ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. července 2010
o společných bezpečnostních cílech podle článku 7 směrnice 2004/49/ES
(oznámeno pod číslem K(2010) 4889)
(Text s významem pro EHP)
(2010/409/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (Směrnice o bezpečnosti železnic) (1), a zejména na článek 7 uvedené směrnice,
s ohledem na doporučení Evropské agentury pro železnice k prvnímu souboru společných bezpečnostních cílů, doručené Komisi dne 18. září 2009,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se směrnicí 2004/49/ES by měly být postupně zaváděny společné bezpečnostní cíle (CST), aby bylo zajištěno udržování a podle potřeby a proveditelnosti i zvyšování vysoké úrovně bezpečnosti. Tyto ukazatele by měly poskytnout nástroj pro posuzování úrovně bezpečnosti a výkonů provozovatelů na úrovni Unie i na úrovni členských států.
(2)
Ustanovení čl. 3 písm. e) směrnice 2004/49/ES definuje CST jako úrovně bezpečnosti, jichž musí jednotlivé části železničního systému (např. konvenční železniční systém, vysokorychlostní železniční systém, dlouhé železniční tunely nebo tratě používané výhradně pro nákladní dopravu) a systém jako celek alespoň dosáhnout, vyjádřené v kritériích přijatelnosti rizika. Nicméně 7. bod odůvodnění rozhodnutí Komise 2009/460/ES ze dne 5. června 2009 o přijetí společné bezpečnostní metody posuzování stupně dosažení bezpečnostních cílů podle článku 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES (2) stanoví, že vzhledem k nedostatku harmonizovaných a spolehlivých údajů o výkonu jednotlivých částí železničních systémů, které jsou v jednotlivých členských státech v provozu, dosahovaném v oblasti bezpečnosti, není vypracování prvního souboru CST pro části železničního systému (např. konvenční železniční systém, vysokorychlostní železniční systém, dlouhé železniční tunely nebo tratě používané výhradně pro nákladní dopravu) v současné době možné.
(3)
Ustanovení čl. 7 odst. 3 směrnice 2004/49/ES požaduje, aby byl první soubor návrhů CST založen na posouzení stávajících cílů a na výkonech železničních systémů v členských státech dosahovaných v oblasti bezpečnosti. Podle metody stanovené rozhodnutím 2009/460/ES má být první soubor CST založen na vnitrostátních referenčních hodnotách (NRV). Tyto hodnoty byly vypočítány s pomocí řad údajů založených na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 91/2003 ze dne 16. prosince 2002 o statistice železniční dopravy (3) a poskytnutých Eurostatem dne 6. března 2009 pro období 2004-2007. V souladu s oddílem 3 přílohy rozhodnutí 2009/460/ES by pro každou kategorii železničního rizika měla být maximální přípustná úroveň rizika v daném členském státě 1) NRV, pokud se NRV rovná příslušnému CST nebo je nižší, nebo 2) CST, pokud je NRV vyšší než příslušný CST.
(4)
První soubor CST by měl být považován za první fázi procesu. Tímto prvním souborem se vytváří harmonizovaný a transparentní rámec pro účinné sledování a zachování evropského výkonu železnic dosahovaného v oblasti bezpečnosti.
(5)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru uvedeného v čl. 27 odst. 1 směrnice 2004/49/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět a definice
Toto rozhodnutí stanoví hodnoty prvního souboru společných bezpečnostních cílů založených na vnitrostátních referenčních hodnotách v souladu s čl. 7 odst. 3 směrnice 2004/49/ES a podle metody stanovené rozhodnutím 2009/460/ES.
Pro účely tohoto rozhodnutí se užijí definice směrnice 2004/49/ES, nařízení (ES) č. 91/2003 a rozhodnutí 2009/460/ES.
Článek 2
Vnitrostátní referenční hodnoty
Vnitrostátní referenční hodnoty pro jednotlivé členské státy a pro jednotlivé kategorie rizika jsou stanoveny v kapitole 1 oddílech 1.1 až 1.6 přílohy.
Článek 3
Společné bezpečnostní cíle
První soubor společných bezpečnostních cílů pro jednotlivé kategorie rizika je stanoven v kapitole 2 přílohy.
Článek 4
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 19. července 2010.
BESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 19 juli 2010
inzake gemeenschappelijke veiligheidsdoelen, zoals vermeld in artikel 7 van Richtlijn 2004/49/EG van het Europees Parlement en de Raad
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2010) 4889)
(Voor de EER relevante tekst)
(2010/409/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gelet op het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gelet op Richtlijn 2004/49/EG van het Europees Parlement en de Raad van 29 april 2004 inzake de veiligheid op de communautaire spoorwegen en tot wijziging van Richtlijn 95/18/EG van de Raad betreffende de verlening van vergunningen aan spoorwegondernemingen, en van Richtlijn 2001/14/EG van de Raad inzake de toewijzing van spoorweginfrastructuurcapaciteit en de heffing van rechten voor het gebruik van spoorweginfrastructuur alsmede inzake veiligheidscertificering („spoorwegveiligheidsrichtlijn”) (1), en met name op artikel 7,
Gezien de aanbeveling over de eerste reeks gemeenschappelijke veiligheidsdoelen die het Europees Spoorwegbureau op 18 september 2009 aan de Commissie heeft uitgebracht,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Overeenkomstig Richtlijn 2004/49/EG moeten geleidelijk gemeenschappelijke veiligheidsdoelen (GVD) worden geïntroduceerd om een hoog veiligheidsniveau te handhaven en, indien nodig en redelijkerwijs uitvoerbaar, te verbeteren. Deze moeten hulpmiddelen aanreiken voor de beoordeling van het veiligheidsniveau en de prestaties van de exploitanten op het niveau van de Unie en in de lidstaten.
