houdend met de evaluatie en alleen indien de opdracht en verplichtingen van het ondersteuningsbureau het rechtvaardigen, kan de raad van bestuur de ambtstermijn van de uitvoerend directeur eenmaal met maximaal drie jaar verlengen.
3. De raad van bestuur stelt het Europees Parlement in kennis van zijn voornemen om de ambtstermijn van de uitvoerend directeur te verlengen. In de loop van de maand die voorafgaat aan de verlenging van zijn ambtstermijn wordt de uitvoerend directeur verzocht een verklaring voor de bevoegde commissies van het Europees Parlement af te leggen en vragen van de commissieleden te beantwoorden.
Artikel 31
Taken van de uitvoerend directeur
1. Het ondersteuningsbureau wordt geleid door de uitvoerend directeur, die onafhankelijk is in de uitvoering van zijn taken. De uitvoerend directeur is verantwoordelijk aan de raad van bestuur.
2. Onverminderd de bevoegdheden van de Commissie, de raad van bestuur en, in voorkomend geval, het uitvoerend comité, vraagt of aanvaardt de uitvoerend directeur geen instructies van een regering of een andere instantie.
3. De uitvoerend directeur brengt desverlangd aan het Europees Parlement verslag uit over de wijze waarop hij zijn taken heeft uitgevoerd. De Raad kan de uitvoerend directeur verzoeken verslag uit te brengen over de wijze waarop hij zijn taken heeft uitgevoerd.
4. De uitvoerend directeur is de wettelijke vertegenwoordiger van het ondersteuningsbureau.
5. De uitvoerend directeur kan worden bijgestaan door een of meer afdelingshoofden. Indien de uitvoerend directeur afwezig of verhinderd is, neemt een van de afdelingshoofden zijn plaats in.
6. De uitvoerend directeur is belast met het bestuurlijk beheer van het ondersteuningsbureau en met de uitvoering van de taken die het ondersteuningsbureau ingevolge deze verordening heeft. De uitvoerend directeur is in het bijzonder belast met:
a)
het dagelijkse bestuur van het ondersteuningsbureau;
b)
het opstellen van voorstellen voor de werkprogramma's van het ondersteuningsbureau, na advies van de Commissie;
c)
de uitvoering van de werkprogramma's en de besluiten van de raad van bestuur;
d)
het opstellen van de in artikel 4, onder b), bedoelde verslagen over landen van herkomst;
e)
het opstellen van een ontwerp voor de financiële regeling van het ondersteuningsbureau die overeenkomstig artikel 37 wordt aangenomen door de raad van bestuur, alsook voor de maatregelen ter uitvoering van die regeling;
f)
het opstellen van het ontwerp van de ontvangsten- en uitgavenraming voor het ondersteuningsbureau, alsook de uitvoering van de begroting;
g)
het uitoefenen ten aanzien van het personeel van het ondersteuningsbureau van de in artikel 38 bedoelde bevoegdheden;
h)
het nemen van alle besluiten over het beheer van de in deze verordening vermelde informatiesystemen en met name van de in artikel 4, onder c), bedoelde portaalsite;
i)
het nemen van alle besluiten over het beheer van de interne structuren van het ondersteuningsbureau; en
j)
de coördinatie en het doen functioneren van het in artikel 51 bedoelde adviesforum. Daartoe neemt de uitvoerend directeur in overleg met ter zake doende maatschappelijke organisaties eerst een plan voor de installatie van het adviesforum aan. Na de formele installatie neemt de uitvoerend directeur, in overleg met het adviesforum, een operationeel plan aan met voorschriften inzake de frequentie en de aard van het advies en de organisatorische mechanismes voor de uitvoering van artikel 51. Voorts worden transparante criteria voor continue deelneming aan het adviesforum vastgesteld.
Artikel 32
Groepen
1. In het kader van zijn opdracht in de zin van deze verordening kan het ondersteuningsbureau groepen oprichten, bestaande uit deskundigen van de bevoegde asielinstanties van de lidstaten, onder wie rechters. Het ondersteuningsbureau stelt groepen in voor de uitvoering van artikel 4, onder e), en artikel 12, lid 2. De deskundigen kunnen zich laten vervangen door gelijktijdig aangestelde plaatsvervangers.
2. De Commissie heeft van rechtswege zitting in de groepen. De vertegenwoordigers van het UNHCR kunnen, afhankelijk van de aard van de behandelde aangelegenheden, de vergaderingen van de groepen van het ondersteuningsbureau volledig of gedeeltelijk bijwonen.
