NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 640/2010
ze dne 7. července 2010
o vytvoření programu dokumentace úlovků tuňáka obecného (Thunnus thynnus) a o změně nařízení Rady (ES) č. 1984/2003
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie je smluvní stranou Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982, schválené rozhodnutím Rady 98/392/ES (3), dohody o provedení ustanovení této úmluvy o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací, ratifikované rozhodnutím Rady 98/414/ES (4), a Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři, přijaté rozhodnutím Rady 96/428/ES (5). V rámci těchto mezinárodních závazků se Unie podílí na úsilí zajistit udržitelné řízení vysoce stěhovavých rybích populací.
(2)
Unie je rovněž na základě rozhodnutí Rady 86/238/EHS (6) smluvní stranou Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „úmluva ICCAT“). Úmluva ICCAT stanoví rámec pro regionální spolupráci při ochraně a řízení tuňáků a podobných druhů v Atlantském oceánu a přilehlých mořích prostřednictvím Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) a pro přijímání doporučení v oblasti úmluvy ICCAT, která se stávají závaznými pro smluvní strany, spolupracující nesmluvní strany, organizace a rybářské subjekty.
(3)
Doporučení ICCAT č. 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 a 06-15 a usnesení č. 1993-02, 1994-04 a 1994-05 o programu statistické dokumentace pro tuňáka obecného byla provedena nařízením Rady (ES) č. 1984/2003 ze dne 8. dubna 2003, kterým se zavádí systém statistického sledování obchodu s tuňákem obecným, mečounem obecným a tuňákem velkookým v Unii (7).
(4)
V rámci opatření pro regulaci populací tuňáka obecného, pro zvýšení kvality a spolehlivosti statistických údajů a za účelem předcházení, potírání a odstranění nezákonného rybolovu ICCAT přijala na svém výročním zasedání v Recife (Brazílie) dne 15. listopadu 2009 doporučení č. 09-11, kterým se mění doporučení č. 08-12 o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného. Toto doporučení vstoupilo v platnost dne 1. června 2010 a je třeba, aby je Unie provedla.
(5)
Aby bylo zajištěno, že ustanovení o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného budou snadno srozumitelná a jednotně uplatňovaná, příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1984/2003 týkající se statistické dokumentace a osvědčení o zpětném vývozu pro tuňáka obecného podle ICCAT by měla být zrušena. Nařízení (ES) č. 1984/2003 by mělo být změněno odpovídajícím způsobem.
(6)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské Unie, pokud jde o provádění nových ochranných opatření přijatých ICCAT, a aktualizovat tak a doplňovat přílohy tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto nařízením se zavádí program Unie pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného s cílem podpořit uplatňování opatření na zachování a řízení přijatých Mezinárodní komisí na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „ICCAT“), začleňující ustanovení o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného s ohledem na identifikaci původu všech tuňáků obecných.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„tuňákem obecným“ ryba druhu Thunnus thynnus kódů kombinované nomenklatury uvedených v příloze I;
b)
„domácím obchodem“
i)
obchod v rámci jednoho členského státu nebo mezi dvěma a více členskými státy s tuňákem obecným uloveným v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov nebo pastí Unie a vyloženým na území Unie; a
ii)
obchod v rámci jednoho členského státu nebo mezi dvěma a více členskými státy s chovným tuňákem obecným uloveným v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov a umístěným do klece v hospodářství na území Unie;
c)
„vývozem“ jakékoli přemístění tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov nebo pastí Unie do třetí země, včetně přemístění z území Unie, ze třetích zemí nebo z lovišť;
d)
„dovozem“ dovezení tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem třetí země provádějícím odlov nebo pastí třetí země na území Unie, mimo jiné za účelem umístění do klecí, výkrmu, chovu nebo překládky;
e)
„zpětným vývozem“ jakékoli přemístění tuňáka obecného, který byl předtím dovezen na území Unie, z území Unie;
f)
„oblastí úmluvy ICCAT“ oblast stanovená Mezinárodní úmluvou na ochranu tuňáků v Atlantiku;
g)
„členským státem vlajky“ členský stát, pod jehož vlajkou pluje plavidlo provádějící odlov;
h)
„členským státem pasti“ členský stát, na jehož území je umístěna past;
i)
„členským státem hospodářství“ členský stát, na jehož území se nachází hospodářství;
j)
„smluvními stranami úmluvy“ smluvní strany a spolupracující nesmluvní strany, organizace a rybářské subjekty v rámci ICCAT;
k)
„šarží“ množství produktů tuňáka obecného ze stejného vzorku a pocházejícího ze stejné zeměpisné oblasti a stejného rybářského plavidla, nebo skupiny rybářských plavidel, nebo ze stejné pasti.
KAPITOLA II
DOKLAD O ÚLOVKU TUŇÁKA OBECNÉHO
Článek 3
Obecná ustanovení
1. Členské státy vyžadují vyplněný doklad o úlovku tuňáka obecného (dále jen „doklad o úlovku“) pro každý případ vyložení nebo překládky tuňáka obecného v jejich přístavech, umístění do klecí podle přílohy IV nebo výlovu z jejich hospodářství.
2. Každá šarže tuňáka obecného, která je předmětem domácího obchodu, dovozu na území Unie nebo vývozu či zpětného vývozu z území Unie, musí být doprovázena potvrzeným dokladem o úlovku, s výjimkou případů, na něž se použije čl. 4 odst. 3, a případně buď prohlášením ICCAT o přemístění, nebo potvrzeným osvědčením o zpětném vývozu tuňáka obecného (dále jen „osvědčení o zpětném vývozu“).
Veškeré vykládky, překládky, umístění do klecí, výlovy, domácí obchod, dovoz, vývoz nebo zpětný vývoz tuňáka obecného bez vyplněného a potvrzeného dokladu o úlovku nebo případně bez osvědčení o zpětném vývozu jsou zakázány.
3. Členské státy neumístí tuňáka obecného do hospodářství, které není schváleno smluvními stranami úmluvy ani uvedeno v evidenci ICCAT hospodářských zařízení, která mají povolení provozovat chov tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT.
