Nařízení Rady (ES) č. 2201/96
ze dne 28. října 1996
o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 42 a 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
(1) vzhledem k tomu, že v odvětví ovoce a zeleniny obecně dochází k různým změnám, které Společenství musí zohlednit přepracováním základních pravidel organizace trhu v tomto odvětví; že pokud jde o některé zpracované produkty, je třeba mimo jiné přihlédnout také k situaci na mezinárodním trhu; že s ohledem na četné změny, kterými společná organizace trhu s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny od svého zavedení prošla, je třeba z důvodů jasnosti přijmout nové nařízení;
(2) vzhledem k tomu, že některé zpracované produkty mají zvláštní význam v oblastech Společenství nacházejících se kolem Středozemního moře, kde jsou produkční ceny znatelně vyšší než ve třetích zemích; že režim produkčních podpor založený na podepsání smluv zajišťujících pravidelné zásobování průmyslu proti zaplacení minimální ceny producentům, který byl používán v minulosti, se osvědčil a že je vhodné ho zachovat; že je však třeba souběžně s čerstvými produkty posílit úlohu organizací producentů za účelem zajištění větší koncentrace nabídky, jejího účelnějšího řízení a rovněž za účelem usnadnění kontroly dodržování minimálních cen pro producenty;
(3) vzhledem k tomu, že z důvodu současné vazby mezi cenami produktů určených pro spotřebu v čerstvém stavu a produktů určených ke zpracování je třeba stanovit, že minimální cena placená producentu se stanoví s přihlédnutím k vývoji cen na trhu s ovocem a zeleninou a k nutnosti udržet odpovídající rovnováhu mezi různými odbytišti čerstvých produktů;
(4) vzhledem k tomu, že výše podpory musí vyrovnat rozdíl mezi cenami placenými ve Společenství a cenami placenými ve třetích zemích; že je proto třeba stanovit výpočet, který by vzal v úvahu zejména tento rozdíl a důsledek vývoje minimální ceny, aniž by bylo dotčeno používání některých technických činitelů;
(5) vzhledem k tomu, že z důvodu značného množství připravených surovin a pružnosti zpracovatelské kapacity může poskytnutí podpory v některých případech vyvolat značné rozšíření produkce; že za účelem zamezení obtížím s odbytem, které by se mohly vyskytnout, je třeba stanovit omezení v poskytování podpor podle produktů buď ve formě zaručeného prahu, nebo režimu kvót;
(6) vzhledem k tomu, že zkušenosti získané u produktů z rajčat vedou k zavedení pružného režimu určeného ke zvýšení dynamiky podniků a konkurenceschopnosti průmyslu ve Společenství; že kvóty podle skupin produktů a členských států musejí být pro první dva roky používání nového režimu stanoveny paušálně; že výše podpory u koncentrátu a odvozených produktů musí být snížena, aby se vyrovnalo zvýšení výdajů oproti předchozímu režimu, které vyplývá ze zvýšení kvót u rajčatového koncentrátu a jiných produktů;
(7) vzhledem k tomu, že odvětví produkce sušených vinných hroznů má některé zvláštnosti, které vedly k zavedení režimu podpor na speciálně obdělávanou výměru; že tento režim stejně jako režim zaručené maximální výměry, jehož cílem je zabránit nadměrnému rozšíření produkce hroznů révy vinné určených k sušení, musí zůstat zachován jako v minulosti v témže nařízení;
(8) vzhledem k tomu, že programy obnovy výsadeb za účelem boje s mšičkou révokazem pokračují; že s cílem zamezit ukončení této činnosti v době, kdy zbývá obnovit výsadby ještě na velkých plochách, je třeba zachovat režim podpor producentům, kteří obnovují vinice za účelem boje s mšičkou révokazem;
(9) vzhledem k tomu, že pro usnadnění odbytu produktů a pro lepší přizpůsobení jejich jakosti požadavkům trhu je třeba poskytnout možnost stanovení norem;
(10) vzhledem k tomu, že u odvětví sušených vinných hroznů a sušených fíků musí být režim skladování do dalšího období, který je u sušených vinných hroznů omezen na určité množství, zachován, aniž by byly dotčeny určité úpravy; že je třeba stanovit úroveň nákupních cen těchto dvou produktů s ohledem na zvláštnosti každého z nich;
(11) vzhledem k tomu, že je vhodné zvážit možnost přijetí zvláštních opatření ve prospěch určitých odvětví čelících mezinárodní konkurenci, jejichž produkce má velký místní nebo oblastní význam; že tato opatření musí zahrnovat strukturální zlepšení zaměřená na zvyšování konkurenceschopnosti a na propagaci použití dotčených produktů; že je třeba s ohledem na situaci v odvětví stanovit na přechodnou dobu paušální podporu ve prospěch ploch, na nichž se v současné době pěstuje chřest určený ke zpracování;
(12) vzhledem k tomu, že v nařízení (ES) č. 3290/94 [4] stanoví Rada v odvětví zemědělství změny a přechodná opatření nezbytná pro provádění dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání, a to zejména nový režim obchodu se třetími zeměmi v odvětví zpracovaného ovoce a zeleniny; že ustanovení přílohy XIV nařízení (ES) č. 3290/94 jsou převzata do tohoto nařízení; že je však třeba se opřít o pravomoc Komise při zavádění některých technických ustanovení týkajících se případného nedostatku cukru;
(13) vzhledem k tomu, že fungování jednotného trhu by mohlo být ohroženo poskytováním některých podpor; že je tedy třeba, aby byla v odvětví uvedeném v tomto nařízení používána ustanovení Smlouvy, která umožňuje zachovat podpory schválené členským státem a zakázat podpory, které nejsou v souladu s fungováním společného trhu;
(14) vzhledem k tomu, že nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [5] je třeba použít pro odvětví produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny, aby se zabránilo duplicitě norem a kontrolních orgánů; že je také třeba stanovit sankce k zajištění jednotného provádění nového režimu v celém Společenství;
(15) vzhledem k tomu, že společná organizace trhu se zpracovaným ovocem a zeleninou musí současně a vhodným způsobem zohledňovat cíle stanovené v článcích 39 a 110 Smlouvy;
(16) vzhledem k tomu, že v zájmu jednoduššího provádění jednotlivých ustanovení tohoto nařízení je třeba prostřednictvím Řídícího výboru stanovit postup k zavedení úzké spolupráce mezi členskými státy a Komisí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto nařízením se zřizuje společná organizace trhu se zpracovaným ovocem a zeleninou.
2. Společná organizace zahrnuje tyto produkty:
Kód KN | Popis zboží |
| Zelenina, nevařená nebo vařená ve vodě nebo v páře, zmrazená, s výjimkou kukuřice cukrové podpoložky 07104000, oliv podpoložky 07108010 a plodů rodu Capsicum nebo rodu Pimenta podpoložky 07108059 |
ex0711 | Zelenina prozatímně konzervovaná (např. oxidem siřičitým nebo ve slané vodě, v sířené vodě nebo v jiných konzervačních roztocích), avšak nevhodná v tomto stavu k přímé spotřebě, s výjimkou oliv podpoložky 071120, plodů rodu Capsicum nebo rodu Pimenta podpoložky 07119010 a kukuřice cukrové podpoložky 07119030 |
ex0712 | Zelenina sušená, celá, rozřezaná na kousky nebo plátky nebo rozdrcená nebo v prášku, avšak jinak neupravená, s výjimkou brambor dehydrovaných umělým tepelným sušením a nevhodných pro lidskou spotřebu, podpoložky 07129005, kukuřice cukrové podpoložky ex07129011 a ex07129019 a oliv podpoložky ex07129090 |
08042090 | Fíky sušené |
080620 | Vinné hrozny sušené |
ex0811 | Ovoce a ořechy nevařené nebo vařené ve vodě nebo v páře, zmrazené, bez přídavku cukru nebo jiných sladidel, s výjimkou zmrazených banánů podpoložky ex08119095 |
ex0812 | Ovoce prozatímně konzervované (např. oxidem siřičitým nebo ve slané vodě, v sířené vodě nebo v jiných konzervačních roztocích), avšak nevhodné v tomto stavu k přímé spotřebě, s výjimkou banánů, prozatímně konzervovaných podpoložky ex08129095 |
ex0813 | Ovoce sušené, jiné než uvedené pod čísly 0801 až 0806; směsi ořechů nebo sušeného ovoce této kapitoly, s výjimkou směsí výhradně z ořechů, čísel 0801 a 0802, zahrnutých v podpoložkách 08135031 a 08135039 |
08140000 | Kůra citrusových plodů nebo slupka melounů (včetně melounů vodních), čerstvé, zmrazené, sušené nebo prozatímně konzervované ve slané vodě, v sířené vodě nebo v jiných konzervačních roztocích |
09042010 | Paprika zeleninová nepálivá sušená, nedrcená, ne v prášku |
| Ovoce a ořechy, nevařené nebo vařené ve vodě nebo v páře, zmrazené, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel |
130220 | Pektinové látky a pektináty |
ex2001 | Zelenina, ovoce, ořechy a jiné jedlé části rostlin, upravené nebo konzervované octem nebo kyselinou octovou, s výjimkou: plodů rodu Capsicum, jiných než papriky zeleninové nepálivé podpoložky 20019020kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) podpoložky 20019030jamů, batátů (sladkých brambor) a podobných jedlých částí rostlin s obsahem škrobu 5 % hmotnostních nebo více, podpoložky 20019040palmových vegetačních vrcholů podpoložky 20019060oliv podpoložky 20019065listů révy vinné, výhonků chmele a podobných jedlých částí rostlin podpoložky ex20019096 |
2002 | Rajčata upravená nebo konzervovaná jinak než octem nebo kyselinou octovou |
2003 | Houby a lanýže upravené nebo konzervované jinak než octem nebo kyselinou octovou |
ex2004 | Ostatní zelenina upravená nebo konzervovaná jinak než octem nebo kyselinou octovou, zmrazená, jiná než produkty uvedené pod číslem 2006, s výjimkou kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) podpoložky ex20049010, oliv podpoložky ex20049030 a brambor upravených nebo konzervovaných ve formě mouky, krupice nebo vloček podpoložky 20041091 |
ex2005 | Ostatní zelenina upravená nebo konzervovaná jinak než octem nebo kyselinou octovou, nezmrazená, jiná než produkty uvedené pod číslem 2006, s výjimkou oliv podpoložky 2005 70, kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) podpoložky 20058000, plodů rodu Capsicum jiných než papriky zeleninové nepálivé, podpoložky 20059010 a brambor upravených nebo konzervovaných ve formě mouky, krupice nebo vloček podpoložky 20052010 |
ex200600 | Ovoce, ořechy kůra plodů a jiné části rostlin konzervované cukrem (máčením, glazováním nebo kandováním), s výjimkou banánů konzervovaných cukrem položek ex20060038 a ex20060099 |
ex2007 | Džemy, ovocné rosoly, marmelády, ovocné nebo ořechové protlaky a ovocné nebo ořechové pasty získané vařením, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo bez přídavku, s výjimkou: homogenizovaných přípravků z banánů podpoložky ex200710džemů, rosolů, marmelád, protlaků nebo past z banánů podpoložky ex20079939, ex20079958 a ex20079998 |
ex2008 | Ovoce, ořechy a jiné jedlé části rostlin jinak upravené nebo konzervované, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo alkoholu, neuvedené nebo nezahrnuté jinde, s výjimkou: arašídového másla podpoložky 20081110palmových vegetačních vrcholů podpoložky 20089100kukuřice cukrové podpoložky 20089985jamů, batátů (sladkých brambor) a podobných jedlých částí rostlin s obsahem škrobu 5 % hmotnostních nebo více podpoložky 20089991listů révy vinné, výhonků chmele a podobných jedlých částí rostlin podpoložky ex20089999směsí banánů jinak upravených nebo konzervovaných, podpoložky ex20089259, ex20089278, ex20089293 a ex20089298banánů jinak upravených nebo konzervovaných podpoložky ex20089949, ex20089968 a ex20089999 |
ex2009 | Ovocné nebo zeleninové šťávy, nekvašené, bez přídavku alkoholu, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo bez přídavku, s výjimkou šťávy a moštu z hroznů révy vinné, podpoložky 200960 a šťávy z banánů podpoložky 200980 |