3. De groepen kunnen elkeen wiens mening van belang kan zijn, met name vertegenwoordigers van het maatschappelijk middenveld, werkzaam op asielgebied, uitnodigen om de vergaderingen bij te wonen.
HOOFDSTUK 5
FINANCIËLE BEPALINGEN
Artikel 33
Begroting
1. Voor elk begrotingsjaar, dat samenvalt met het kalenderjaar, worden alle ontvangsten en uitgaven van het ondersteuningsbureau geraamd en vervolgens in de begroting van het ondersteuningsbureau vervat.
2. De ontvangsten en uitgaven van het ondersteuningsbureau zijn in evenwicht.
3. Onverminderd andere middelen, bestaan de ontvangsten van het ondersteuningsbureau uit:
a)
een in de algemene begroting van de Europese Unie opgenomen bijdrage van de Unie;
b)
vrijwillige bijdragen van de lidstaten;
c)
vergoedingen voor publicaties en andere door het ondersteuningsbureau verrichte diensten;
d)
een bijdrage van de geassocieerde landen.
4. De uitgaven van het ondersteuningsbureau omvatten de bezoldiging van het personeel, uitgaven voor administratie en infrastructuur en huishoudelijke uitgaven.
Artikel 34
Vaststelling van de begroting
1. Elk jaar stelt de uitvoerend directeur een ontwerp-raming op van de ontvangsten en uitgaven van het ondersteuningsbureau voor het volgende begrotingsjaar, waarin een personeelsformatie is opgenomen, en zendt deze toe aan de raad van bestuur.
2. Op basis van dit ontwerp stelt de raad van bestuur een voorlopige raming op van de ontvangsten en uitgaven van het ondersteuningsbureau voor het volgende begrotingsjaar.
3. De voorlopige raming van de ontvangsten en uitgaven van het ondersteuningsbureau wordt uiterlijk op 10 februari aan de Commissie toegezonden. De raad van bestuur zendt een definitieve versie van die raming, die tevens een ontwerp van personeelsformatie bevat, uiterlijk op 31 maart aan de Commissie.
4. De Commissie zendt de raming, samen met het ontwerp van algemene begroting van de Europese Unie, toe aan het Europees Parlement en de Raad (de begrotingsautoriteit).
5. Op basis van de raming neemt de Commissie de geraamde bedragen die zij nodig acht met betrekking tot de personeelsformatie en het bedrag van de subsidie ten laste van de algemene begroting, op in het ontwerp van algemene begroting van de Europese Unie, dat zij overeenkomstig de artikelen 313 en 314 van het VWEU voorlegt aan de begrotingsautoriteit.
6. De begrotingsautoriteit keurt de kredieten voor de subsidie aan het ondersteuningsbureau goed.
7. De begrotingsautoriteit stelt de personeelsformatie van het ondersteuningsbureau vast.
8. De begroting van het ondersteuningsbureau wordt vastgesteld door de raad van bestuur. De begroting wordt definitief na de definitieve vaststelling van de algemene begroting van de Europese Unie. Indien nodig wordt de begroting dienovereenkomstig aangepast.
9. De raad van bestuur stelt de begrotingsautoriteit zo spoedig mogelijk in kennis van de projecten die hij voornemens is te realiseren en die aanzienlijke financiële gevolgen voor de financiering van de begroting kunnen hebben, met name onroerendgoedprojecten zoals de huur of aankoop van gebouwen. Hij brengt de Commissie daarvan op de hoogte.
10. Een tak van de begrotingsautoriteit die heeft verklaard advies te willen uitbrengen, doet het advies binnen zes weken na de kennisgeving van het project toekomen aan de raad van bestuur.
Artikel 35
Uitvoering van de begroting
1. De uitvoerend directeur voert de begroting van het ondersteuningsbureau uit.
2. De uitvoerend directeur zendt de begrotingsautoriteit jaarlijks alle relevante informatie over de resultaten van de evaluatieprocedures toe.
Artikel 36
Indiening van de rekeningen en kwijting
1. Uiterlijk op 1 maart van het jaar dat volgt op het afgesloten begrotingsjaar dient de rekenplichtige van het ondersteuningsbureau de voorlopige jaarrekening, samen met het verslag over het budgettair en financieel beheer van het begrotingsjaar, in bij de rekenplichtige van de Commissie. De rekenplichtige van de Commissie consolideert de voorlopige rekeningen van de instellingen en de gedecentraliseerde organen in de zin van artikel 128 van het Financieel Reglement.