4. Členské státy hospodářství zajistí, aby úlovky tuňáka obecného byly umístěny v oddělených klecích nebo v oddělené řadě klecí s členěním podle členského státu nebo smluvní strany úmluvy, z nichž úlovek pochází.
5. Odchylně od odstavce 4 členské státy hospodářství zajistí, aby úlovky tuňáka obecného, které pocházejí ze společných rybolovných operací ve smyslu čl. 2 písm. g) nařízení Rady (ES) č. 302/2009 ze dne 6. dubna 2009 o víceletém plánu obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři (8), byly umístěny v oddělených klecích nebo v oddělené řadě klecí a rozlišeny podle jednotlivých společných rybolovných operací.
6. Členské státy hospodářství zajistí, aby výlov tuňáka obecného z hospodářství probíhal v tom roce, ve kterém byl uloven, nebo před začátkem lovné sezóny plavidel používajících vlečné sítě v případě, že je výlov prováděn v následujícím roce. Pokud není výlov ukončen během tohoto období, členské státy hospodářství vyplní a předají Komisi do deseti dnů od ukončení tohoto období každoroční prohlášení o převodu úlovku do dalšího roku. Toto prohlášení obsahuje:
-
množství (vyjádřené v kg) a počet ryb, jež je třeba převést do dalšího roku,
-
rok úlovku,
-
velikostní složení,
-
členský stát vlajky nebo smluvní stranu úmluvy, číslo ICCAT a název plavidla provádějícího odlov,
-
referenční čísla dokladu o úlovku, jenž odpovídá úlovkům, které se převádějí do dalšího roku,
-
název a číslo výkrmny ICCAT,
-
číslo klece a
-
informace o vyloveném množství (vyjádřené v kg) po ukončení výlovu.
Komise předá prohlášení sekretariátu ICCAT do pěti dnů.
7. Množství tuňáka obecného převedené do dalšího roku v souladu s odstavcem 6 je umístěno v oddělených klecích nebo oddělené řadě klecí v hospodářství podle roku výlovu.
8. Formuláře dokladu o úlovku členské státy vlajky nebo pasti poskytnou pouze svým plavidlům provádějícím odlov a pastím, které mají povoleno lovit tuňáka obecného v oblasti úmluvy, včetně těch, které mají povoleno lovit jej jako vedlejší úlovek.
9. Na každém dokladu o úlovku je uvedeno jednoznačné identifikační číslo dokladu. Čísla dokladů jsou specifická pro jednotlivé členské státy vlajky nebo pasti a přiřadí se každému plavidlu provádějícímu odlov nebo každé pasti. Tyto formuláře nelze přenášet na jiné plavidlo provádějící odlov nebo na jinou past.
10. Kopie dokladů o úlovku doprovází každou část rozdělených šarží nebo zpracovaný produkt, přičemž jednoznačné číslo původního dokladu o úlovku se použije pro jejich sledování.
11. Z požadavků tohoto nařízení jsou vyňaty domácí obchod, vývoz, dovoz a zpětný vývoz u částí ryb jiných než maso (hlav, očí, jiker a mlíčí, vnitřností a ocasů).
Článek 4
Potvrzování
1. Velitelé plavidel provádějících odlov, provozovatelé pastí, provozovatelé hospodářství, prodejci, vývozci nebo jejich zplnomocnění zástupci vyplní doklad o úlovku, pokud možno v elektronické formě, uvedením požadovaných informací v příslušných oddílech a požádají o jeho potvrzení podle odstavce 2 pokaždé, když provedou vykládku, přemístění, umístění do klecí, výlov, překládku, nebo uskuteční domácí obchod nebo vývoz tuňáka obecného.
2. Doklad o úlovku potvrdí příslušný orgán členského státu vlajky, pasti nebo hospodářství nebo členského státu, kde je usazen prodejce nebo vývozce. Členské státy doklad o úlovku pro celé množství tuňáka obecného potvrdí, pouze jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
plavidlo provádějící odlov pluje pod vlajkou členského státu nebo se past či hospodářství nachází v členském státě, který provedl výlov tuňáka obecného,
b)
ověřením šarže bylo prokázáno, že všechny informace obsažené v dokladu o úlovku jsou správné,
c)
souhrnné množství, které se má potvrdit, nepřekračuje příslušné kvóty ani omezení odlovu pro daný hospodářský rok, včetně případných individuálních kvót přidělených plavidlům provádějícím odlov nebo pastím, a
d)
tuňák obecný splňuje příslušné požadavky opatření na zachování a řízení ICCAT.
3. Potvrzení podle odstavce 2 tohoto článku se nevyžaduje v případě, že je celé množství tuňáka obecného, jež je k dispozici k prodeji, označeno štítky podle článku 5 členským státem vlajky nebo pasti, který tuňáka obecného ulovil.
4. Jestliže je ulovené a vyložené množství tuňáka obecného menší než 1 tuna nebo tři ryby, může se jako dočasný doklad o úlovku použít lodní deník rybolovu nebo doklad o prodeji, a to až do potvrzení dokladu o úlovku ve lhůtě sedmi dnů před tím, než se uskuteční domácí obchod nebo vývoz.
5. Potvrzený doklad o úlovku obsahuje příslušné informace uvedené v příloze II.
6. Vzor dokladu o úlovku je uveden v příloze III. V případě, že v některém oddílu vzoru dokladu o úlovku není dostatek místa, aby bylo možné plně sledovat pohyb tuňáka obecného od ulovení po uskutečnění obchodu, oddíl určený pro tyto nutné informace lze podle potřeby rozšířit a připojit jako přílohu. Příslušný orgán členského státu přílohu potvrdí co nejdříve, nejpozději však při dalším přemístění tuňáka obecného.
7. Instrukce pro vydávání, číslování, vyplnění a potvrzení dokladu o úlovku jsou stanoveny v příloze IV.
Článek 5
Označování štítky
1. Členské státy mohou vyžadovat, aby jejich plavidla provádějící odlov nebo pasti ke každému tuňákovi obecnému připevnily štítek, pokud možno v době usmrcení, nejpozději však v době vykládky. Štítky jsou opatřeny jednoznačným číslem specifickým pro členský stát a chráněny před neoprávněnou manipulací. Čísla štítků odpovídají dokladu o úlovku.