3. Hospodářské roky u produktů uvedených v odstavci 2 se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 29.
HLAVA I
Režim podpor
Článek 2
1. Režim produkčních podpor se použije na produkty uvedené v příloze I, které byly zpracovány z ovoce a zeleniny sklizených ve Společenství.
2. Podpora produkce je poskytnuta zpracovateli, který zaplatil producentu za surovinu cenu nejméně rovnou minimální ceně podle smluv uzavřených mezi organizacemi producentů uznanými nebo předběžně uznanými podle nařízení (ES) č. 2200/96 na jedné straně a zpracovateli na straně druhé.
Po dobu pěti hospodářských let od počátku použitelnosti tohoto nařízení však mohou mezi zpracovateli a samostatnými producenty existovat rovněž smlouvy na množství nepřesahující v jednotlivých hospodářských letech podle pořadí 75 %, 65 %, 55 %, 40 % a 25 % množství, které je nutné pro získání podpory.
Výše uvedené organizace producentů umožní využívat ustanovení tohoto článku pěstitelům, kteří nejsou přidruženi k žádnému z uskupení stanovených v nařízení (ES) č. 2200/96, kteří se zaváží uvádět na trh prostřednictvím těchto uskupení svou veškerou produkcí určenou ke zpracování na produkty uvedené v příloze I a kteří zaplatí příspěvek na celkové náklady na řízení tohoto režimu zajišťované organizací.
Smlouvy musí být podepsány před začátkem každého hospodářského roku.
Článek 3
1. Minimální cena, která má být zaplacena producentovi, se stanoví na základě:
a) minimální ceny použitelné v průběhu předcházejícího hospodářského roku;
b) vývoje tržních cen v odvětví ovoce a zeleniny;
c) nutnosti zajistit normální odbyt výchozích čerstvých produktů k různým určením, včetně zásobení zpracovatelského průmyslu.
2. Minimální cena se stanoví před začátkem každého hospodářského roku.
3. Minimální cena a prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 4
1. Podpora produkce nesmí být vyšší než rozdíl mezi minimální cenou placenou producentu ve Společenství a cenou suroviny v hlavních producentských a vyvážejících třetích zemích.
2. Výše podpory produkce se stanoví tak, aby umožnila odbyt produktů Společenství v mezích ustanovení odstavce 1. Aniž je dotčen článek 5, zohlední se při stanovení této výše zejména:
a) rozdíl mezi cenou suroviny stanovenou ve Společenství a cenou suroviny v hlavních konkurenčních třetích zemích;
b) výše podpory stanovená nebo vypočtená pro předcházející hospodářský rok před snížením stanoveným v odstavci 10, pokud se tento článek použije, a
c) u produktů, u kterých produkce Společenství představuje podstatnou část trhu, vývoj objemu zahraničního obchodu a cen, pokud tento poslední ukazatel vede ke snížení výše podpory.
3. Podpora produkce se stanoví v závislosti na čisté hmotnosti zpracovaného produktu. Koeficienty vyjadřující poměr mezi hmotností zpracované suroviny a čistou hmotností zpracovaného produktu se stanoví paušálně a na základě získaných zkušeností se pravidelně aktualizují.
4. Podpora produkce se zpracovatelům poskytuje pouze na zpracované produkty, které:
a) byly získány ze suroviny sklizené ve Společenství, za kterou žadatel zaplatil nejméně minimální cenu uvedenou v článku 3;
b) odpovídají minimálním požadavkům na jakost.
5. Cena suroviny hlavních konkurenčních třetích zemí se stanoví především na základě skutečně používaných cen čerstvých produktů srovnatelné jakosti určených ke zpracování ve stadiu ex zemědělský podnik, vážených na základě množství hotových produktů, které jsou vyváženy těmito třetími zeměmi.
6. U produktů, u nichž produkce ve Společenství představuje nejméně 50 % spotřebního trhu Společenství, se vývoj cen a objemu dovozů a vývozů hodnotí na základě srovnání údajů za kalendářní rok předcházející začátku hospodářského roku s údaji za předcházející kalendářní rok.
7. U produktů z rajčat se podpora produkce vypočítá pro:
a) rajčatový koncentrát kódu KN 200290;
b) rajčata celá loupaná odrůdy San Marzano nebo podobných odrůd kódu KN 200210;
c) rajčata celá loupaná odrůdy Roma nebo podobných odrůd kódu KN 200210;
d) rajčatovou šťávu kódu KN 200950.
8. Podpora produkce pro jiné produkty z rajčat se v daném případě odvodí z částek stanovených buď z podpory pro rajčatový koncentrát, s přihlédnutím zejména k obsahu sušiny v extraktu produktů, nebo u rajčat celých loupaných odrůdy Roma nebo podobných odrůd s přihlédnutím k tržním znakům produktů.
9. Komise stanoví postupem podle článku 29 před začátkem každého hospodářského roku výši produkční náhrady. Stejným postupem stanoví koeficienty uvedené v odstavci 3, minimální požadavky na jakost a ostatní prováděcí pravidla k tomuto článku.
10. U produktů z rajčat nesmějí celkové náklady v jednotlivých hospodářských letech překročit částku, které by bylo dosaženo, kdyby francouzské a portugalské kvóty pro koncentrát byly pro hospodářský rok 1997/1998 stanoveny takto:
Francie : 224323 tun,
Portugalsko : 670451 tun.
Za tím účelem se v souladu s odstavcem 9 snižuje podpora stanovená pro rajčatový koncentrát a odvozené produkty o 5,37 %. Jestliže se zvýšení francouzských a portugalských kvót plně nevyužije, může být po skončení hospodářského roku vyplacen příplatek.
Článek 5
1. Pro každý hospodářský rok se pro celé Společenství u dále uvedených produktů zavádí zaručený práh, jehož překročení má za následek snížení podpory. Tento práh se stanoví:
a) na 582000 tun čisté hmotnosti u broskví v sirupu a/nebo v přírodní ovocné šťávě;
b) na 102805 tun čisté hmotnosti u hrušek Williamsova čáslavka a Rocha v sirupu a/nebo přírodní ovocné šťávě.
2. Překročení prahů uvedených v odstavci 1 se hodnotí na základě průměrného množství vyrobeného během tří hospodářských let předcházejících roku, pro který musí být stanovena podpora. Je-li prahové množství překročeno, sníží se podpora pro následující hospodářský rok úměrně zjištěnému překročení u daného produktu.
Článek 6
1. Zavádí se režim kvót pro poskytování produkčních podpor u produktů z rajčat. Tato podpora je omezena na množství produktů odpovídající objemu 6836262 tun čerstvých rajčat.
2. Množství uvedené v odstavci 1 se každých pět let rozdělí mezi tři skupiny produktů, a to mezi rajčatový koncentrát, konzervovaná celá loupaná rajčata a jiné produkty podle průměrných množství produktů každé skupiny, u kterých byla dodržena minimální cena v průběhu pěti hospodářských let předcházejících hospodářskému roku, pro který se rozdělení provádí.
První rozdělení pro hospodářský rok 1997/1998 a pro čtyři následující roky je však toto:
- rajčatový koncentrát: 4585253 tun,
- konzervovaná celá loupaná rajčata: 1336119 tun,
- jiné produkty: 914890 tun.
3. Množství čerstvých rajčat stanovené v souladu s odstavcem 2 pro každou skupinu produktů se každý rok rozdělí mezi členské státy podle průměrných množství, u kterých byla minimální cena dodržena v průběhu tří hospodářských let předcházejících hospodářskému roku, pro který se rozdělení provádí.
Rozdělení pro hospodářské roky 1997/1998 a 1998/1999 je však uvedeno v příloze III.
Pro hospodářský rok 1999/2000 bude rozdělení provedeno v závislosti na průměrných množstvích, u kterých byla minimální cena dodržena v průběhu hospodářských roků 1997/1998 a 1998/1999.
Od hospodářského roku 1999/2000 nesmí žádné rozdělení podle členského státu a skupiny produktů ve smyslu tohoto odstavce vést k větším odchylkám než 10 % ve srovnání s množstvími přidělenými pro předcházející hospodářský rok. Je-li rozdělení provedeno podle odstavce 2, vypočte se toto procento z množství předcházejícího hospodářského roku, upraveného o variační koeficienty vyplývající z uvedeného rozdělení pro každou skupinu produktů.