2. Uiterlijk op 31 maart van het jaar dat volgt op het afgesloten begrotingsjaar, zendt de rekenplichtige van de Commissie de voorlopige rekeningen van het ondersteuningsbureau, samen met het verslag over het budgettair en financieel beheer van het begrotingsjaar, toe aan de Rekenkamer. Het verslag over het begrotings- en financieel beheer van het begrotingsjaar wordt tevens aan het Europees Parlement en de Raad toegezonden.
3. Na ontvangst van de opmerkingen van de Rekenkamer over de voorlopige rekeningen van het ondersteuningsbureau overeenkomstig artikel 129 van het Financieel Reglement maakt de uitvoerend directeur onder zijn verantwoordelijkheid de definitieve rekeningen van het ondersteuningsbureau op en zendt deze voor advies toe aan de raad van bestuur.
4. De raad van bestuur brengt advies uit over de definitieve rekeningen van het ondersteuningsbureau.
5. Uiterlijk op 1 juli van het jaar dat volgt op het afgesloten begrotingsjaar zendt de uitvoerend directeur de definitieve rekeningen, samen met het advies van de raad van bestuur, toe aan het Europees Parlement, de Raad, de Commissie en de Rekenkamer.
6. De definitieve rekeningen worden gepubliceerd.
7. De uitvoerend directeur geeft de Rekenkamer uiterlijk op 30 september antwoord op haar opmerkingen. Hij dient dit antwoord ook in bij de raad van bestuur.
8. De uitvoerend directeur verstrekt het Europees Parlement op verzoek alle inlichtingen die nodig zijn voor het goede verloop van de kwijtingsprocedure voor het betrokken begrotingsjaar, overeenkomstig artikel 146, lid 3, van het Financieel Reglement.
9. Vóór 15 mei van het jaar n+2 verleent het Europees Parlement op aanbeveling van de Raad, die met gekwalificeerde meerderheid van stemmen besluit, de uitvoerend directeur kwijting voor de uitvoering van de begroting van het begrotingsjaar n.
Artikel 37
Financiële regeling
De financiële regeling die op het ondersteuningsbureau van toepassing is, wordt door de raad van bestuur na raadpleging van de Commissie,vastgesteld. Deze financiële regeling mag slechts afwijken van Verordening (EG, Euratom) nr. 2343/2002 van de Commissie van 19 november 2002 houdende de financiële kaderregeling van de organen, bedoeld in artikel 185 van Verordening (EG, Euratom) nr. 1605/2002 van de Raad houdende het Financieel Reglement van toepassing op de algemene begroting van de Europese Gemeenschappen (11), indien de specifieke vereisten van de werking van het ondersteuningsbureau dit noodzakelijk maken en mits de Commissie hierin heeft toegestemd.
HOOFDSTUK 6
BEPALINGEN BETREFFENDE HET PERSONEEL
Artikel 38
Personeel
1. Het statuut van de ambtenaren van de Europese Gemeenschappen, de regeling welke van toepassing is op de andere personeelsleden van de Europese Gemeenschappen, vastgesteld bij Verordening (EEG, Euratom, EGKS) nr. 259/68 (12) (het statuut) en de regels die gezamenlijk zijn vastgesteld door de instellingen van de Europese Unie met het oog op de toepassing van dit statuut en deze regeling zijn van toepassing op het personeel van het ondersteuningsbureau, met inbegrip van de uitvoerend directeur.
2. De raad van bestuur stelt, met instemming van de Commissie, de uitvoeringsmaatregelen vast die zijn bedoeld in artikel 110 van het statuut.
3. De bevoegdheden die bij het statuut aan het tot aanstelling bevoegde gezag en bij de regeling welke van toepassing is op de andere personeelsleden aan het tot het aangaan van overeenkomsten bevoegde gezag zijn toegekend, worden door het ondersteuningsbureau uitgeoefend met betrekking tot zijn eigen personeel.
4. De raad van bestuur stelt bepalingen op grond waarvan uit de lidstaten gedetacheerde nationale deskundigen voor het ondersteuningsbureau kunnen werken.
Artikel 39
Voorrechten en immuniteiten
Het protocol betreffende de voorrechten en immuniteiten van de Europese Unie is van toepassing op het ondersteuningsbureau.