2. Dotčené členské státy předloží Komisi souhrnné informace o provádění programu označování. Komise předá souhrnné informace v přiměřené lhůtě sekretariátu ICCAT.
3. Použití štítků se povolí pouze v případě, že souhrnné množství úlovků nepřekračuje příslušné kvóty pro členské státy ani omezení odlovu pro daný hospodářský rok, včetně případných individuálních kvót přidělených plavidlům provádějícím odlov nebo pastím.
KAPITOLA III
OSVĚDČENÍ O ZPĚTNÉM VÝVOZU TUŇÁKA OBECNÉHO
Článek 6
Obecná ustanovení
1. Členské státy zajistí, aby každá šarže tuňáka obecného zpětně vyvážená z jejich území byla doprovázena potvrzeným osvědčením o zpětném vývozu.
Osvědčení o zpětném vývozu se nepoužije v případech, kdy byl chovný tuňák obecný dovezen živý.
2. Hospodářský subjekt odpovědný za zpětný vývoz vyplní osvědčení o zpětném vývozu uvedením požadovaných informací v příslušných oddílech a požádá o jeho potvrzení pro šarži tuňáka obecného, která se má zpětně vyvézt. Vyplněné osvědčení o zpětném vývozu je doprovázeno kopií potvrzeného dokladu nebo potvrzených dokladů o úlovku pro tuňáka obecného, který byl předtím dovezen.
Článek 7
Potvrzování osvědčení o zpětném vývozu
1. Osvědčení o zpětném vývozu potvrdí příslušný orgán členského státu, z něhož je zpětný vývoz prováděn.
2. Příslušný orgán osvědčení o zpětném vývozu pro celé množství produktu z tuňáka obecného potvrdí pouze při splnění těchto podmínek:
a)
bylo prokázáno, že všechny informace obsažené v osvědčení o zpětném vývozu jsou správné;
b)
potvrzený doklad nebo potvrzené doklady o úlovku doprovázející osvědčení o zpětném vývozu byly předtím přijaty pro účely dovozu produktů uvedených na osvědčení o zpětném vývozu;
c)
produkty, které se mají vyvézt, jsou zcela nebo zčásti totožné s produkty uvedenými na potvrzeném dokladu nebo potvrzených dokladech o úlovku; a
d)
k potvrzenému osvědčení o zpětném vývozu je připojena kopie dokladu nebo dokladů o úlovku.
3. Potvrzené osvědčení o zpětném vývozu obsahuje informace uvedené v příloze V.
KAPITOLA IV
PŘEDÁVÁNÍ A OVĚŘOVÁNÍ DOKLADŮ
Článek 8
Předávání a uchovávání potvrzených dokladů
1. S výjimkou případů, kdy se použije čl. 4 odst. 3, členské státy předají elektronickou cestou kopii všech potvrzených dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu co nejdříve a v každém případě do pěti pracovních dní ode dne potvrzení, případně neprodleně, pokud očekávaná doba přepravy nepřekračuje pět pracovních dní, těmto příjemcům:
a)
Komisi;
b)
příslušným orgánům členského státu či smluvní strany úmluvy, na jejichž území bude tuňák obecný předmětem domácího obchodu nebo chovu nebo tam bude dovezen; a
c)
sekretariátu ICCAT.
2. Členské státy uchovávají kopie potvrzených dokladů o úlovku a osvědčení o zpětném vývozu, které vydaly nebo přijaly, po dobu alespoň dvou let.
Článek 9
Ověřování
1. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné orgány identifikovaly každou šarži tuňáka obecného, která je na jejich území vyložena nebo přeložena, je předmětem domácího obchodu, je na jejich území dovezena nebo je z něho vyvezena či zpětně vyvezena. U každé šarže tuňáka obecného si příslušné orgány vyžádají a zkontrolují potvrzený doklad (potvrzené doklady) o úlovku a související dokumentaci. Kontrola zahrnuje nahlížení do databáze potvrzených dokladů, kterou vede sekretariát ICCAT.
2. Příslušné orgány mohou také za účelem ověření informací uvedených v dokladu o úlovku a souvisejících dokumentech zkontrolovat obsah šarže a v případě potřeby provést ověření u dotčených provozovatelů.
3. Jestliže se v důsledku kontrol či ověření provedených podle odstavců 1 a 2 objeví pochybnosti o informacích uvedených v dokladu o úlovku, spolupracují členské státy s příslušnými orgány, které doklad (doklady) o úlovku nebo osvědčení o zpětném vývozu potvrdily, s cílem tyto pochybnosti odstranit.
4. Jestliže členský stát zjistí šarži bez dokladu o úlovku, oznámí svá zjištění dodávajícímu členskému státu nebo vyvážející smluvní straně úmluvy a v případě, že jsou známy, také členskému státu vlajky či smluvní straně úmluvy, pod jejíž vlajkou plavidlo pluje.
5. Dokud nejsou dokončeny kontroly či ověření podle odstavců 1 a 2, členské státy nepovolí, aby byla šarže předmětem domácího obchodu, nebo byla dovezena či vyvezena, a v případě živého tuňáka obecného určeného pro hospodářství nepřijmou prohlášení o přemístění.
6. Pokud členský stát na základě kontroly nebo ověření provedených podle odstavce 1 a ve spolupráci s dotčenými potvrzujícími orgány rozhodne, že doklad o úlovku nebo osvědčení o zpětném vývozu jsou neplatné, domácí obchod s dotčenou šarží tuňáka obecného a jeho dovoz, vývoz nebo zpětný vývoz se zakáží.
KAPITOLA V
PŘEDÁVÁNÍ ÚDAJŮ
Článek 10
Informace týkající se potvrzování a kontaktních míst
1. Členské státy oznámí Komisi:
a)
název a úplnou adresu svých orgánů příslušných pro potvrzování a ověřování dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu,
b)
jméno, funkci a vzorový otisk razítka nebo pečeti individuálně zplnomocněných potvrzujících úředníků, a
c)
případně vzory štítků.