4. Členské státy rozdělí přidělená množství mezi zpracovatelské podniky usazené na jejich území v závislosti na průměrných množstvích, u kterých byla dodržena minimální cena v průběhu tří hospodářských roků předcházejících hospodářskému roku, pro který je rozdělení prováděno, s výjimkou hospodářského roku 1996/1997, který se nebere v úvahu.
Pro první tři rozdělení pro hospodářské roky 1997/1998, 1998/1999 a 1999/2000 však budou u hospodářských roků 1993/1994, 1994/1995 a 1995/1996 brána v úvahu skutečně vyrobená množství.
5. Od hospodářského roku 1999/2000 se rozdělení uvedené v odstavcích 2 a 3 provede postupem podle článku 29. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví stejným postupem. Musí zahrnovat zejména pravidla použitelná u podniků, které začaly svoji činnost před méně než třemi roky, u nových podniků a v případě sloučení nebo zcizení podniků.
Článek 7
1. Podpora se poskytne pro produkci vinných hroznů určených k produkci sušených vinných hroznů odrůd sultánek, muškatelek a korintek.
Výše podpory se stanoví na hektar sklizené specializované plochy v závislosti na průměrném hektarovém výnosu z dané plochy. Stanoví se kromě toho s přihlédnutím:
a) k nutnosti zajistit udržení ploch tradičně věnovaných uvedené produkci;
b) k možnostem odbytu těchto sušených vinných hroznů.
Výše podpory může být rozlišena v závislosti na odrůdě vinných hroznů a jiných činitelích, které mohou ovlivnit výnosy.
2. Pro každý hospodářský rok se zavádí maximální zaručená plocha Společenství rovnající se průměru ploch věnovaných produkci uvedené v odstavci 1 v průběhu hospodářských roků 1987/1988, 1988/1989 a 1989/1990. Překročí-li specializované plochy věnované produkci vinných hroznů k produkci sušených vinných hroznů maximální zaručenou plochu, sníží se výše podpory pro následující hospodářský rok v závislosti na zjištěném překročení.
3. Podpora se vyplatí po sklizení ploch a po usušení produktů za účelem zpracování.
4. Producentům, kteří za účelem boje s mšičkou révokazem obnoví své vinice a kteří neobdrží v rámci orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) žádné podpory poskytované v rámci strukturálních opatření proti mšičce révokazovi, je poskytována po dobu tří hospodářských let podpora stanovená s přihlédnutím k částce podpory uvedené v odstavci 1 a k částce podpory poskytované v rámci uvedených strukturálních opatření. V tomto případě se odstavec 3 nepoužije.
5. Komise stanoví postupem podle článku 29 před začátkem každého hospodářského roku výši podpory. Stejným postupem stanoví prováděcí pravidla k tomuto článku a případně zjistí překročení maximální zaručené plochy a stanoví snížení výše podpory z toho vyplývající.
Článek 8
Pro produkty uvedené v čl. 7 odst. 1 a pro produkty uvedené v příloze I, které jsou určené ke spotřebě v rámci Společenství nebo k vývozu do třetích zemí, mohou být postupem podle článku 29 stanoveny společné normy.
Článek 9
1. Subjekty schválené příslušnými členskými státy, dále nazývané "skladovací agentury", odkoupí v průběhu posledních dvou měsíců hospodářského roku množství sultánek, korintek a sušených fíků vyrobená ve Společenství během uvedeného hospodářského roku, pokud produkty odpovídají stanoveným požadavkům na jakost.
Množství sultánek a korintek nakoupené v souladu s odstavcem 2 nesmí přesáhnout 27370 tun.
2. Odkupní cena, za kterou skladovací agentury odkupují produkty uvedené v odstavci 1, se rovná:
a) u sušených fíků minimální ceně nejnižší třídy jakosti, snížené o 5 %;
b) u sultánek a korintek úrovni platné nákupní ceny pro hospodářský rok 1994/1995 upravované každoročně podle vývoje minimální dovozní ceny uvedené v článku 13 nebo od roku 2000 podle světových cen.
3. Odbyt produktů odkoupených skladovacími agenturami nesmí probíhat za podmínek, které ohrožují rovnováhu trhu a nezajišťují rovný přístup k prodávanému produktu a rovné jednání s kupujícími.
U produktů, jejichž odbyt nemůže proběhnout za normálních podmínek, mohou být přijata zvláštní opatření. V tomto případě může být požadována zvláštní jistota, aby se zajistilo splnění přijatých závazků, zejména pokud jde o určení produktu. Pokud závazky nebudou splněny nebo budou splněny jen částečně, tato jistota zcela nebo částečně propadne.
4. Podpora skladování se poskytuje skladovacím agenturám na množství produktů, které odkoupily, na skutečnou dobu jejich skladování. Tato podpora se však přestane poskytovat po uplynutí osmnácti měsíců od konce hospodářského roku, během kterého byly produkty odkoupeny.
5. Skladovací agentuře se poskytne finanční vyrovnání rovnající se rozdílu mezi nákupní cenou placenou skladovacími agenturami a prodejní cenou. Toto vyrovnání se sníží o případné zisky plynoucí z rozdílu mezi nákupní a prodejní cenou.
6. Pro účely odstavce 1 schválí členské státy skladovací agentury, které skýtají odpovídající záruky, že zajistí skladování v dobrých technických podmínkách a že s odkoupenými produkty dokáží náležitě hospodařit.
Tyto agentury jsou zejména povinny skladovat odkoupené produkty v oddělených prostorách a vést o nich odděleně účetnictví.
7. Produkty odkoupené v souladu s odstavcem 1 se prodávají buď prostřednictvím nabídkového řízení, nebo za ceny stanovené předem.
Nabídky se berou v úvahu pouze tehdy, je-li složena jistota.
8. Nákupní cena uvedená v odstavci 2 a prováděcí pravidla k tomuto článku, zejména pokud jde o podporu skladování, finanční vyrovnání a nákup a prodej produktů skladovacími agenturami, se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 10
1. Pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2, které mají velký hospodářský nebo ekologický význam na místní nebo oblastní úrovni a které jsou zejména vystaveny silné mezinárodní konkurenci, mohou být postupem podle článku 29 přijata zvláštní opatření na jejich propagaci a ke zvýšení jejich konkurenceschopnosti.
Tato opatření mohou zahrnovat zejména:
a) činnost zaměřenou na zlepšení způsobilosti sklizených produktů ke zpracování a přizpůsobení jejich znaků potřebám zpracovatelského průmyslu;
b) činnost zaměřenou na vědecké a technické upřesnění nových zpracovatelských postupů nebo technik s cílem zlepšit jakost a/nebo snížit produkční náklady u produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny;
c) činnost zaměřenou na vývoj nových produktů a/nebo nové využití zpracovaných produktů;
d) vypracování studií o hospodářství a trhu;
e) činnost zaměřenou na propagaci spotřeby a využití daných produktů.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 provádějí organizace producentů nebo jejich sdružení uznaná ve smyslu nařízení (ES) č. 2200/96 ve spolupráci s organizacemi zastupujícími hospodářské subjekty činné v oblasti zpracování produktu nebo produktů uvedeného odvětví a/nebo jeho či jejich uvedení na trh.
3. Z toho důvodu, aby se u chřestu určeného ke zpracování usnadnilo zavádění zvláštních opatření ke zlepšení jeho konkurenceschopnosti uvedených v odstavci 1, bude se podle tohoto článku poskytovat po dobu prvních tří let následujících po zavedení těchto opatření paušální podpora 500 ECU na hektar, nejvýše však na 9000 hektarů.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku, a zejména ta, jež umožňují zajištění komplementárnosti a slučitelnosti stanovených opatření s opatřeními přijatými podle článku 17 nařízení (ES) č. 2200/96 na jedné straně a s opatřeními financovanými podle článků 2, 5 a 8 nařízení (EHS) č. 4258/88 [6] na straně druhé, se stanoví postupem podle článku 29.
HLAVA II
Obchod se třetími zeměmi
Článek 11
1. Při dovozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 do Společenství nebo při vývozu těchto produktů ze Společenství lze vyžadovat předložení dovozní nebo vývozní licence.
Členské státy vydají licenci každému žadateli bez ohledu na místo jeho usazení ve Společenství a aniž tím jsou dotčena opatření přijatá k provádění článků 15, 16, 17 a 18.
Licence je platná na celém území Společenství. Vydání licence může být podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že produkty budou dovezeny nebo vyvezeny během doby platnosti licence; s výjimkou případů vyšší moci jistota zcela nebo zčásti propadne, jestliže se v uvedené lhůtě dovoz nebo vývoz neuskuteční, nebo jestliže se uskuteční pouze částečně.
2. Doba platnosti dovozních a vývozních licencí a další prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 12
1. Pokud toto nařízení nestanoví jinak, uplatňují se na produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 celní sazby společného celního sazebníku.
2. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 13
1. Pro produkty uvedené v příloze II se pro hospodářské roky 1997/1998, 1998/1999 a 1999/2000 stanoví minimální dovozní cena. Tato cena se stanoví zejména s přihlédnutím:
- k ceně s dodáním na hranice při dovozu do Společenství,
- k cenám platným na světových trzích,
- k situaci na vnitřním trhu Společenství,
- k vývoji obchodu se třetími zeměmi.
Není-li minimální dovozní cena dodržena, uplatní se kromě cla ještě vyrovnávací poplatek vypočítaný z cen používaných hlavními dodavatelskými třetími zeměmi.
2. Minimální dovozní cena sušených vinných hroznů se stanoví před začátkem hospodářského roku.
Tato cena musí být stanovena pro korintky a pro ostatní sušené vinné hrozny. U každé z těchto dvou skupin může být cena stanovena pro produkty v bezprostředním obalu o čisté hmotnosti, jež bude stanovena, a pro produkty v bezprostředním obalu o čisté hmotnosti převyšující tuto stanovenou hmotnost.
3. Minimální dovozní cena produktů z třešní a višní se stanoví před začátkem hospodářského roku. Tato cena může být stanovena pro produkty v bezprostředním obalu o stanovené čisté hmotnosti.
