NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1034/2008
ze dne 21. října 2008,
kterým se mění nařízení (ES) č. 885/2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na čl. 42 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 9 odst. 1 písm. a) bodu iii) nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou členské státy povinny získat zpět částky ztracené v důsledku nesrovnalostí nebo nedbalosti. Ustanovení čl. 32 odst. 6 a čl. 33 odst. 7 téhož nařízení však členským státům umožňují nepokračovat ve zpětném získávání, pokud je souhrn vynaložených a odhadovaných nákladů na zpětné získávání vyšší než částka, která má být získána zpět. V zájmu zajištění účinného a řádného uplatňování těchto ustanovení je žádoucí stanovit určitý strop, do jehož výše se od členských států nepožaduje pokračovat ve zpětném získávání. Strop by měl být stanoven ve výši 100 EUR bez úroků, jelikož případy zpětného získávání částek nižších než tento strop představují podstatně méně než 0,1 % celkové částky neoprávněně vyplacených plateb, které členské státy oznamují Komisi podle čl. 6 písm. h) nařízení Komise (ES) č. 885/2006 (2). Stanovení stropu by nemělo bránit členským státům v uplatnění výše uvedených ustanovení v případech, kdy částka přesahuje 100 EUR, jsou-li řádně odůvodněny.
(2)
Pravidlo de minimis stanovené v tomto nařízení by se nemělo vztahovat na snížení plateb nebo vyloučení z plateb uplatněné členskými státy vůči příjemcům plateb v rámci podmíněnosti na základě čl. 6 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (3), neboť čl. 6 odst. 3 téhož nařízení stanoví zvláštní režim pro neuplatnění snížení nebo vyloučení ve výši 100 EUR a méně.
(3)
Povinnost členských států získat zpět neoprávněně vyplacené částky nad 100 EUR lze splnit různými způsoby. Aniž jsou dotčena jakákoli jiná opatření k prosazení práva stanovená vnitrostátním právem, účinným a nákladově efektivním způsobem je snížení budoucích plateb dlužníkovi o částku, která má být získána zpět, jakmile je v souladu s vnitrostátními předpisy tento dluh zjištěn. Členské státy by měly být povinny použít tuto metodu.
(4)
Nařízení (ES) č. 885/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru zemědělských fondů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V nařízení (ES) č. 885/2006 se vkládá nová kapitola 1a, která zní:
„KAPITOLA 1a
ZÍSKÁVÁNÍ DLUŽNÝCH ČÁSTEK
Článek 5a
De minimis
Aniž je dotčen čl. 6 odst. 3 první pododstavec nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 (4), považují se podmínky čl. 32 odst. 6 písm. a) a čl. 33 odst. 7 nařízení (ES) č. 1290/2005 za splněné, jestliže částka, která má být od příjemce získána zpět v souvislosti s jednotlivou platbou v rámci režimu podpory, nepřesahuje 100 EUR bez úroků.
Článek 5b
Způsob získání dlužné částky
Aniž jsou dotčena jakákoli jiná opatření k prosazení práva stanovená vnitrostátním právem, členské státy odečtou dlužnou částku, kterou příjemce dosud nevrátil a která byla zjištěna v souladu s vnitrostátním právem, od jakékoli budoucí platby, kterou má uhradit platební agentura odpovědná za získání dlužné částky témuž příjemci.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. října 2008.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1034/2008
av den 21 oktober 2008
om ändring av förordning (EG) nr 885/2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1290/2005 när det gäller godkännande av utbetalningsställen och andra organ och avslutande av räkenskaperna för EGFJ och EJFLU
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (1), särskilt artikel 42, och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 9.1 a iii i förordning (EG) nr 1290/2005 ska medlemsstaterna driva in belopp som förlorats till följd av oegentligheter eller försummelser. Enligt artiklarna 32.6 och 33.7 i samma förordning får medlemsstaterna dock besluta att inte fullfölja indrivningen om redan åsamkade och förväntade kostnader för indrivningen tillsammans överstiger den summa som ska drivas in. För att dessa bestämmelser ska tillämpas effektivt och korrekt är det lämpligt att fastställa en gräns under vilken medlemsstaterna inte behöver fullfölja indrivningen. Denna gräns bör fastställas till 100 euro, exklusive ränta, eftersom de indrivningsärenden som rör belopp under denna gräns utgör långt mindre än 0,1 % av det sammanlagda beloppet för de felaktiga utbetalningar som medlemsstaterna rapporterar till kommissionen i enlighet med artikel 6 h i kommissionens förordning (EG) nr 885/2006 (2). Denna gräns bör inte hindra medlemsstaterna från att tillämpa de bestämmelser som avses ovan på ärenden som rör belopp som överstiger 100 euro, om detta är väl motiverat.
(2)
De minimis-regeln i denna förordning bör inte gälla minskningar och uteslutningar som medlemsstaterna ålägger stödmottagare på området tvärvillkor på grundval av artikel 6.1 i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare (3), eftersom det i artikel 6.3 i den förordningen fastställs en särskild ordning för fall då det inte görs någon minskning eller inte företas någon uteslutning från stöd som avser högst 100 euro.
(3)
Medlemsstaterna kan fullgöra sin skyldighet att driva in felaktigt utbetalda belopp på över 100 euro på olika sätt. Utan att det påverkar tillämpningen av eventuella andra verkställighetsåtgärder enligt nationell lagstiftning är det en effektiv och kostnadseffektiv metod att dra av eventuella utestående belopp från framtida utbetalningar till gäldenären, så snart skulden har fastställts i enlighet med nationell lagstiftning. Denna metod bör därför vara obligatorisk för medlemsstaterna att tillämpa.
(4)
Förordning (EG) nr 885/2006 bör därför ändras i enlighet med detta.
(5)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för jordbruksfonderna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I förordning (EG) nr 885/2006 ska följande kapitel 1a införas:
”KAPITEL 1a
INDRIVNING AV SKULDER
Artikel 5a
De minimis
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.3 första stycket i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 (4) ska villkoren i artiklarna 32.6 a och 33.7 i förordning (EG) nr 1290/2005 anses uppfyllda om det belopp som ska drivas in från stödmottagaren när det gäller en enskild utbetalning för en stödordning, exklusive ränta, inte överstiger 100 euro.
Artikel 5b
Metod för indrivning
Utan att det påverkar eventuella andra verkställighetsåtgärder enligt nationell lagstiftning ska medlemsstaterna räkna av en stödmottagares eventuella utestående skuld som har fastställts i enlighet med nationell lagstiftning från en eventuell framtida utbetalning som det utbetalningsställe som ansvarar för indrivningen av skulden ska göra till denna stödmottagare.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 21 oktober 2008.