2. V oznámení se uvede datum, k němuž informace podle odstavce 1 nabývá účinku. Komisi se včas sdělí aktualizované údaje o potvrzujících orgánech a úřednících.
3. Členské státy Komisi oznámí kontaktní místa, která je třeba uvědomit v případě pochybností ohledně dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu, zejména pak jejich název.
4. Komise tyto informace neprodleně předá sekretariátu ICCAT.
Článek 11
Výroční zpráva o programu
1. Členské státy Komisi každoročně do 15. září elektronickou cestou předloží zprávu o programu, která zahrnuje informace uvedené v příloze VI, za období od 1. července předchozího roku do 30. června probíhajícího roku.
2. Komise vypracuje výroční zprávu Unie o programu a předá ji každoročně do 1. října sekretariátu ICCAT.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Změny příloh
S cílem uplatnit ochranná opatření přijatá ICCAT může Komise změnit přílohy tohoto nařízení prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 13 a za podmínek stanovených v článcích 14 a 15.
Komise přijímá tyto akty v přenesené pravomoci v souladu s tímto nařízením.
Článek 13
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoci přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 12 jsou svěřeny Komisi na dobu pěti let od 14. srpna 2010. Komise vypracuje o přenesených pravomocích zprávu nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 14.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v článcích 14 a 15.
Článek 14
Zrušení přenesení pravomocí
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článku 12 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomocí, uvědomí druhý orgán a Komisi v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinnosti okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 15
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada v této lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
3. Pokud Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky proti aktu v přenesené pravomoci, tento akt nevstoupí v platnost. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
Článek 16
Změny nařízení (ES) č. 1984/2003
1. Nařízení (ES) č. 1984/2003 se mění takto:
a)
v názvu se zrušují slova „tuňákem obecným,“;
b)
v čl. 1 písm. a) se zrušují slova „tuňáka obecného (Thunnus thynnus),“;
c)
v článku 2 se zrušují slova „tuňáka obecného,“;
d)
v článku 3 se zrušuje písmeno a);
e)
v čl. 4 odst. 1 se zrušuje první odrážka;
f)
v čl. 4 odst. 2 písm. b) bodě iii) se zrušují slova „tuňáka obecného“;
g)
v čl. 5 odst. 1 se zrušuje první odrážka;
h)
v čl. 6 odst. 1 druhém pododstavci se zrušuje písmeno a);
i)
v čl. 8 písm. a) se zrušují slova „tuňáka obecného,“;
j)
v čl. 9 odst. 2 se zrušuje písmeno a);
k)
přílohy I, IVa, IX a XV se zrušují.
2. Odkazy na zrušená ustanovení nařízení (ES) č. 1984/2003 se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 17
Přezkum tohoto nařízení
Komise přezkoumá toto nařízení na základě doporučení přijatých ICCAT, zohlední přitom aktualizovaná vědecká stanoviska k velikosti populace předložená na jejích zasedáních a předloží potřebné pozměňovací návrhy.
Článek 18
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 7. července 2010.
VERORDENING (EU) Nr. 640/2010 VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 7 juli 2010
tot vaststelling van een vangstdocumentatieprogramma voor blauwvintonijn Thunnus thynnus en tot wijziging van Verordening (EG) nr. 1984/2003 van de Raad
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 43, lid 2,
Gezien het voorstel van de Commissie,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure (2),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De Unie is verdragsluitende partij bij het Verdrag van de Verenigde Naties van 10 december 1982 inzake het recht van de zee, goedgekeurd bij Besluit 98/392/EG van de Raad (3), bij de Overeenkomst over de toepassing van de bepalingen van dat Verdrag die betrekking hebben op de instandhouding en het beheer van de grensoverschrijdende en de over grote afstanden trekkende visbestanden, geratificeerd bij Besluit 98/414/EG van de Raad (4), en bij de Overeenkomst om de naleving van de internationale instandhoudings- en beheersmaatregelen door vissersvaartuigen op de volle zee te bevorderen, aanvaard bij Besluit 96/428/EG van de Raad (5). In het kader van die internationale verplichtingen neemt de Unie deel aan inspanningen om het duurzame beheer van over grote afstanden trekkende visbestanden te garanderen.
(2)
De Unie is krachtens Besluit 86/238/EEG van de Raad (6) verdragsluitende partij bij het Internationaal Verdrag voor de instandhouding van Atlantische tonijnen (ICCAT-Verdrag). Bij het ICCAT-Verdrag is een kader vastgesteld voor de regionale samenwerking op het gebied van de instandhouding en het beheer van tonijn en tonijnachtigen in de Atlantische Oceaan en de aangrenzende zeeën, die verloopt via de Internationale Commissie voor de instandhouding van Atlantische tonijnen (ICCAT) en tot doel heeft aanbevelingen van toepassing voor het ICCAT-Verdragsgebied vast te stellen die bindend worden voor de verdragsluitende partijen, samenwerkende niet-verdragsluitende partijen, organisaties of visserijorganisaties (CPC’s).
(3)
De ICCAT-aanbevelingen 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 en 06-15 en de resoluties 1993-02, 1994-04 en 1994-05 over een programma voor een statistisch document inzake blauwvintonijn zijn uitgevoerd bij Verordening (EG) nr. 1984/2003 van de Raad van 8 april 2003 tot invoering in de Gemeenschap van een regeling voor de statistische registratie van blauwvintonĳn, zwaardvis en grootoogtonĳn (7).
(4)
Als onderdeel van de maatregelen voor het reguleren van de blauwvintonijnbestanden, het verbeteren van de kwaliteit en betrouwbaarheid van statistische gegevens teneinde de illegale visserij te voorkomen, te ontraden en te elimineren heeft de ICCAT tijdens haar jaarlijkse vergadering in Recife (Brazilië) op 15 november 2009 aanbeveling 09-11 tot wijziging van aanbeveling 08-12 inzake een vangstdocumentatieprogramma van de ICCAT voor blauwvintonijn aangenomen. Die aanbeveling is op 1 juni 2010 in werking getreden en zij moet door de Unie worden ten uitvoer gelegd.