4. Minimální dovozní cenou sušených vinných hroznů je cena platná v den uskutečnění dovozu. Vyrovnávacím poplatkem je případně poplatek platný ve stejný den.
5. Minimální dovozní cenou produktů z třešní a višní je cena platná k datu přijetí oznámení o jejich propuštění do volného oběhu.
6. Vyrovnávací poplatky u sušených vinných hroznů se stanoví v návaznosti na stupnici dovozních cen. Rozdíl mezi minimální dovozní cenou a každým stupněm stupnice bude:
- 1 % minimální ceny u prvního stupně,
- 3, 6 a 9 % minimální ceny u druhého, třetího a čtvrtého stupně podle uvedeného pořadí.
Pátý stupeň se vztahuje na všechny případy, u kterých je dovozní cena nižší než dovozní cena používaná u čtvrtého stupně.
Maximální vyrovnávací poplatek u sušených vinných hroznů nepřekročí rozdíl mezi minimální cenou a částkou stanovenou na základě nejpříznivějších cen používaných na světovém trhu nejreprezentativnějšími třetími zeměmi u významných množství.
7. Je-li dovozní cena produktů z třešní a višní nižší než minimální cena těchto produktů, vybírá se vyrovnávací poplatek rovnající se rozdílu mezi těmito dvěma cenami.
8. Minimální dovozní cena, výše vyrovnávacího poplatku a jiná prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 14
1. Aby se vyloučily nebo potlačily nepříznivé účinky, které by na trhu Společenství mohl způsobit dovoz některých produktů uvedených v čl. 1 odst. 2, podléhá dovoz jednoho nebo více těchto produktů s celní sazbou stanovenou ve společném celním sazebníku dodatečnému dovoznímu clu, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 5 Dohody o zemědělství [7], uzavřené v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání, kromě případů, že dovozy naruší trh Společenství, nebo kdyby účinky byly s ohledem na zamýšlený cíl nepřiměřené.
2. Dodatečné clo lze uložit při dovozech za ceny nižší než jsou spouštěcí ceny, jež Společenství předá Světové obchodní organizaci.
Spouštěcí objemy, při jejichž překročení se ukládá dodatečné dovozní clo, se stanoví zejména na základě dovozů do Společenství uskutečněných v období tří let, které předchází roku, v němž se projeví nebo v němž hrozí, že se projeví, nepříznivé účinky uvedené v odstavci 1.
3. Dovozní ceny, které je nutné brát v úvahu při uložení dodatečného dovozního cla, se stanoví na základě dovozních cen CIF dané zásilky.
Dovozní ceny CIF se pro tento účel prověřují na základě reprezentativních cen daného produktu na světovém trhu nebo na dovozním trhu Společenství s tímto produktem.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29. Tato pravidla se týkají zejména:
a) produktů, na něž se ukládají dodatečná dovozní cla v souladu s článkem 5 Dohody o zemědělství zmíněné v odstavci 1 tohoto článku;
b) ostatních kritérií nezbytných k zajištění toho, aby byl odstavec 1 používán v souladu s článkem 5 uvedené dohody.
Článek 15
1. Celní kvóty pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 vyplývající z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání jsou otevřeny a spravovány podle prováděcích pravidel stanovených postupem podle článku 29.
2. Kvóty mohou být spravovány jedním z následujících způsobů nebo jejich kombinací:
a) způsob založený na časovém pořadí podaných žádostí (podle zásady "kdo dřív přijde, je dřív na řadě");
b) způsob rozdělování kvót úměrně k požadovaným množstvím v době podání žádostí (tzv. způsob "souběžného zkoumání");
c) způsob přihlížející k tradičním obchodním tokům (tzv. způsob "tradičních dovozců/nových žadatelů").
Mohou být stanoveny i jiné vhodné způsoby. Tyto způsoby nesmějí vést k jakékoli diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty.
3. Přijatý způsob správy vezme v případě potřeby v úvahu požadavky na zásobování trhu Společenství a nutnost zachovat rovnováhu tohoto trhu, přičemž může čerpat ze způsobů používaných v minulosti u kvót odpovídajících kvótám uvedeným v odstavci 1, aniž jsou dotčena práva vyplývající z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
4. Prováděcí pravidla uvedená v odstavci 1 stanoví otevírání kvót na jednoletém základě a, je-li to nutné, jejich vhodné časové rozvržení, určí způsob správy, který se má použít, a případně zahrnou:
a) záruky vztahující se na povahu a původ produktu a místo, odkud je dovezen;
b) ustanovení o uznávání dokladu, který slouží k ověření záruk uvedených v písmenu a) a
c) podmínky pro vydávání dovozních licencí a dobu jejich platnosti.
Článek 16
1. V míře nezbytné pro vývoz:
a) hospodářsky významného množství produktů bez přidaného cukru uvedených v čl. 1 odst. 2;
b) - bílého a surového cukru kódu KN 1701,
- glukosy a glukosového sirupu kódů KN 17023051, 17023059, 17023091, 17023099 a 17024090,
- isoglukosy kódů KN 17023010, 17024010, 17026010 a 17029030 a
- řepného a třtinového sirupu kódu KN ex17029099,
použitých v produktech uvedených v čl. 2 odst. 2 písm. b),
na základě cen těchto produktů v mezinárodním obchodě a v mezích vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 228 Smlouvy, může být rozdíl mezi těmito cenami a cenami platnými v rámci Společenství pokryt vývozní náhradou.
2. Pro přidělování množství, která lze vyvézt s náhradou, se stanoví postup, který:
a) je nejvhodnější pro povahu produktu a situaci na daném trhu, umožňuje nejúčinnější využití dostupných zdrojů a zohledňuje efektivnost a strukturu vývozů ze Společenství, aniž by však vedl k diskriminaci mezi malými a velkými hospodářskými subjekty;
b) je s přihlédnutím k požadavkům na správu pro hospodářské subjekty administrativně nejméně náročný;
c) vyhýbá se jakékoliv diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty.
3. Náhrada je stejná pro celé Společenství.
Pokud to vyžaduje situace v mezinárodním obchodě nebo zvláštní požadavky určitých trhů, může být pro daný produkt náhrada rozlišena podle místa určení tohoto produktu.
Náhrady se stanoví postupem podle článku 29. Stanovení probíhá v pravidelných intervalech.
Náhrady stanovené v pravidelných intervalech může Komise v případě nutnosti na žádost některého členského státu nebo z vlastního podnětu v mezidobí upravovat.
4. Náhrada se poskytuje pouze na základě žádosti a po předložení příslušné vývozní licence.
5. Výší náhrady je částka náhrady platná ke dni podání žádosti o licenci a v případě rozlišené náhrady je to částka, která je platná ke stejnému dni:
a) pro místo určení uvedené v licenci nebo
b) pro skutečné místo určení, liší-li se od místa určení uvedeného v licenci. V tomto případě nesmí použitelná částka překročit částku, která je platná pro místo určení uvedené v licenci.
Aby se zamezilo zneužívání pružnosti ustanovení tohoto odstavce, mohou být přijata vhodná opatření.
6. Postupem podle článku 29 se lze odchýlit od odstavců 4 a 5 v případě produktů, pro něž se poskytují náhrady v rámci potravinové pomoci.
7. Dodržování omezení objemů vyplývajících z dohod uzavřených v souladu s článkem 228 Smlouvy je zajišťováno prostřednictvím vývozních licencí vydaných na referenční období v nich uvedená a použitelných na dotyčné produkty. S ohledem na dodržování závazků vyplývajících z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání nemá konec referenčního období vliv na platnost vývozních licencí.
8. Prováděcí pravidla k tomuto článku včetně ustanovení o přerozdělení dosud nepřidělených nebo nevyužitých množství, která lze vyvézt, se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 17
1. Tento článek se použije na náhrady uvedené v čl. 16 odst. 1 písm. a).
2. Při stanovení náhrady se berou v úvahu tyto skutečnosti:
a) stávající stav a předpokládaný vývoj:
- cen a dostupnosti produktů zpracovaných z ovoce a zeleniny na trhu Společenství,
- cen obvyklých v mezinárodním obchodě;
b) minimální náklady na uvedení produktů na trh a na jejich dopravu z trhů Společenství do přístavů nebo do jiných míst vývozu Společenství, jakož i náklady na dopravu do zemí určení;
c) hospodářské aspekty zamýšlených vývozů;
d) omezení vyplývající ze smluv uzavřených v souladu s článkem 228 Smlouvy.
3. Ceny platné na trhu Společenství u produktů uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. a) se stanoví s přihlédnutím k cenám, které se z hlediska vývozu jeví jako nejpříznivější.
Ceny platné v mezinárodním obchodě se stanoví s přihlédnutím:
a) ke kurzům zjištěným na trzích třetích zemí;
b) k nepříznivějším cenám ve třetích zemích určení používaným při dovozu z jiných třetích zemí;
c) k cenám produktů zjištěným ve vyvážejících třetích zemích;
d) k nabídkovým cenám na hranici Společenství.
4. Náhrada je vyplacena, jestliže se prokáže, že produkty:
- byly vyvezeny ze Společenství,
- mají původ ve Společenství a
- v případě rozlišené náhrady dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena, aniž je dotčen čl. 16 odst. 5 písm b). Postupem podle článku 29 však mohou být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout rovnocenné záruky.
5. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 18
1. Tento článek se použije na náhradu uvedenou v čl. 16 odst. 1 písm. b).
2. Výše náhrady se musí rovnat:
- u surového cukru, bílého cukru a řepného a třtinového sirupu částce vývozní náhrady pro tyto produkty v nezměněném stavu, která je stanovena v souladu s článkem 17 nařízení Rady (EHS) č. 1785/81 ze dne 30. června 1981 o společné organizaci trhu s cukrem [8] a s ustanoveními přijatými k jeho provádění,
- u isoglukosy výši vývozní náhrady pro tento produkt v nezměněném stavu, která je stanovena v souladu s článkem 17 nařízení Rady (EHS) č. 1785/81 a s ustanoveními přijatými k jeho provádění,
- u glukosy a glukosového sirupu výši vývozní náhrady pro tyto produkty v nezměněném stavu, která je stanovena pro každý z těchto produktů v souladu s článkem 13 nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [9] a s ustanoveními přijatými k jeho provádění.