HOOFDSTUK 7
ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 40
Rechtsstatus
1. Het ondersteuningsbureau is een orgaan van de Unie. Het heeft rechtspersoonlijkheid.
2. In elk der lidstaten heeft het ondersteuningsbureau de ruimste handelingsbevoegdheid welke bij de nationale wet aan rechtspersonen is toegekend. Het ondersteuningsbureau kan met name roerende en onroerende goederen verkrijgen of vervreemden en in rechte optreden.
3. Het ondersteuningsbureau wordt vertegenwoordigd door zijn uitvoerend directeur.
Artikel 41
Talenregeling
1. De bepalingen van Verordening nr. 1 van 15 april 1958 tot regeling van het taalgebruik in de Europese Economische Gemeenschap (13) zijn op het ondersteuningsbureau zijn van toepassing.
2. Onverminderd de besluiten die op grond van artikel 342 van het VWEU worden genomen, worden het algemeen jaarverslag over de activiteiten van het ondersteuningsbureau en het jaarlijks werkprogramma van het bureau, bedoeld in artikel 29, lid 1, onder c) respectievelijk f), in alle officiële talen van de instellingen van de Europese Unie opgesteld.
3. De voor het functioneren van het ondersteuningsbureau vereiste vertaaldiensten worden verricht door het Vertaalbureau voor de organen van de Europese Unie.
Artikel 42
Toegang tot documenten
1. Verordening (EG) nr. 1049/2001 is van toepassing op de documenten die bij het ondersteuningsbureau berusten.
2. De raad van bestuur stelt binnen zes maanden na de datum van zijn eerste vergadering de gedetailleerde regels ter uitvoering van Verordening (EG) nr. 1049/2001 vast.
3. Tegen een besluit van het ondersteuningsbureau op grond van artikel 8 van Verordening (EG) nr. 1049/2001 kan, onder de in respectievelijk artikel 228 en artikel 263 van het VWEU bepaalde voorwaarden, een klacht worden ingediend bij de Ombudsman of een beroep worden ingesteld bij het Hof van Justitie van de Europese Unie.
4. De verwerking van persoonsgegevens door het ondersteuningsbureau wordt beheerst door Verordening (EG) nr. 45/2001.
Artikel 43
Veiligheidsvoorschriften betreffende de bescherming van gerubriceerde gegevens en niet-gerubriceerde gevoelige gegevens
1. Het ondersteuningsbureau past de beveiligingsbeginselen toe welke zijn vervat in Besluit 2001/844/EG, EGKS, Euratom van de Commissie van 29 november 2001 tot wijziging van haar reglement van orde (14), onder meer de bepalingen betreffende de uitwisseling, de verwerking en de opslag van gerubriceerde gegevens.
2. Het ondersteuningsbureau past tevens de beveiligingsbeginselen inzake de behandeling van niet-gerubriceerde gevoelige gegevens toe, zoals vastgesteld en uitgevoerd door de Commissie.
Artikel 44
Fraudebestrijding
1. Met het oog op de bestrijding van fraude, corruptie en andere illegale handelingen is Verordening (EG) nr. 1073/1999 onverminderd van toepassing.
2. Het ondersteuningsbureau treedt toe tot het Interinstitutioneel Akkoord van 25 mei 1999 en stelt onverwijld de dienovereenkomstige voorschriften vast, die op alle medewerkers van het ondersteuningsbureau van toepassing zijn.
3. De financieringsbesluiten, alsmede alle contracten en uitvoeringsinstrumenten die uit de besluiten voortvloeien, stipuleren uitdrukkelijk dat de Rekenkamer en het OLAF, indien nodig, bij de begunstigden van middelen van het ondersteuningsbureau en bij de tussenpersonen die deze middelen verdelen, tot controle ter plaatse kunnen overgaan.
Artikel 45
Aansprakelijkheid
1. De contractuele aansprakelijkheid van het ondersteuningsbureau wordt beheerst door de wetgeving die van toepassing is op de betrokken overeenkomst.
2. Het Hof van Justitie van de Europese Unie is bevoegd uitspraak te doen krachtens een arbitrageclausule in een door het ondersteuningsbureau gesloten overeenkomst.
3. Bij niet-contractuele aansprakelijkheid vergoedt het ondersteuningsbureau, conform de algemene beginselen welke de rechtsstelsels der lidstaten gemeen hebben, alle door zijn diensten of door zijn personeelsleden in de uitoefening van hun werkzaamheden veroorzaakte schade.
4. Het Hof van Justitie van de Europese Unie is bevoegd, kennis te nemen van geschillen over de vergoeding van de in lid 3 bedoelde schade.