(5)
Om de leesbaarheid en de uniforme toepassing van de bepalingen inzake het vangstdocumentatieprogramma van de ICCAT voor blauwvintonijn te garanderen, moeten de betrokken bepalingen van Verordening (EG) nr. 1984/2003 inzake het statistisch document voor blauwvintonijn en het wederuitvoercertificaat van de ICCAT worden geschrapt. Derhalve dient Verordening (EG) nr. 1984/2003 dienovereenkomstig te worden gewijzigd.
(6)
De Commissie moet de bevoegdheid krijgen om gedelegeerde handelingen vast te stellen overeenkomstig artikel 290 van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie ter omzetting van de nieuwe instandhoudingsmaatregelen van de ICCAT, en daarmee de bijlagen bij deze verordening te actualiseren en aan te vullen. Bij haar voorbereidende werkzaamheden is het van bijzonder belang dat de Commissie passend overleg pleegt, onder meer met deskundigen,
HEBBEN DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 1
Onderwerp en toepassingsgebied
Bij deze verordening wordt een uniaal vangstdocumentatieprogramma voor blauwvintonijn vastgesteld als ondersteuning bij de tenuitvoerlegging van de instandhoudings- en beheersmaatregelen die door de Internationale Commissie voor de instandhouding van Atlantische tonijnen (ICCAT) zijn aangenomen waarin de bepalingen van het ICCAT-vangstdocumentatieprogramma voor blauwvintonijn zijn overgenomen teneinde de herkomst van alle blauwvintonijn te kunnen vaststellen.
Artikel 2
Definities
In deze verordening wordt verstaan onder:
a) „blauwvintonijn”: vis van de soort Thunnus thynnus die onder de in bijlage I opgenomen codes van de gecombineerde nomenclatuur vallen;
b) „interne verhandeling”:
i)
handel in een lidstaat of tussen twee of meer lidstaten in blauwvintonijn die in het ICCAT-Verdragsgebied is gevangen door een visserijvaartuig uit de Unie of met een tonnara uit de Unie en die is aangeland op het grondgebied van de Unie; en
ii)
handel in een lidstaat of tussen twee of meer lidstaten in gekweekte blauwvintonijn die in het ICCAT-Verdragsgebied is gevangen door een visserijvaartuig uit de Unie en op een kwekerij op het grondgebied van de Unie is gekooid;
c) „uitvoer”: elke verplaatsing van blauwvintonijn die in het ICCAT-Verdragsgebied is gevangen door een vissersvaartuig uit de Unie of met een tonnara uit de Unie, naar een derde land, inclusief verplaatsingen vanaf het grondgebied van de Unie, vanuit derde landen of vanuit visgronden;
d) „invoer”: het binnenbrengen op het grondgebied van de Unie van blauwvintonijn die in het ICCAT-Verdragsgebied door een tot een derde land behorend vissersvaartuig of met een tot een derde land behorende tonnara is gevangen, ook wanneer die blauwvintonijn bestemd is om te worden gekooid, gemest, gekweekt of overgeladen;
e) „wederuitvoer”: elke verplaatsing van eerder op het grondgebied van de Unie ingevoerde blauwvintonijn vanaf dat grondgebied naar elders;
f) „ICCAT-Verdragsgebied”: het gebied bepaald door het Internationaal Verdrag voor de instandhouding van Atlantische tonijnen;
g) „vlaggenlidstaat”: de lidstaat waarvan het visserijvaartuig de vlag voert;
h) „tonnaralidstaat”: de lidstaat waar de tonnara zich bevindt;
i) „kwekerijlidstaat”: de lidstaat waar de kwekerij is gevestigd;
j) „CPC’s”: verdragsluitende partijen, samenwerkende niet-verdragsluitende partijen, organisaties en visserijorganisaties van de ICCAT;
k) „partij”: een hoeveelheid blauwvintonijnproducten met dezelfde aanbiedingsvorm en afkomstig uit hetzelfde relevante geografische gebied en van hetzelfde vissersvaartuig of groep vissersvaartuigen dan wel dezelfde tonnara.
HOOFDSTUK II
VANGSTDOCUMENT VOOR BLAUWVINTONIJN
Artikel 3
Algemene bepalingen
1. De lidstaten eisen een ingevuld vangstdocument voor blauwvintonijn („vangstdocument”) voor elke blauwvintonijn die in hun havens wordt aangeland of overgeladen, wordt gekooid zoals bepaald in bijlage IV en in hun kwekerijen wordt geoogst.
2. Elke partij blauwvintonijn die intern wordt verhandeld, op het grondgebied van de Unie wordt ingevoerd of vanuit het grondgebied van de Unie wordt uitgevoerd, of wederuitgevoerd gaat vergezeld van een gewaarmerkt vangstdocument, behalve bij toepassing van artikel 4, lid 3, en, indien van toepassing, van een ICCAT-overhevelingsaangifte of een gewaarmerkt wederuitvoercertificaat voor blauwvintonijn („wederuitvoercertificaat”).
Het aanlanden, overladen, kooien, oogsten, intern verhandelen, invoeren, uitvoeren of wederuitvoeren van blauwvintonijn zonder een ingevuld en gewaarmerkt vangstdocument of, waar van toepassing, een wederuitvoercertificaat is verboden.
3. De lidstaten mogen geen tonijn onderbrengen in een kwekerij die niet is erkend door een lidstaat of door CPC’s, of die niet is opgenomen in het ICCAT-register van kwekerijvoorzieningen die in het ICCAT-Verdragsgebied gevangen blauwvintonijn mogen kweken.
4. Kwekerijlidstaten zorgen ervoor dat vangsten blauwvintonijn in aparte kooien of reeksen kooien worden geplaatst en per lidstaat of CPC van oorsprong worden gescheiden.
5. In afwijking van lid 4 zorgen kwekerijlidstaten ervoor dat blauwvintonijn die wordt gevangen in het kader van een gezamenlijke visserijactiviteit als bedoeld in artikel 2, onder g), van Verordening (EG) nr. 302/2009 van de Raad van 6 april 2009 betreffende een meerjarig herstelplan voor blauwvintonijn in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee (8) in aparte kooien of reeksen kooien wordt geplaatst en per gezamenlijke visserijactiviteit wordt gescheiden.
