NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1053/2010
ze dne 18. listopadu 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 494/98, pokud jde o správní sankce v případech neprokázání totožnosti zvířete
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 ze dne 17. července 2000 o systému identifikace a evidence skotu, o označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 820/97 (1), a zejména na čl. 10 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 494/98 ze dne 27. února 1998, kterým se přijímají některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 820/97 týkající se použití nejnižších možných správních sankcí v rámci systému identifikace a registrace skotu (2), bylo přijato na základě čl. 10 písm. e) nařízení Rady (ES) č. 820/97 ze dne 21. dubna 1997, kterým se zřizuje systém identifikace a evidence skotu a označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa (3). Uvedené nařízení bylo zrušeno a nahrazeno nařízením (ES) č. 1760/2000.
(2)
Ustanovení čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 494/98 stanoví, že nemůže-li chovatel zvířete do dvou pracovních dnů prokázat jeho totožnost, příslušný úřad zvíře za dohledu veterinářských úřadů a bez náhrady nechá neprodleně utratit.
(3)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (4), stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu.
(4)
Uvedené nařízení stanoví, že úřední veterinární lékař ověřuje, zda zvířata nejsou porážena, aniž provozovatel jatek obdrží a zkontroluje příslušné informace o potravinovém řetězci.
(5)
Nařízení (ES) č. 854/2004 navíc stanoví, že úřední veterinární lékař může připustit, aby byla zvířata poražena na jatkách, přestože nejsou k dispozici příslušné informace o potravinovém řetězci. V takovém případě však musí být všechny příslušné informace o potravinovém řetězci dodány před propuštěním jatečně upraveného těla k lidské spotřebě. Do konečného rozhodnutí musí být taková jatečně upravená těla a droby skladovány odděleně od jiného masa.
(6)
Nařízení (ES) č. 854/2004 rovněž stanoví, že pokud příslušné informace o potravinovém řetězci nejsou k dispozici do 24 hodin od dopravení zvířete na jatky, prohlásí se veškeré maso ze zvířete za nevhodné k lidské spotřebě. Pokud zvíře dosud nebylo poraženo, utratí se odděleně od ostatních zvířat.
(7)
Rizika, která představují zvířata, jejichž totožnost není prokázána, jsou rovněž omezena ustanoveními nařízení (ES) č. 854/2004. Utracení zvířat v rámci nařízení (ES) č. 494/98 má proto nyní primárně odrazující účinek, podporující identifikaci zvířat pro jiné účely, než je bezpečnost potravin.
(8)
Zvířata neznámého původu mohou ovlivnit nákazový status oblastí, kde byla chována.
(9)
Zkušenosti získané při provádění nařízení (ES) č. 494/98 ukázala, že přísná časová lhůta dvou dnů není dostačující ke správnému posouzení identity zvířat, u nichž není prokázána totožnost. Členské státy by měly mít nezbytnou správní volnost posoudit situaci na základě analýzy rizika a uplatnit přiměřené sankce.
(10)
Nařízení (ES) č. 494/98 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(11)
Výbor zemědělských fondů nepředložil stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 nařízení (ES) č. 494/98 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Nemůže-li chovatel zvířete prokázat jeho totožnost a zpětnou vysledovatelnost, nařídí příslušný úřad na základě posouzení zdraví zvířete a rizik pro bezpečnost potravin utracení zvířete bez náhrady.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2010.