5. De persoonlijke aansprakelijkheid van de personeelsleden jegens het ondersteuningsbureau wordt beheerst door de bepalingen van het statuut dat op hen van toepassing is.
Artikel 46
Evaluatie en herziening
1. Uiterlijk 19 juni 2014 geeft het ondersteuningsbureau opdracht tot een onafhankelijke externe evaluatie van de behaalde resultaten, op basis van de door de raad van bestuur, met instemming van de Commissie, vastgestelde opdracht. Bij deze evaluatie wordt nagegaan wat de impact van het bureau is op de praktische samenwerking op asielgebied en op het CEAS. Bij de evaluatie wordt gekeken naar de vorderingen van het ondersteuningsbureau binnen zijn mandaat en wordt beoordeeld of bijkomende maatregelen nodig zijn voor een daadwerkelijke solidariteit en een deling van de verantwoordelijkheden met de lidstaten die onder bijzondere druk staan. Meer bepaald wordt onderzocht of het nodig is de opdracht van het bureau aan te passen, en wat in voorkomend geval de financiële consequenties daarvan zijn en wordt tevens onderzocht of de beheerstructuur is berekend voor de taken van het ondersteuningsbureau. Bij de evaluatie wordt rekening gehouden met de standpunten van de belanghebbende partijen op zowel het niveau van de Unie als nationaal niveau.
2. Rekening houdend met de resultaten van de in lid 1 bedoelde evaluatie, bepaalt de raad van bestuur, met instemming van de Commissie, wanneer de verdere evaluaties zullen plaatsvinden.
Artikel 47
Administratieve controle
De activiteiten van het ondersteuningsbureau zijn, overeenkomstig de bepalingen van artikel 228 van het VWEU, aan de controle van de Ombudsman onderworpen.
Artikel 48
Samenwerking met Denemarken
Het ondersteuningsbureau faciliteert de operationele samenwerking met Denemarken, waaronder de uitwisseling van informatie en beproefde methode op zijn werkterrein.
Artikel 49
Samenwerking met derde en geassocieerde landen
1. Het ondersteuningsbureau staat open voor deelname van IJsland, Liechtenstein, Noorwegen en Zwitserland als waarnemers. Betreffende onder meer de aard en de omvang van de deelname, en de wijze van deelname van deze landen aan de werkzaamheden van het ondersteuningsbureau, worden nadere regelingen vastgesteld. Deze regelingen omvatten met name bepalingen betreffende de deelname aan de door het ondersteuningsbureau genomen initiatieven, de financiële bijdragen en het personeel. Wat personeelszaken betreft, voldoen deze regelingen in elk geval aan het statuut.
2. Ter zake van zijn activiteiten faciliteert het ondersteuningsbureau, voor zover dit ten behoeve van zijn taken is vereist, met instemming van de Commissie en binnen zijn mandaat, de operationele samenwerking tussen de lidstaten en andere dan de in lid 1 vermelde derde landen in het kader van de externe betrekkingen van de Unie; het bureau kan ook voor technische aspecten op de onder deze verordening vallende gebieden overeenkomstig de desbetreffende bepalingen van het VWEU samenwerken met de bevoegde autoriteiten van derde landen, in het kader van met deze autoriteiten gemaakte werkafspraken.
Artikel 50
Samenwerking met het UNHCR
Het ondersteuningsbureau werkt in het kader van deze verordening samen met het UNHCR, volgens met het UNHCR gemaakte werkafspraken. Bij het ondersteuningsbureau besluit de raad van bestuur over de werkafspraken en de budgettaire gevolgen ervan.
Voorts kan de raad van bestuur besluiten dat het ondersteuningsbureau financiële middelen ter beschikking kan stellen om het UNHCR-uitgaven te dekken voor activiteiten die niet in de werkafspraken zijn geregeld. Deze subsidies passen in het kader van de bevoorrechte samenwerkingsbetrekkingen tussen het ondersteuningsbureau en het UNHCR, zoals omschreven in dit artikel en in artikel 2, lid 5, artikel 5, artikel 9, lid 1, artikel 25, lid 4, en artikel 32, lid 2. Overeenkomstig artikel 75 van Verordening (EG, Euratom) nr. 2343/2002 zijn de desbetreffende bepalingen van het Financieel Reglement alsook de uitvoeringsvoorschriften ervan van toepassing.