3. Aby bylo možno získat náhradu, musejí být zpracované produkty při vývozu provázeny prohlášením žadatele, které obsahuje údaje o množství surového cukru, bílého cukru a řepného třtinového sirupu, isoglukosy, glukosy a glukosového sirupu, které bylo použito při zpracování.
Správnost prohlášení uvedeného v prvním pododstavci podléhá kontrole příslušných orgánů dotyčného členského státu.
4. Pokud náhrada nepostačuje k umožnění vývozu produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. b), použijí se na tyto produkty místo ustanovení pro náhradu uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. a) ustanovení odst. 1 písm. b) uvedeného článku.
5. Náhrada se poskytne při vývozu produktů:
a) které mají původ ve Společenství;
b) které jsou dovezeny ze třetích zemí a u nichž byla během dovozu zaplacena dovozní cla uvedená v článku 12, pokud vývozce prokáže:
- že produkt určený k vývozu a dříve dovezený produkt jsou jeden a tentýž a
- že při dovozu tohoto produktu bylo vybráno dovozní clo.
V případě uvedeném v písm. b) se náhrada u jednotlivých produktů rovná dovoznímu clu, je-li toto clo nižší než použitelná náhrada; pokud je dovozní clo vyšší než náhrada, použije se uvedená náhrada.
6. Náhrada je vyplacena, jestliže se prokáže, že produkty:
- odpovídají jedné ze dvou podmínek uvedených v odstavci 5,
- byly vyvezeny ze Společenství a
- v případě rozlišené náhrady dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena, aniž je dotčen čl. 16 odst. 5 písm. b). Postupem podle článku 29 však mohou být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout rovnocenné záruky.
7. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 19
1. V míře nezbytné pro řádné fungování společných organizací trhu s obilovinami, cukrem a ovocem a zeleninou může Rada na návrh Komise hlasovacím postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy ve zvláštních případech zcela nebo částečně vyloučit používání režimu aktivního zušlechťovacího styku:
- u produktů uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. b) a
- u ovoce a zeleniny určených ke zpracování na produkty uvedené v čl. 1 odst. 2.
2. Komise odchylně od odstavce 1 v případech, ve kterých situace uvedená v odstavci 1 vyžaduje obzvláště nutně zakročení, a je-li trh Společenství narušen nebo hrozí jeho narušení aktivním zušlechťovacím stykem, rozhodne z vlastního podnětu nebo na návrh některého členského státu o vhodných opatřeních; opatření jsou sdělena Radě a členským státům, jejich doba platnosti nesmí překročit šest měsíců a jsou okamžitě použitelná. Pokud některý členský stát předloží Komisi žádost, Komise přijme rozhodnutí do jednoho týdne od jejího obdržení.
3. Rozhodnutí Komise může kterýkoliv členský stát do jednoho týdne ode dne jeho sdělení předložit Radě k přezkoumání. Rada může kvalifikovanou většinou rozhodnutí Komise potvrdit, změnit nebo zrušit. Nepřijme-li Rada do tří měsíců žádné rozhodnutí, je rozhodnutí Komise považováno za zrušené.
Článek 20
1. Je-li podle článku 20 nařízení (EHS) č.1785/81 při vývozu bílého cukru vybírána dávka převyšující 5 ECU na 100 kg, může být postupem podle článku 29 rozhodnuto o vybírání vývozního poplatku u produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 a obsahujících nejméně 35 % přidaného cukru.
2. Výše vývozního poplatku se stanoví s přihlédnutím:
- k druhu produktu z ovoce nebo zeleniny s přidaným cukrem,
- k obsahu přidaného cukru v daném produktu,
- k ceně bílého cukru platné ve Společenství a k ceně platné na světovém trhu,
- k vývozní dávce platné pro bílý cukr,
- k hospodářským aspektům použití tohoto poplatku.
3. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 29.
Článek 21
1. Na zařazení produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, se použijí obecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury a zvláštní pravidla pro její používání; celní nomenklatura vyplývající z používání tohoto nařízení se přejímá do společného celního sazebníku.
2. Pokud toto nařízení nebo právní předpisy přijaté na jeho základě nestanoví jinak, je při dovozu ze třetích zemí zakázáno:
- vybírání jakýchkoli poplatků s účinkem rovnocenným clu,
- uplatňování jakýchkoli množstevních omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
Článek 22
1. Pokud je v důsledku dovozu nebo vývozu trh Společenství s jedním nebo více produkty uvedenými v čl. 1 odst. 2 vážně narušen nebo hrozí-li, že bude vážně narušen, a tím budou ohroženy cíle stanovené v článku 39 Smlouvy, mohou být pro obchod se třetími zeměmi přijímána vhodná opatření po dobu, po kterou toto narušení nebo jeho hrozba trvá.
Rada na návrh Komise hlasovacím postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy stanoví obecná prováděcí pravidla k tomuto odstavci a určí, v jakých případech a v rámci jakých mezí mohou členské státy přijmout ochranná opatření.
2. Pokud nastane situace uvedená v odstavci 1, rozhodne Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu o nezbytných opatřeních, která jsou sdělena členským státům a která jsou okamžitě použitelná. Pokud členský stát předloží Komisi žádost, Komise o ní rozhodne do tří pracovních dnů od jejího obdržení.
3. Opatření, o kterém rozhodne Komise, může kterýkoliv členský stát do tří pracovních dnů ode dne jeho sdělení předložit Radě k přezkoumání. Rada se sejde neprodleně. Kvalifikovanou většinou může dotčené opatření potvrdit, změnit nebo zrušit.
4. Tento článek se použije v souladu se závazky vyplývajícími z dohod uzavřených podle čl. 228 odst. 2 Smlouvy.
HLAVA III
Obecná ustanovení
Článek 23
Články 92, 93 a 94 Smlouvy se použijí na produkci a obchod s produkty uvedenými v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 24
Při kontrole dodržování předpisů Společenství týkajících se trhu se zpracovaným ovocem a zeleninou se použijí ustanovení hlavy VI nařízení (ES) č. 2200/96 o vnitrostátní kontrole a kontrole Společenství.
Článek 25
Peněžité a nepeněžité správní sankce se stanoví s ohledem na vlastní potřeby odvětví postupem podle článku 29.
Článek 26
Jsou-li pro usnadnění přechodu od předchozí úpravy k úpravě stanovené tímto nařízením nezbytná určitá opatření, přijmou se postupem podle článku 29.
Článek 27
1. Členské státy a Komise si navzájem sdělují údaje nezbytné pro používání tohoto nařízení. Údaje, které je třeba sdělovat, se stanoví postupem podle článku 29. Pravidla sdělování a šíření údajů se stanoví týmž postupem.
2. Právní a správní předpisy přijaté členskými státy k provádění tohoto nařízení nebo na jeho základě se sdělí Komisi nejpozději jeden měsíc po jejich přijetí.
3. Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření k postihu porušení ustanovení tohoto nařízení a k předcházení a zamezení podvodům.
Článek 28
Zřizuje se Řídící výbor pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Článek 29
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Při hlasování ve výboru je hlasům členských států přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná.
b) Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout odlišné rozhodnutí.
Článek 30
Výbor může posoudit jakoukoli jinou otázku, kterou mu předloží jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
Článek 31
Náklady vzniklé používáním článků 2 a 7, čl. 9 odst. 4 a 5 a čl. 10 odst. 3 se považují za intervence zaměřené na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky [10].
Článek 32
Toto nařízení musí být prováděno tak, aby se současně a vhodným způsobem zohlednily cíle stanovené v článcích 39 a 110 Smlouvy.
Článek 33
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 1997. Avšak hlava I se použije na každý z dotčených produktů až od počátku hospodářského roku 1997/1998.
2. Ke dni použitelnosti odpovídajících ustanovení tohoto nařízení se zrušují tato nařízení:
- nařízení Rady (EHS) č. 426/86 ze dne 24. února 1986 o společné organizaci trhu s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [11],
- nařízení Rady (EHS) č. 2245/88 ze dne 19. července 1988, kterým se zavádí režim zaručeného prahového množství pro broskve a hrušky v sirupu [12],
- nařízení Rady (EHS) č. 1206/90 ze dne 7. května 1990, kterým se stanoví obecná pravidla k režimu podpory produkce v odvětví zpracovaného ovoce a zeleniny [13],
- nařízení Rady (EHS) č. 668/93 ze dne 17. března 1993 o zavedení limitu poskytování podpory produkce produktů zpracovaných z rajčat [14].
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a čtou se podle srovnávací tabulky uvedené v příloze IV.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 28. října 1996.
RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2201/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och
med beaktande av följande:
1. Frukt- och grönsakssektorn är generellt sett föremål för olika förändringar som gemenskapen måste ta hänsyn till genom en anpassning av de grundläggande reglerna för organisationen av denna marknad. Beträffande vissa bearbetade produkter bör dessutom hänsyn tas till situationen på de internationella marknaderna. Eftersom den gemensamma organisationen av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker sedan den inrättades har varit föremål för ett stort antal ändringar, och för klarhets skull, bör en ny förordning antas.
2. Vissa bearbetade produkter är särskilt betydelsefulla i gemenskapens Medelhavsregion där produktionskostnaderna är avsevärt högre än i tredje land. Systemet för produktionsstöd, som grundar sig på avtal som garanterar en regelbunden tillförsel till industrin mot ett minimipris till producenterna, har såsom det tillämpats visat sig fungera väl och bör behållas. Samtidigt bör, på samma sätt som för färska produkter, producentorganisationernas roll förstärkas för att säkerställa en högre koncentration av utbudet och en rationellare hantering av utbudet och slutligen, för att underlätta kontrollen av att minimipriserna till producenterna respekteras.
3. På grund av sambandet mellan priser på produkter avsedda att konsumeras färska och priser på produkter avsedda för bearbetning, bör det föreskrivas att det lägsta producentpriset skall bestämmas med beaktande av utvecklingen av marknadspriserna inom frukt- och grönsakssektorn och av behovet av att bibehålla en tillräcklig balans mellan de olika användningsområdena för färska produkter.
4. Stödbeloppet bör kompensera skillnaden mellan de priser som betalas till producenterna inom gemenskapen och de priser som betalas i tredje land. Följaktligen bör ett beräkningssätt föreskrivas som särskilt tar hänsyn till denna skillnad och till effekten av minimiprisutvecklingen, utan att det påverkar tillämpningen av vissa tekniska faktorer.