6. Kwekerijlidstaten zorgen ervoor dat blauwvintonijn op kwekerijen wordt geoogst in het vangstjaar of vóór het begin van het seizoen voor de ringzegenvisserij indien de tonijn in het volgende jaar wordt geoogst. Indien de oogst niet binnen die periode is voltooid, vullen de kwekerijlidstaten een jaarlijkse overhevelingsaangifte in en zenden deze binnen 10 dagen na het einde van die periode aan de Commissie. Deze aangifte bevat ten minste de volgende gegevens:
-
hoeveelheden (in kg) en aantal stuks die moeten worden overgeheveld,
-
vangstjaar,
-
groottesamenstelling,
-
vlaggenlidstaat of CPC, ICCAT-nummer en naam van het visserijvaartuig,
-
referentienummer van het vangstdocument overeenkomend met de overgehevelde vangsten,
-
naam en ICCAT-nummer van de mestvoorziening,
-
kooinummer, en
-
gegevens over geoogste hoeveelheden (in kg), indien de oogst voltooid is.
De Commissie zendt deze aangiften binnen 5 dagen door naar het ICCAT-secretariaat.
7. Overeenkomstig lid 6 overgehevelde hoeveelheden worden op de kwekerij in aparte kooien of reeksen kooien geplaatst en per vangstjaar gescheiden.
8. Vlaggen- of tonnaralidstaten stellen de vangstdocumentatieformulieren enkel ter beschikking aan hun eigen visserijvaartuigen en voor hun eigen tonnara’s waarmee in het ICCAT-Verdragsgebied op blauwvintonijn, inclusief als bijvangst, mag worden gevist.
9. Elk vangstdocumentatieformulier heeft een uniek documentidentificatienummer. De documentnummers zijn specifiek voor de vlaggenlidstaat of de tonnaralidstaat en worden aan elk visserijvaartuig en voor elke tonnara toegewezen. Deze formulieren zijn niet overdraagbaar aan een ander visserijvaartuig of tonnara.
10. Elke deelpartij van een gesplitste partij of van verwerkte producten gaat vergezeld van een kopie van het betrokken vangstdocument waarop, met het oog op de traceerbaarheid, het uniek documentidentificatienummer van het oorspronkelijk vangstdocument wordt vermeld.
11. Interne verhandeling, invoer, uitvoer en wederuitvoer van delen van vis andere dan het visvlees (koppen, ogen, hom/kuit, ingewanden en staarten) zijn vrijgesteld van toepassing van de in deze verordening vastgestelde voorschriften.
Artikel 4
Waarmerking
1. Kapiteins van visserijvaartuigen, exploitanten van tonnara’s, exploitanten van kwekerijen, verkopers, exporteurs, of hun gemachtigde vertegenwoordigers, vullen de vereiste gegevens in de juiste vakken van het vangstdocument in, indien mogelijk langs elektronische weg, en vragen bij elke aanlanding, overheveling, inkooiing, oogst, overlading, interne verhandeling of uitvoer van blauwvintonijn om waarmerking van deze gegevens overeenkomstig lid 2.
2. Het vangstdocument wordt gewaarmerkt door een bevoegde autoriteit van de vlaggenlidstaat, de tonnaralidstaat, de kwekerijlidstaat of de lidstaat waar de verkoper of exporteur is gevestigd. Een lidstaat waarmerkt het vangstdocument voor blauwvintonijn slechts indien:
a)
het visserijvaartuig dat de blauwtonijn heeft gevangen, de vlag van de betrokken lidstaat voert, of de tonnara of kwekerij waarin de blauwvintonijn is gevangen, respectievelijk geoogst, zich in de betrokken lidstaat bevindt,
b)
naar aanleiding van de verificatie van de partij is geconstateerd dat alle in het vangstdocument opgenomen gegevens accuraat zijn,
c)
de te waarmerken som van de hoeveelheden van de voor elk beheersjaar bepaalde quota of vangstbeperkingen, inclusief eventuele individuele quota die aan visserijvaartuigen of voor tonnara’s zijn toegewezen, niet overschrijdt, en
d)
de blauwvintonijn voldoet aan de betrokken bepalingen van de ICCAT-maatregelen op het gebied van instandhouding en beheer.
3. De in lid 2 van dit artikel bedoelde waarmerking is niet vereist wanneer alle voor verkoop beschikbare blauwvintonijn is voorzien van een in artikel 5 bedoeld merkteken, dat is aangebracht door de vlaggenlidstaat of de tonnaralidstaat die de blauwvintonijn heeft gevangen.
4. Indien minder dan 1 t of drie stuks blauwvintonijn wordt gevangen en aangeland, mag het visserijlogboek of de verkoopfactuur als tijdelijk vangstdocument worden gebruikt in afwachting van de waarmerking van het vangstdocument binnen zeven dagen en vóór de interne verhandeling of de uitvoer.
5. Het gewaarmerkte vangstdocument dient, in voorkomend geval, de in bijlage II bedoelde gegevens te bevatten.
6. In bijlage III is een model voor een vangstdocument opgenomen. Wanneer een vak in het model voor een vangstdocument onvoldoende ruimte biedt om de verplaatsing van de blauwvintonijn van de vangst- naar de verhandelingsfase te traceren, kan dat informatievak naar behoefte worden uitgebreid en als bijlage worden bijgevoegd. De bevoegde autoriteit van de betrokken lidstaat waarmerkt de bijlage zo spoedig mogelijk, maar niet later dan de volgende verplaatsing van de blauwvintonijn.
7. Instructies voor de afgifte, nummering, invulling en waarmerking van het vangstdocument zijn opgenomen in bijlage IV.
Artikel 5
Merken
1. De lidstaten kunnen hun visserijvaartuigen of tonnara’s opleggen elke blauwvintonijn te merken, bij voorkeur bij het doden, maar niet later dan bij het aanlanden. De merktekens zijn voorzien van een uniek nummer van de betrokken lidstaat en zijn onvervalsbaar. Het nummer van het merkteken is gekoppeld aan het vangstdocument.