VERORDENING (EU) Nr. 1053/2010 VAN DE COMMISSIE
van 18 november 2010
tot wijziging van Verordening (EG) nr. 494/98 wat administratieve sancties betreft wanneer de identiteit van een dier niet kan worden bewezen
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1760/2000 van het Europees Parlement en de Raad van 17 juli 2000 tot vaststelling van een identificatie- en registratieregeling voor runderen en inzake de etikettering van rundvlees en rundvleesproducten en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 820/97 van de Raad (1), en met name artikel 10, onder e),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EG) nr. 494/98 van de Commissie van 27 februari 1998 houdende uitvoeringsbepalingen voor Verordening (EG) nr. 820/97 van de Raad wat de toepassing van de minimale administratieve sancties in het kader van de identificatie- en registratieregeling voor runderen betreft (2) is vastgesteld op grond van artikel 10, onder e), van Verordening (EG) nr. 820/97 van de Raad van 21 april 1997 tot vaststelling van een identificatie- en registratieregeling voor runderen en inzake de etikettering van rundvlees en rundvleesproducten (3). Die verordening is ingetrokken bij en vervangen door Verordening (EG) nr. 1760/2000.
(2)
Artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 494/98 bepaalt: „Indien de houder van een dier de identiteit van dat dier niet binnen twee werkdagen kan bewijzen, wordt het dier onverwijld onder toezicht van de veterinaire autoriteiten vernietigd zonder dat door de bevoegde autoriteit een compensatie wordt verleend”.
(3)
Bij Verordening (EG) nr. 854/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 29 april 2004 (4) worden specifieke voorschriften vastgesteld voor de organisatie van de officiële controles van voor menselijke consumptie bestemde producten van dierlijke oorsprong.
(4)
Overeenkomstig die verordening moet de officiële dierenarts controleren dat de dieren niet worden geslacht tenzij het slachthuis de nodige informatie over de voedselketen heeft gekregen en gecontroleerd.
(5)
Overeenkomstig Verordening (EG) nr. 854/2004 mag de officiële dierenarts bovendien toestaan dat dieren in het slachthuis worden geslacht als de relevante informatie over de voedselketen ontbreekt. In dat geval moet de officiële dierenarts evenwel over alle relevante informatie over de voedselketen beschikken, voordat de karkassen van deze dieren voor menselijke consumptie geschikt kunnen worden verklaard. In afwachting van een definitieve beslissing worden de karkassen en het bijbehorende slachtafval gescheiden van het overige vlees opgeslagen.
(6)
Verordening (EG) nr. 854/2004 bepaalt eveneens dat wanneer de relevante informatie over de voedselketen niet binnen 24 uur na aankomst van het dier in het slachthuis beschikbaar is, al het vlees van het dier ongeschikt voor menselijke consumptie moet worden verklaard. Indien het dier nog niet is geslacht, moet het gescheiden van de overige dieren worden gedood.
(7)
De risico's van niet-geïdentificeerde dieren voor de volksgezondheid worden bij Verordening (EG) nr. 854/2004 beperkt. De vernietiging van dieren krachtens Verordening (EG) nr. 494/98 heeft tegenwoordig bijgevolg vooral een afschrikkend effect, aangezien de identificatie van dieren voor andere doeleinden dan voedselveiligheid wordt bevorderd.
(8)
Dieren van onbekende oorsprong kunnen de diergezondheidsstatus van de gebieden waar ze werden gehouden beïnvloeden.
(9)
Uit de ervaring met de toepassing van Verordening (EG) nr. 494/98 is gebleken dat de strikte termijn van twee dagen onvoldoende is om de identiteit van niet-geïdentificeerde dieren naar behoren te evalueren. De lidstaten moeten over de nodige administratieve beoordelingsvrijheid beschikken om de situatie op grond van een risicoanalyse te evalueren en evenredige sancties op te leggen.
(10)
Verordening (EG) nr. 494/98 moet daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(11)
Het Comité voor de landbouwfondsen heeft geen advies uitgebracht binnen de door zijn voorzitter gestelde termijn,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 494/98 wordt vervangen door:
„2. Indien de houder van een dier de identiteit en traceerbaarheid van dat dier niet kan bewijzen, beveelt de bevoegde autoriteit, in voorkomend geval en op grond van een evaluatie van de gezondheid van het dier en de voedselveiligheidsrisico's, de vernietiging van het dier zonder compensatie.”.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 18 november 2010.