5. På grund av den stora tillgången på råvaror och flexibiliteten i bearbetningskapacitet, kan beviljande av produktionsstöd i vissa fall medföra en avsevärd ökning av produktionen. För att undvika de avsättningsproblem som detta kan medföra, bör begränsningar avseende beviljandet av stöd införas i form av antingen en garantitröskel eller ett kvoteringssystem, beroende på produkten.
6. De erfarenheter som har gjorts såvitt avser bearbetade tomatprodukter leder till att ett flexibelt system bör antas som är ägnat att stärka företagen och öka konkurrenskraften inom gemenskapsindustrin. Kvoter per produktgrupp och per medlemsstat bör fastställas schablonmässigt under de två första åren av det nya systemets tillämpning. Stödbeloppet för produkter i koncentrerad form och därav framställda produkter bör sänkas för att kompensera de ökade kostnader som härrör från höjningen av kvoterna för produkter av tomatkoncentrat och för andra produkter i jämförelse med det gamla systemet.
7. Sektorn för torkade druvor företer särdrag som har lett till tillämpningen av ett stödsystem för specialiserade brukningsarealer. Detta system, liksom systemet för högsta garanterad areal som syftar till att undvika en oproportionerlig utvidgning av odlingen av druvor för framställning av torkade druvor, bör, som tidigare, bibehållas i en och samma förordning.
8. De omplanteringsåtgärder som syftar till att bekämpa vinlöss bör fortsätta. För att undvika att denna verksamhet avstannar, samtidigt som betydande arealer återstår att omplantera, bör stödsystemet till förmån för producenter som omplanterar sina vingårdar för att bekämpa vinlöss bibehållas.
9. För att underlätta avsättningen av bearbetade produkter och för att bättre anpassa deras kvalitet till marknadens krav, bör möjlighet ges att fastställa normer.
10. Inom sektorerna för torkade druvor och fikon bör systemet med lagring vid regleringsårets slut, som är begränsat till en viss kvantitet torkade druvor, bibehållas utan att tillämpningen av särskilda justeringar påverkas. Inköpsprisnivån för var och en av dessa två produkter bör fastställas med beaktande av de särdrag de företer.
11. Möjlighet bör skapas att införa särskilda åtgärder till förmån för vissa sektorer som möter internationell konkurrens, och som är av stor vikt lokalt och regionalt. Åtgärderna bör omfatta strukturella förbättringar i syfte att öka konkurrenskraften och främja användningen av produkterna i fråga. Ett tillfälligt och schablonmässigt beräknat stöd för arealer där sparris som är avsedd för bearbetning för närvarande odlas bör ges med hänsyn till situationen inom denna sektor.
12. I förordning (EG) nr 3290/94 (4) har fastställts de anpassningar och övergångsåtgärder som krävs inom jordbrukssektorn för att genomföra de avtal som har slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, i synnerhet det nya systemet för handel med tredje land inom sektorn för bearbetade produkter av frukt och grönsaker. Bestämmelserna i bilaga XIV till förordning (EEG) nr 3290/94 skall föras in i den här förordningen. Av förenklingsskäl bör ansvaret för genomförandet av vissa tekniska bestämmelser avseende eventuell sockerbrist överlåtas åt kommissionen.
13. Den inre marknadens verksamhet skulle kunna äventyras om visst stöd beviljades. De bestämmelser i fördraget som gör det möjligt att värdera stöd som medlemsstaterna beviljat och att förbjuda sådana som är oförenliga med den gemensamma marknaden bör därför tillämpas inom den sektor som avses med den här förordningen.
14. Bestämmelserna i rådes förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker (5) bör tillämpas på sektorn för bearbetade produkter av frukt och grönsaker för att inte duplicera normer och kontrollorgan. Det är också nödvändigt att fastställa sanktioner för att garantera en enhetlig tillämpning av det nya systemet i hela gemenskapen.
15. Den gemensamma organisationen av marknaderna inom sektorn för bearbetade produkter av frukt och grönsaker måste samtidigt, och på lämpligt sätt, beakta de mål som anges i artiklarna 39 och 110 i fördraget.
16. För att underlätta genomförandet av bestämmelserna i den här förordningen bör ett förfarande fastställas som innebär ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för en förvaltningskommitté.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Genom denna förordning inrättas en gemensam organisation av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker.
2. Den gemensamma organisationen skall omfatta följande produkter:
Plats för tabell
3. Regleringsåren för de produkter som anges i punkt 2 skall, om det är nödvändigt, fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29.
AVDELNING I Stödsystem
Artikel 2
1. Ett stödsystem för produktionen skall tillämpas för de produkter som anges i bilaga I och som framställs av frukt och grönsaker som odlas inom gemenskapen.
2. Produktionsstödet skall beviljas den bearbetningsindustri som till producenten har betalat ett pris för råvaror som lägst motsvarar minimipriset enligt avtal mellan de producentorganisationer som erkänts eller erkänts på förhand enligt förordning (EG) nr 2200/96 och bearbetningsindustrin.
Under de första fem regleringsåren efter det att den här förordningen har trätt i kraft får avtal emellertid även slutas mellan bearbetningsindustrin och enskilda producenter för kvantiteter som för de olika regleringsåren uppgår till högst 75 %, 65 %, 55 %, 40 % och 25 % av den kvantitet som berättigar till produktionsstöd.
De ovan angivna producentorganisationerna skall tillämpa bestämmelserna i denna artikel på de aktörer som inte är medlemmar i någon av de kollektiva sammanslutningar som avses i förordning (EG) nr 2200/96, och som förbinder sig att genom dessa sammanslutningar saluföra hela den produktion som är avsedd för framställning av produkter som anges i bilaga I, och som betalar en del av organisationens totala kostnader för detta system.
Avtalen måste undertecknas före ingången av varje regleringsår.
Artikel 3
1. Det minimipris som betalas till producenten skall bestämmas på grundval av
a) det minimipris som tillämpas under föregående regleringsår,
b) marknadsprisutvecklingen inom frukt- och grönsakssektorn,
c) behovet av att säkerställa en normal avsättning för färskvaror till olika användningsområden, inklusive bearbetningsindustrin.
2. Minimipriset skall fastställas före ingången av varje regleringsår.
3. Minimipriset liksom tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29.
Artikel 4
1. Produktionsstödet får inte överstiga skillnaden mellan det minimipris som erläggs till en producent inom gemenskapen och råvarupriset i de viktigare producerande och exporterande tredje länderna.
2. Produktionsstödets belopp skall fastställas så att avsättning möjliggörs för gemenskapens produkter till ett minimipris inom de gränser som fastställs i punkt 1. Vid bestämmande av detta belopp skall, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5, hänsyn särskilt tas till
a) skillnaden mellan kostnaden för råvara som erhålls inom gemenskapen och råvara som erhålls från viktigare konkurrerande tredje länder,
b) det stödbeloppet som bestämts för föregående regleringsår, eller som räknats fram före den minskning som anges i punkt 10, om den är tillämplig,
c) för de produkter för vilka gemenskapens produktion utgör en väsentlig del av marknaden: utvecklingen av den externa handelsvolymen och deras pris, om det sistnämnda kriteriet leder till en sänkning av stödbeloppet.
3. Produktionsstödet skall fastställas i förhållande till nettovikten för den bearbetade produkten. De koefficienter som uttrycker förhållandet mellan vikten på insatsråvaran och nettovikten på den bearbetade produkten skall fastställas schablonmässigt. De skall uppdateras regelbundet på grundval av gjorda erfarenheter.
4. Produktionsstöd skall endast utbetalas till bearbetningsindustrin för bearbetning av produkter som
a) framställs av råvaror som skördats inom gemenskapen och för vilka den berörda parten har erlagt minst det minimipris som avses i artikel 3,
b) uppfyller de kvalitetsmässiga minimikraven.
5. Råvarupriset i de viktigare konkurrerande tredje länderna skall principiellt fastställas på grundval av det faktiskt använda priset vid försäljning från jordbruksledet såvitt avser färska produkter av jämförbar kvalitet som används för bearbetning, vägda i förhållande till de kvantiteter slutprodukter som dessa tredje länder exporterar.
6. Såvitt avser produkter där gemenskapsproduktionen utgör minst 50 % av konsumtionen på gemenskapsmarknaden, skall utvecklingen av priserna och volymen av importen och exporten uppskattas på grundval av uppgifterna för det kalenderår som föregår ingången av regleringsåret, jämförda med uppgifterna för föregående kalenderår.
7. För bearbetade tomatprodukter skall produktionsstöd fastställas för
a) tomatkoncentrat som hänförs till KN-nummer 2002 90,
b) hela skalade tomater som erhålls från sorten San Marzano eller liknande sorter som hänförs till KN-nummer 2002 10,
c) hela skalade tomater som erhålls från sorten Roma eller liknande sorter som hänförs till KN-nummer 2002 10,
d) tomatsaft som hänförs till KN-nummer 2009 50.
8. Produktionsstöd för övriga bearbetade tomatprodukter erhålls med utgångspunkt i fasta belopp antingen för tomatkoncentrat, varvid hänsyn särskilt skall tas till innehållet i torrt extrakt av produkten eller för hela skalade tomater som erhålls från sorten Roma eller liknande sorter, varvid hänsyn särskilt skall tas till produktens kommersiella egenskaper.
9. Kommissionen skall fastställa beloppet på produktionsstödet i enlighet med förfarandet i artikel 29 före ingången av varje regleringsår.
Enligt samma förfarande skall den fastställa de koefficienter som avses i punkt 3, de kvalitetsmässiga minimikraven, liksom övriga tillämpningsföreskrifter för den här artikeln.
10. För bearbetade tomatprodukter får de totala kostnaderna för varje regleringsår inte överstiga det belopp som skulle ha uppnåtts om de franska och portugisiska kvoterna för koncentrat för regleringsåret 1997/98 hade bestämts enligt följande:
Plats för tabell
I detta syfte skall det stöd som bestäms för tomatkoncentrat och produkter som framställs härur i enlighet med punkt 9 minskas med 5,37 %. Ett eventuellt tillägg skall utbetalas efter regleringsårets utgång om ökningen av de franska och portugisiska kvoterna inte används fullt ut.