2. Een samenvatting van de uitvoering van het merktekenprogramma wordt door de betrokken lidstaten bij de Commissie ingediend. De Commissie zendt deze samenvattingen binnen een redelijke termijn door naar het ICCAT-secretariaat.
3. Het gebruik van merktekens wordt slechts toegestaan wanneer de som van de gevangen hoeveelheden de voor elk beheersjaar bepaalde quota of vangstbeperkingen, inclusief eventuele individuele quota die aan visserijvaartuigen of voor tonnara’s zijn toegewezen, niet overschrijdt.
HOOFDSTUK III
WEDERUITVOERCERTIFICAAT VOOR BLAUWVINTONIJN
Artikel 6
Algemene bepalingen
1. De lidstaten zien erop toe dat elke partij blauwvintonijn die vanaf hun grondgebied wordt wederuitgevoerd, vergezeld gaat van een gewaarmerkt wederuitvoercertificaat.
Het wederuitvoercertificaat is niet van toepassing wanneer gekweekte blauwvintonijn levend wordt ingevoerd.
2. De marktdeelnemer die verantwoordelijk is voor de wederuitvoer, vult de vereiste gegevens in de betrokken vakken van het wederuitvoercertificaat in en verzoekt om waarmerking van dat certificaat met het oog op de wederuitvoer van de partij blauwvintonijn. Ingevulde wederuitvoercertificaten gaan vergezeld van een kopie van de gewaarmerkte vangstdocumenten voor de eerder ingevoerde blauwvintonijn.
Artikel 7
Waarmerking van wederuitvoer
1. De wederuitvoercertificaten worden gewaarmerkt door de bevoegde autoriteit van de wederuitvoerlidstaat.
2. De bevoegde autoriteit waarmerkt de wederuitvoercertificaten voor alle blauwvintonijnproducten slechts indien:
a)
is geconstateerd dat alle in de wederuitvoercertificaten vermelde gegevens correct zijn,
b)
ter ondersteuning van wederuitvoercertificaten overgelegde vangstdocumenten zijn aanvaard voor de invoer van de op de wederuitvoercertificaten aangegeven producten,
c)
de voor wederuitvoer bestemde producten volledig of gedeeltelijk overeenstemmen met de op de gewaarmerkte vangstdocumenten opgenomen producten, en
d)
een kopie van de vangstdocumenten bij de gewaarmerkte wederuitvoercertificaten is gevoegd.
3. De gewaarmerkte wederuitvoercertificaten dienen de in bijlage V bedoelde gegevens te bevatten.
HOOFDSTUK IV
MEDEDELING EN VERIFICATIE
Artikel 8
Mededeling en bewaring van gewaarmerkte documenten
1. Zo spoedig mogelijk en in elk geval binnen vijf werkdagen na de waarmerkingsdatum, of onverwijld wanneer het vervoer naar verwachting niet langer duurt dan vijf werkdagen, leggen de lidstaten, behalve bij toepassing van artikel 4, lid 3, een elektronische kopie van alle gewaarmerkte vangstdocumenten of wederuitvoercertificaten over, aan:
a)
de Commissie,
b)
de bevoegde autoriteiten van de lidstaat of de CPC waar de blauwvintonijn intern zal worden verhandeld, zal worden gekweekt of zal worden ingevoerd, en
c)
het ICCAT-secretariaat.
2. De lidstaten bewaren kopieën van de afgegeven of ontvangen vangstdocumenten en wederuitvoercertificaten ten minste twee jaar.
Artikel 9
Verificatie
1. De lidstaten zien erop toe dat elke partij blauwvintonijn die hetzij op hun grondgebied wordt aangeland, overgeladen, intern verhandeld of ingevoerd, hetzij vanaf hun grondgebied wordt uitgevoerd of wederuitgevoerd, door hun bevoegde autoriteit wordt geverifieerd. De bevoegde autoriteit eist en onderzoekt de gewaarmerkte vangstdocumenten en gerelateerde documentatie met betrekking tot elke partij blauwvintonijn. Dit onderzoek omvat raadpleging van de waarmerkingsdatabank van het ICCAT-secretariaat.
2. De bevoegde autoriteiten kunnen tevens de inhoud van de partij onderzoeken om de in de vangstdocumenten en de gerelateerde documentatie opgenomen gegevens te verifiëren en voeren, zo nodig, verificaties uit bij de betrokken marktdeelnemers.
3. Indien uit de krachtens de leden 1 en 2 verrichte onderzoeken en verificaties blijkt dat twijfels bestaan over de in een vangstdocument opgenomen gegevens, werken de lidstaten met het oog op het wegwerken van dergelijke twijfels samen met de bevoegde autoriteit die het betrokken vangstdocument of wederuitvoercertificaat heeft gewaarmerkt.
4. Indien een lidstaat vaststelt dat een partij niet vergezeld gaat van een vangstdocument, meldt deze lidstaat zijn bevindingen aan de lidstaat van verzending of aan de exporterende CPC en aan de vlaggenlidstaat of de vlaggen-CPC indien deze bekend is.
5. In afwachting van de krachtens de leden 1 en 2 uit te voeren onderzoeken en verificaties verleent de lidstaat geen toestemming voor de interne verhandeling, de invoer of de uitvoer van de partij blauwvintonijn, of aanvaardt hij, in het geval van levende, voor kwekerijen bestemde blauwvintonijn, de overhevelingsaangifte niet.
6. Indien een lidstaat naar aanleiding van krachtens lid 1 verrichte onderzoeken en verificaties en in samenwerking met de betrokken waarmerkingsautoriteit bepaalt dat een vangstdocument of een wederuitvoercertificaat ongeldig is, worden de interne verhandeling, de invoer, de uitvoer en de wederuitvoer van de betrokken partij blauwvintonijn verboden.