Artikel 51
Adviesforum
1. Het ondersteuningsbureau onderhoudt een nauwe dialoog met ter zake doende maatschappelijke organisaties en bevoegde instanties die op lokaal, regionaal, nationaal, Europees of internationaal niveau actief zijn op asielgebied en richt daartoe een adviesforum op.
2. Het adviesforum is een mechanisme voor uitwisseling van informatie en bundeling van kennis. Het zorgt voor een nauwe dialoog tussen het ondersteuningsbureau en belanghebbenden.
3. Het adviesforum staat open voor alle ter zake doende belanghebbende partijen, conform lid 1. Het ondersteuningsbureau richt zich tot de leden van het forum voor specifieke behoeften op gebieden die als prioritaire werkterreinen van het ondersteuningsbureau zijn aangemerkt.
Het UNHCR is van rechtswege lid van het adviesforum.
4. Het ondersteuningsbureau doet met name een beroep op het forum voor:
a)
het doen van voorstellen aan de raad van bestuur over het krachtens artikel 29, lid 1, onder f), vast te stellen jaarlijks werkprogramma;
b)
het geven van feedback en het voorstellen van follow-upmaatregelen aan de raad van bestuur met betrekking tot het in artikel 29, lid 1, onder c), bedoelde jaarverslag, en het in artikel 12, lid 1, bedoelde jaarverslag over de asielsituatie in de Unie, en
c)
het meedelen aan de uitvoerend directeur en de raad van bestuur van de resultaten en aanbevelingen van conferenties, studiebijeenkomsten en vergaderingen die relevant zijn voor de werkzaamheden van het ondersteuningsbureau.
5. Het adviesforum komt ten minste eenmaal per jaar bijeen.
Artikel 52
Samenwerking met Frontex, FRA, andere organen van de Unie en met internationale organisaties
Het ondersteuningsbureau werkt samen met organen van de Unie die op zijn werkgebied actief zijn en met name met Frontex en FRA, alsook met de internationale organisaties op de onder deze verordening vallende gebieden, in het kader van met deze organen gemaakte werkafspraken, overeenkomstig de desbetreffende bepalingen van het VWEU en de bepalingen over de bevoegdheid van die organen.
Door deze samenwerking kunnen er synergieën ontstaan tussen de betrokken organen en kunnen overlappingen en redundantie bij de werkzaamheden die deze diverse organen in het kader van hun mandaat uitvoeren, worden voorkomen.
Artikel 53
Vestigingsovereenkomst en voorwaarden voor de werking van het ondersteuningsbureau
De bepalingen betreffende de huisvesting van het ondersteuningsbureau in de gastlidstaat en de door deze lidstaat ter beschikking gestelde installaties, alsook de specifieke voorschriften die in de gastlidstaat van het ondersteuningsbureau gelden voor de uitvoerend directeur, de leden van de raad van bestuur, het personeel van het ondersteuningsbureau en hun gezinsleden, worden vastgesteld in een vestigingsovereenkomst tussen het ondersteuningsbureau en de gastlidstaat, die wordt gesloten nadat de raad van bestuur daarmee heeft ingestemd. De gastlidstaat van het ondersteuningsbureau zorgt ervoor dat het ondersteuningsbureau in optimale omstandigheden kan werken, onder andere door het aanbieden van meertalig onderwijs met een Europese dimensie en adequate vervoersverbindingen.
Artikel 54
Aanvang van de activiteiten van het ondersteuningsbureau
Het ondersteuningsbureau begint volledig te functioneren uiterlijk 19 juni 2011.
De Commissie is ermee belast het ondersteuningsbureau op te zetten en het te laten functioneren totdat het voldoende operationele capaciteit heeft om de eigen begroting uit te voeren.
Daartoe:
-
kan een ambtenaar van de Commissie als directeur ad interim de aan de uitvoerend directeur toegekende taken verrichten, totdat de uitvoerend directeur, na zijn aanstelling door de raad van bestuur overeenkomstig artikel 30, zijn taken opneemt;
-
kunnen ambtenaren van de Commissie onder verantwoordelijkheid van de directeur ad interim of de uitvoerend directeur de taken van het ondersteuningsbureau verrichten.
De directeur ad interim kan alle betalingen binnen de kredieten van de begroting van het ondersteuningsbureau toestaan die zijn goedgekeurd door de raad van bestuur, en kan contracten sluiten, waaronder contracten tot aanstelling van personeel nadat de personeelsformatie van het ondersteuningsbureau is vastgesteld.
Artikel 55
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in de lidstaten overeenkomstig de Verdragen.
Straatsburg, 19 mei 2010.