Artikel 5
1. En garantitröskel för gemenskapen införs härmed för varje regleringsår och för nedanstående produkter och överskridande av tröskeln skall medföra en sänkning av produktionsstödet. Tröskeln bestäms
a) för persikor i sockerlag eller naturlig fruktsaft, till en kvantitet om 582 000 ton nettovikt,
b) för päronsorterna William och Rocha i sockerlag eller naturlig fruktsaft till en kvantitet om 102 805 ton nettovikt.
2. Det överskridande av trösklar som anges i punkt 1 skall uppskattas på grundval av medelvärdet av de producerade kvantiteterna under de tre regleringsår som föregår det regleringsår för vilket produktionsstöd skall fastställas. När tröskeln har överskridits skall stödet minskas för nästföljande regleringsår i förhållande till det överskridande som konstaterats för produkten i fråga.
Artikel 6
1. Ett kvoteringssystem införs härmed för beviljande av produktionsstöd för bearbetade tomatprodukter. Detta stöd skall begränsas till den kvantitet bearbetade produkter som motsvarar 6 836 262 ton färska tomater.
2. Den kvantitet som anges i punkt 1 skall fördelas vart femte år mellan tre produktgrupper, nämligen tomatkoncentrat, hela skalade tomater i konserv och övriga produkter och fördelningen skall ske med hjälp av medelvärdet av de producerade kvantiteterna, med beaktande av minimipriset, under de fem regleringsår som föregår det regleringsår för vilket fördelningen sker.
Den första fördelningen, vilken avser regleringsåret 1997/98 och de fyra följande regleringsåren, skall dock ske på följande sätt:
- Tomatkoncentrat:
4 585 253 ton.
- Hela skalade tomater i konserv:
1 336 119 ton.
- Andra produkter:
914 890 ton.
3. Den kvantitet färska tomater som fastställts för varje produktgrupp i enlighet med punkt 2, skall varje år fördelas mellan medlemsstaterna med hjälp av medelvärdet av de producerade kvantiteterna, med beaktande av minimipriset, under de tre regleringsår som föregår det regleringsår för vilket fördelningen sker.
Fördelningen för regleringsåren 1997/98 och 1998/99 är den som anges i bilaga III.
För regleringsåret 1999/2000, skall fördelningen ske med hjälp av medelvärdet av de producerade kvantiteterna med beaktande av minimipriset under regleringsåren 1997/98 och 1998/99.
Från och med regleringsåret 1999/2000 får fördelning enligt denna punkt inte leda till någon avvikelse, per medlemsstat eller per produktgrupp, som är större än 10 % jämfört med tilldelade kvantiteter för föregående regleringsår. När en fördelning äger rum enligt punkt 2 skall denna procentsats beräknas med hjälp av kvantiteterna för föregående regleringsår, justerade med koefficienterna för den avvikelse som erhålls för varje produktgrupp vid denna fördelning.
4. Medlemsstaterna skall fördela de kvantiteter som de tilldelas bland de bearbetningsföretag som är etablerade på deras territorier i förhållande till medelvärdet av de producerade kvantiteterna, med beaktande av minimipriset, under de tre regleringsår som föregår det regleringsår för vilket fördelningen sker, med undantag för regleringsåret 1996/97 som inte skall beaktas.
För de tre första fördelningarna, vilka avser regleringsåren 1997/98, 1998/99 och 1999/200, skall dock hänsyn tas till de faktiskt producerade kvantiteterna regleringsåren 1993/94, 1994/95 och 1995/96.
5. Från och med regleringsåret 1999/2000 skall de fördelningar som avses i punkterna 2 och 3 genomföras i enlighet med förfarandet i artikel 29. Tillämpningsföreskrifterna för den här artikeln skall fastställas enligt samma förfarande. De skall särskilt innehålla regler som skall tillämpas för företag som har påbörjat sin verksamhet för mindre än tre år sedan, för nystartade företag samt vid sammanslagning eller avyttring av företag.
Artikel 7
1. Stöd skall beviljas för odling av druvor för framställning av torkade druvor av sorterna Sultan och Moscatel och av korinter.
Stödbeloppet skall fastställas per hektar specialiserad brukningsareal i förhållande till medelavkastningen per hektar av denna typ. Det skall dessutom fastställas med hänsyn till
a) behovet av att säkerställa vidmakthållande av arealer som traditionellt ägnats åt denna odling,
b) avyttringsmöjligheterna för dessa torkade druvor.
Stödbeloppet kan differentieras med hänsyn till druvsorterna liksom till andra faktorer som kan påverka avkastningen.
2. För varje regleringsår skall en högsta garanterad gemenskapsareal fastställas som motsvarar medelvärdet av de arealer som ägnades åt sådan odling som avses i punkt 1 under regleringsåren 1987/88, 1988/89 och 1989/90. Om specialarealen som används för produktion av torkade druvor överskrider högsta garanterade areal, skall stödbeloppet för påföljande regleringsår minskas i förhållande till det konstaterade överskridandet.
3. Stöd skall utbetalas då arealerna skördats och då produkterna torkats för bearbetning.
4. De producenter som omplanterar sina vingårdar för att bekämpa vinlöss och som inte åtnjuter stöd som tillhandahålls genom strukturprogram mot vinlöss, finansierade av EUGFJ:s utvecklingssektion, skall under tre regleringsår erhålla stöd som skall fastställas med hänsyn till det stödbelopp som avses i punkt 1 samt med hänsyn till det stödbelopp som beviljas med stöd av ovannämnda strukturprogram. I detta fall skall punkt 3 inte vara tillämplig.
5. Kommissionen skall före ingången av varje regleringsår fastställa stödbeloppet i enlighet med förfarandet i artikel 29. Enligt samma förfarande skall den fastställa tillämpningsföreskrifterna för denna artikel och konstatera eventuellt överskridande av högsta garanterade areal samt fastställa den därav följande minskningen av stödbeloppet.
Artikel 8
För de produkter som avses i artikel 7.1 och de produkter som anges i bilaga I och som är avsedda för konsumtion inom gemenskapen eller som exporteras till tredje land får gemensamma normer fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29.
Artikel 9
1. De organ, som har godkänts av de berörda medlemsstaterna, nedan kallade "lagringsorgan", skall under loppet av regleringsårets två sista månader köpa de kvantiteter sultanrussin, korinter och torkade fikon som produceras i gemenskapen under det pågående regleringsåret, förutsatt att produkterna motsvarar de kvalitetskrav som fastställs.
De kvantiteter sultanrussin och korinter som inköps i enlighet med punkt 2 får inte överstiga 27 370 ton.
2. Det pris till vilket lagringsorganen köper de produkter som avses i punkt 1, skall
a) för torkade fikon motsvara minimipriset för den lägsta kvaliteten minskat med 5 %,
b) för sultanrussin och korinter vara i nivå med gällande inköpspris regleringsåret 1994/95, varje år justerat efter utvecklingen av det minimipris vid import som avses i artikel 13 eller, efter år 2000, världmarknadspriset.
3. Avyttringen av de produkter som köps in av lagringsorganen skall ske under sådana former att jämvikten på marknaden inte rubbas, och att lika tillgång till de produkter som säljs och lika behandling av köparna säkerställs.
För produkter som inte kan avyttras under normala förhållanden får särskilda åtgärder vidtas. I detta fall kan en särskild säkerhet ställas för att tillse att gjorda åtaganden uppfylls, särskilt vad avser produktens ändamål. Denna säkerhet skall hållas inne, helt eller till viss del, om åtagandena, helt eller delvis, inte uppfylls.
4. Lagringsstöd skall beviljas lagringsorgan för de kvantiteter av produkterna som köpts in och för den effektiva lagringstiden för dessa. Stödet får dock inte utbetalas för längre tid än den 18-månadersperiod som följer på utgången av det regleringsår under vilket produkten har köpts in.
5. Lagringsorganen skall beviljas en ekonomisk ersättning som motsvarar skillnaden mellan det inköpspris som betalas av lagringsorganen och försäljningspriset. Ersättningen skall minskas med eventuell vinst som erhålls genom skillnaden mellan inköpspriset och försäljningspriset.
6. För tillämpningen av punkt 1 skall medlemsstaterna godkänna de lagringsorgan som ger ändamålsenliga garantier, dels för att säkerställa lagring under goda tekniska förhållanden, dels för att utföra en tillfredsställande förvaltning av de inköpta produkterna.
Dessa lagringsorgan är i synnerhet skyldiga att lagra de inköpta produkterna i avskilda lokaler och att föra separata räkenskaper för dessa produkter.
7. Försäljningen av de produkter som inköpts i enlighet med punkt 1 skall ske antingen genom anbudsförfarande eller till ett på förhand fastställt pris.
Anbuden skall beaktas endast om de åtföljs av en säkerhet.
8. Det inköpspris som anges i punkt 2, liksom tillämpningsföreskrifterna till denna artikel skall, särskilt vad beträffar lagerstöd, ekonomisk ersättning samt inköp och försäljning av produkter genom lagringsorganen, fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 29.
Artikel 10
1. För de produkter i artikel 1.2 som är av stor ekonomisk eller ekologisk betydelse, lokalt eller regionalt, och som framför allt är utsatta för hård internationell konkurrens, kan särskilda åtgärder vidtas enligt förfarandet i artikel 29 för att förbättra deras konkurrenskraft och för att främja dessa.
Dessa åtgärder kan särskilt omfatta
a) åtgärder för att förbättra de skördade produkternas lämplighet för bearbetning och avpassa deras egenskaper till bearbetningsindustrins behov,
b) åtgärder för att ta i anspråk nya tekniska och vetenskapliga produktionsmetoder och tillvägagångssätt i syfte att förbättra kvaliteten eller sänka produktionskostnaderna för bearbetade produkter,
c) åtgärder som rör utveckling av nya produkter eller nya användningsområden för bearbetade produkter,
d) utförande av ekonomiska undersökningar och marknadsundersökningar,
e) åtgärder för att främja konsumtionen och användning av produkterna i fråga.
2. De åtgärder som anges i punkt 1 skall genomföras av de producentorganisationer eller dessas sammanslutningar som erkänts enligt förordning (EG) nr 2200/96, i samverkan med organisationer som företräder aktörer som bearbetar och/eller saluför produkten eller produkterna inom den berörda sektorn.