HOOFDSTUK V
TOEZENDING VAN GEGEVENS
Artikel 10
Informatie over waarmerking en contactpunten
1. De lidstaten delen de Commissie de volgende gegevens mee:
a)
naam en volledige adres van hun autoriteiten die bevoegd zijn voor de waarmerking en verificatie van de vangstdocumenten of wederuitvoercertificaten,
b)
naam, titel en een afdruk van het stempel of zegel van de individueel gemachtigde waarmerkingsfunctionarissen,
c)
exemplaren van het merkteken, indien van toepassing.
2. De kennisgeving bevat de datum waarop de in lid 1 bedoelde informatie van kracht wordt. Bijgewerkte gegevens van de waarmerkingsautoriteiten en -functionarissen worden tijdig aan de Commissie gemeld.
3. De lidstaten stellen de Commissie in kennis van, met name, de naam van de contactpunten die op de hoogte moeten worden gebracht van vragen over vangstdocumenten of wederuitvoercertificaten.
4. De Commissie zendt deze informatie onverwijld door aan het ICCAT-secretariaat.
Artikel 11
Jaarlijks programmaverslag
1. De lidstaten leggen aan de Commissie uiterlijk op 15 september van elk jaar via elektronische weg een programmaverslag over, waarin onder meer de in bijlage VI bedoelde gegevens zijn opgenomen, met betrekking tot de periode van 1 juli van het vorige jaar tot en met 30 juni van dat jaar.
2. De Commissie stelt een jaarlijks programmaverslag van de Unie op en zendt dit uiterlijk op 1 oktober van elk jaar toe aan het ICCAT-secretariaat.
HOOFDSTUK VI
SLOTBEPALINGEN
Artikel 12
Wijziging van de bijlagen
Ter uitvoering van de instandhoudingsmaatregelen van de ICCAT kan de Commissie overeenkomstig artikel 13 en behoudens het bepaalde in de artikelen 14 en 15, door middel van gedelegeerde handelingen wijzigingen aanbrengen in de bijlagen bij deze verordening.
De Commissie handelt bij het uitvaardigen van dergelijke gedelegeerde handelingen in overeenstemming met de bepalingen van deze verordening.
Artikel 13
Uitoefening van de bevoegdheidsdelegatie
1. De bevoegdheid om de in artikel 12 bedoelde gedelegeerde handelingen vast te stellen, wordt aan de Commissie toegekend voor een periode van 5 jaar te rekenen vanaf 14 augustus 2010. De Commissie stelt uiterlijk 6 maanden voor het einde van de termijn van 5 jaar een verslag op over de gedelegeerde bevoegdheid. De bevoegdheidsdelegatie wordt automatisch verlengd met dezelfde periode, tenzij het Europees Parlement of de Raad de delegatie intrekt overeenkomstig artikel 14.
2. Zodra de Commissie een gedelegeerde handeling heeft vastgesteld, stelt zij het Europees Parlement en de Raad daarvan gelijktijdig in kennis.
3. De bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen wordt aan de Commissie verleend onverminderd het bepaalde in de artikelen 14 en 15.
Artikel 14
Intrekking van de delegatie
1. De in artikel 12 bedoelde bevoegdheidsdelegatie kan te allen tijde door het Europees Parlement of de Raad worden ingetrokken.
2. De instelling die een interne procedure is begonnen om te besluiten of zij de bevoegdheidsdelegatie wenst in te trekken, brengt de andere instelling en de Commissie hiervan binnen een redelijke tijd voordat een definitief besluit wordt genomen, op de hoogte.
3. Het besluit tot intrekking beëindigt de delegatie van de in dat besluit genoemde bevoegdheden. Het besluit treedt onmiddellijk in werking of op een latere in het besluit nader genoemde datum. Het laat de geldigheid van de reeds van kracht zijnde gedelegeerde handelingen onverlet. Het besluit wordt bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 15
Bezwaar tegen gedelegeerde handelingen
1. Het Europees Parlement en de Raad kunnen bezwaar aantekenen tegen de gedelegeerde handeling binnen twee maanden na de datum van kennisgeving.
Op initiatief van het Europees Parlement of de Raad wordt deze termijn met twee maanden verlengd.
2. Indien noch het Europees Parlement noch de Raad bij het verstrijken van deze termijn bezwaar hebben aangetekend tegen de gedelegeerde handeling, wordt deze bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie en treedt zij in werking op de daarin vermelde datum.
3. Indien het Europees Parlement of de Raad bezwaar aantekent tegen een gedelegeerde handeling, treedt deze niet in werking. De instelling die bezwaar aantekent tegen de gedelegeerde handeling, geeft aan om welke redenen zij dit doet.
Artikel 16
Wijzigingen van Verordening (EG) nr. 1984/2003
1. Verordening (EG) nr. 1984/2003 wordt als volgt gewijzigd:
a)
in de titel wordt het woord „blauwvintonijn” geschrapt;
b)
in artikel 1, onder a), worden de woorden „blauwvintonijn (Thunnus thynnus)” geschrapt;
c)
in artikel 2 wordt het woord „blauwvintonijn” geschrapt;
d)
in artikel 3 wordt punt a) geschrapt;
e)
artikel 4, lid 1, eerste streepje, wordt geschrapt;
f)
in artikel 4, lid 2, onder b) iii), wordt het woord „blauwvintonijn” geschrapt;
g)
artikel 5, lid 1, eerste streepje, wordt geschrapt;
h)
in artikel 6, lid 1, tweede alinea, wordt het bepaalde onder a) geschrapt;
i)
in artikel 8, onder a), wordt het woord „blauwvintonijn” geschrapt;
j)
in artikel 9, lid 2, wordt punt a) geschrapt;
k)
de bijlagen I, IV a, IX en XV worden ingetrokken.
2. Verwijzingen naar de ingetrokken bepalingen van Verordening (EG) nr. 1984/2003 worden gelezen als verwijzingen naar de onderhavige verordening.
Artikel 17
Evaluatie
De Commissie evalueert deze verordening aan de hand van de door de ICCAT aangenomen aanbevelingen, rekening houdend met de geactualiseerde wetenschappelijke inzichten omtrent de omvang van de bestanden die aan de vergaderingen van de ICCAT worden voorgelegd, en stelt alle wijzigingen die nodig kunnen zijn voor.
Artikel 18
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Straatsburg, 7 juli 2010.