(2)
In artikel 3, onder e), van Richtlijn 2004/49/EG zijn, uitgedrukt in risicoaanvaardingscriteria, gemeenschappelijke veiligheidsdoelen gedefinieerd als de veiligheidsniveaus die ten minste moeten worden gehaald door de verschillende onderdelen van het spoorwegsysteem (zoals het conventionele spoorwegsysteem, het hogesnelheidsspoorwegsysteem, lange spoorwegtunnels of lijnen die uitsluitend voor goederenvervoer worden gebruikt) en door het systeem als geheel. In overweging 7 van Beschikking 2009/460/EG van de Commissie van 5 juni 2009 betreffende de vaststelling van gemeenschappelijke veiligheidsmethoden om te beoordelen of voldaan is aan de veiligheidsdoelen, als bedoeld in artikel 6 van Richtlijn 2004/49/EG van het Europees Parlement en de Raad (2), is echter bepaald dat, vanwege het gebrek aan geharmoniseerde en betrouwbare gegevens over de veiligheidsprestaties van onderdelen van de in de verschillende lidstaten gebruikte spoorwegsystemen, de eerste reeks gemeenschappelijke veiligheidsdoelen voor onderdelen van het spoorwegsysteem (zoals het conventionele spoorwegsysteem, het hogesnelheidsspoorwegsysteem, lange spoorwegtunnels of lijnen die uitsluitend voor goederenvervoer worden gebruikt) nog niet kan worden opgesteld.
(3)
Overeenkomstig artikel 7, lid 3, van Richtlijn 2004/49/EG moet de eerste reeks gemeenschappelijke veiligheidsdoelen gebaseerd zijn op een onderzoek van de bestaande doelen en veiligheidsprestaties van de spoorwegsystemen in de lidstaten. Volgens de methode die is vastgesteld in Beschikking 2009/460/EG moet de eerste reeks gemeenschappelijke veiligheidsdoelen gebaseerd zijn op nationale referentiewaarden (NRW’s). Voor de berekening is gebruikgemaakt van gegevens die gebaseerd zijn op Verordening (EG) nr. 91/2003 van het Europees Parlement en de Raad van 16 december 2002 betreffende de statistieken van het spoorvervoer (3) en die op 6 maart 2009 door Eurostat ter beschikking zijn gesteld voor de periode 2004-2007. Voor elke spoorwegrisicocategorie is het maximaal aanvaardbare risiconiveau voor een lidstaat 1) de nationale referentiewaarde indien deze kleiner is dan of gelijk is aan het overeenkomstige gemeenschappelijke veiligheidsdoel, of 2) het gemeenschappelijke veiligheidsdoel indien de nationale referentiewaarde hoger is dan het gemeenschappelijke veiligheidsdoel, overeenkomstig deel 3 van de bijlage bij Beschikking 2009/460/EG.
(4)
De eerste reeks gemeenschappelijke veiligheidsdoelen moet worden beschouwd als de eerste stap van een proces. Met deze eerste reeks wordt een geharmoniseerd en transparant kader gecreëerd voor een efficiënte bewaking en waarborging van de Europese veiligheidsprestaties van spoorwegen.
(5)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het in artikel 27, lid 1, van Richtlijn 2004/49/EG vermelde comité,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp en definities
In dit besluit worden de waarden van de eerste reeks gemeenschappelijke veiligheidsdoelen vastgesteld, gebaseerd op nationale referentiewaarden, overeenkomstig artikel 7, lid 3, van Richtlijn 2004/49/EG en volgens de in Beschikking 2009/460/EG vastgestelde methode.
Voor de toepassing van dit besluit gelden de definities van Richtlijn 2004/49/EG, Verordening (EG) nr. 91/2003 en Beschikking 2009/460/EG.
Artikel 2
Nationale referentiewaarden
De nationale referentiewaarden voor de verschillende lidstaten en voor de verschillende risicocategorieën zijn vastgesteld in hoofdstuk 1, punten 1.1 tot en met 1.6, van de bijlage.
Artikel 3
Gemeenschappelijke veiligheidsdoelen
De eerste reeks gemeenschappelijke veiligheidsdoelen voor de verschillende risicocategorieën is vastgesteld in hoofdstuk 2 van de bijlage.
Artikel 4
Adressaten
Dit besluit is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 19 juli 2010.