3. För att underlätta införandet av särskilda åtgärder enligt punkt 1 för att förbättra konkurrenskraften när det gäller sparris som är avsedd för bearbetning skall ett schablonbidrag på 500 ecu per hektar för högst 9 000 hektar betalas ut enligt denna artikel under de tre första åren efter införandet av dessa åtgärder.
4. Tillämpningsföreskrifterna för den här artikeln, särskilt de som gör det möjligt att säkerställa komplementariteten och överensstämmelsen mellan de angivna åtgärderna säkerställs med å ena sidan dem som beslutas med stöd av artikel 17 i förordning (EG) nr 2200/96 och å andra sidan de åtgärder som finansieras med stöd av artiklarna 2, 5 och 8 i förordning (EEG) nr 4256/88 (6), skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29.
AVDELNING II Handel med tredje land
Artikel 11
1. All import till gemenskapen eller export från denna av produkter som avses i artikel 1.2 får underkastas krav på uppvisande av en import- eller exportlicens.
Licensen skall utfärdas av medlemsstaterna till den som begär det, oavsett var inom gemenskapen han är etablerad, utan att detta påverkar de bestämmelser som antas för tillämpningen av artiklarna 15, 16, 17 och 18.
Licenserna skall gälla inom hela gemenskapen. Utfärdandet av licenserna får underkastas krav på att en säkerhet, som garanterar att importen eller exporten äger rum under licensens giltighetstid ställs; säkerheten skall, utom i fall av force majeure, hållas inne helt eller delvis om importen eller exporten inte genomförs inom den tiden eller endast genomförs till viss del.
2. Import- och exportlicensernas giltighetstid och övriga tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29.
Artikel 12
1. Om inte annat följer av den här förordningen, skall tullsatserna i den gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som avses i artikel 1.2.
2. Tillämpningsföreskrifterna till den här artikeln skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29.
Artikel 13
1. Såvitt avser de produkter som återfinns i bilaga II skall ett minimipris vid import fastställas för regleringsåren 1997/98, 1998/99 och 1999/2000. Detta pris skall fastställas med särskild hänsyn till
- priset fritt gränser vid import till gemenskapen,
- världsmarknadspriserna,
- situationen på gemenskapens inre marknad,
- utvecklingen av handeln med tredje land.
Om minimipriset vid import inte respekteras skall en utjämningsavgift påföras, utöver tullen, som skall beräknas på grundval av de priser som tillämpas av de tredje länder som är de viktigaste leverantörsländerna.
2. Minimipriset vid import för torkade druvor skall fastställas före regleringsårets ingång.
Detta pris skall fastställas för korinter och övriga torkade druvor. Det kan, för var och en av dessa två grupper, fastställas för produkter i detaljhandelsförpackning med en nettovikt som skall bestämmas och för produkter i detaljhandelsförpackning med en nettovikt som överstiger denna vikt.
3. Minimipriset vid import av bearbetade körsbär skall fastställas före regleringsårets ingång. Det får fastställas för produkter i detaljhandelsförpackning med en bestämd nettovikt.
4. Minimipriset vid import av torkade druvor är det pris som tillämpas på importdagen. Den utjämningsavgift som i förekommande fall skall tas ut skall vara den som tillämpas samma dag.
5. Minimipriset vid import av bearbetade körsbär skall vara det pris som tillämpas när deklarationen för övergång till fri omsättning godkänns.
6. Utjämningsavgifterna för torkade druvor skall fastställas med hjälp av en importprisskala. Skillnaden mellan minimipriset vid import och varje steg på skalan skall vara
- 1 % av minimipriset för det första steget,
- 3, 6 och 9 % av minimipriset för det andra, tredje respektive fjärde steget.
Det femte steget täcker samtliga fall när importpriset är lägre än det som tillämpas för det fjärde steget.
Den högsta utjämningsavgiften för torkade druvor får inte överstiga skillnaden mellan minimipriset och ett belopp som fastställs på grundval av det mest gynnsamma priset som tillämpas för större kvantiteter på världsmarknaden av de mest representativa tredje länderna.
7. Om importpriset för bearbetade körsbär är lägre än minimipriset på dessa produkter, skall en utjämningsavgift tas ut som motsvarar skillnaden mellan dessa två priser.
8. Minimipriset vid import, utjämningsavgiftsbeloppet och övriga tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29.
Artikel 14
1. I syfte att undvika och hindra de skadliga effekter på gemenskapsmarknaden som kan följa av import av vissa av de produkter som avses i artikel 1.2, skall import av en eller flera av dessa produkter, med den tullsats som anges i den gemensamma tulltaxan, beläggas med en tilläggsimporttull, om de villkor som följer av artikel 5 i det jordbruksavtal, som har slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, är uppfyllda, med undantag av de fall då importen inte riskerar att orsaka störningar på gemenskapsmarknaden eller om effekterna skulle bli orimliga i förhållande till det avsedda syftet.
2. De utlösande priser under vilka en tilläggsimporttull får tas ut skall vara de som gemenskapen anmäler till Världshandelsorganisationen i enlighet med det anbud som har avgivits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan.
De utlösande kvantiteter som skall överskridas innan en tilläggsimporttull får tas ut, skall särskilt fastställas på grundval av importen till gemenskapen under de tre år som föregår det år under vilket de skadliga effekter som avses i punkt 1 uppstår eller riskerar att uppstå.
3. De importpriser som skall beaktas vid uttagandet av en tilläggsimporttull, skall fastställas på grundval av importpriset cif för den berörda försändelsen.
I detta syfte skall importpriset cif fastställas på grundval av de representativa priserna på den berörda produkten på världsmarknaden eller på den importmarknad i gemenskapen som produkten är avsedd för.
4. Tillämpningsföreskrifterna för den här artikeln skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29. De skall särskilt avse
a) de produkter för vilka tilläggsimporttullar skall tillämpas enligt villkoren i artikel 5 i jordbruksavtalet,
b) övriga kriterier som är nödvändiga för att säkerställa att punkt 1 tillämpas i överensstämmelse med artikel 5 i det jordbruksavtal som avses i punkt 1 i den här artikeln.
Artikel 15
1. Tullkvoterna för de produkter som avses i artikel 1.2, som följer av de avtal som har slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, skall öppnas och förvaltas enligt de föreskrifter som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 29.
2. Förvaltningen av kvoterna får verkställas med tillämpning av någon av följande metoder eller en kombination av dessa:
a) En metod grundad på kronologisk ordning efter tidpunkten då ansökningarna lämnades in (enligt principen "först till kvarn får först mala").
b) En metod med fördelning i förhållande till de kvantiteter som ansökningarna gällde vid tidpunkten då ansökningarna lämnades in (enligt metoden "samtidig granskning").
c) En metod där hänsyn tas till traditionella handelsförbindelser (enligt metoden "stamgäster/nyanlända").
Andra lämpliga metoder får fastställas. Metoderna skall undvika all diskriminering av berörda aktörer.
3. Den förvaltningsmetod som fastställs skall, när detta visar sig vara lämpligt, beakta gemenskapsmarknadens försörjningsbehov och nödvändigheten av att vidmakthålla jämvikten på denna, samtidigt som hänsyn får tas till tidigare tillämpade metoder för kvoter som motsvarar dem som avses i punkt 1, utan att det påverkar tillämpningen av de tullar som följer av de avtal som slöts inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan.
4. I de föreskrifter som avses i punkt 1 skall öppnandet av kvoter ske på årlig basis och, om nödvändigt, fördelas på lämpligt sätt över året och den tillämpliga förvaltningsmetoden skall anges; föreskrifterna skall i förekommande fall innehålla
a) bestämmelser som garanterar produktens art, härkomst och ursprung,
b) bestämmelser för erkännande av det dokument som gör det möjligt att kontrollera den garanti som avses i punkt a, och
c) leveransvillkor och importlicensernas giltighetstid.
Artikel 16
1. I den utsträckning det är nödvändigt för att möjliggöra export av
a) ekonomiskt betydelsefulla kvantiteter av produkter utan tillsats av socker som avses i artikel 1.2,
b) vit- och råsocker som hänförs till KN-nummer 1701:
- glukos och glukossirap som hänförs till KN-nummer 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99 och 1702 40 90,
- isoglukos som hänförs till KN-nummer 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 och 1702 90 30, och
- sockerbet- och sockerrörsirap som hänförs till KN-nummer ex 1702 90 99,
som används i de produkter som uppräknas i artikel 1.2 b,
kan, på grundval av priserna på dessa produkter inom den internationella handeln och inom de gränser som följer av de avtal som har slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget, skillnaden mellan dessa priser och de priser som gäller inom gemenskapen täckas genom ett exportbidrag.
2. Beträffande tilldelningen av de kvantiteter som får exporteras med bidrag, skall den metod fastställas som
a) är bäst avpassad för produktens beskaffenhet och förhållandena på marknaden i fråga, och som medger effektivast möjliga användning av tillgängliga resurser utan att, hänsyn tagen till effektiviteten och exportstrukturen i gemenskapen, medföra diskriminering mellan stora och små aktörer,
b) är minst administrativt betungande för aktörerna med hänsyn till förvaltningskraven,
c) undviker varje form av diskriminering av berörda aktörer.
3. Bidraget skall vara detsamma inom hela gemenskapen.
Om förhållandena inom den internationella handeln eller särskilda krav på vissa marknader gör det nödvändigt, får bidraget för en bestämd produkt differentieras efter produktens destination.
Bidraget skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29. Detta skall ske regelbundet.
De bidrag som fastställs regelbundet får, om det är nödvändigt, ändras av kommissionen under perioden antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.
4. Bidrag skall endast beviljas på begäran och mot uppvisande av vederbörlig exportlicens.
5. Det bidragsbelopp som skall tillämpas är det som gäller den dag då ansökan om licens lämnas in och, i fråga om differentierat bidrag, det som gällde den dagen
a) för den destination som anges i licensen, eller
b) för den verkliga destinationen om denna är en annan än den som anges i licensen. I sådana fall får det tillämpliga beloppet inte överstiga det belopp som är tillämpligt för den destination som anges i licensen.
I syfte att förhindra missbruk av den flexibilitet som avses i denna punkt får lämpliga åtgärder vidtas.
6. Enligt förfarandet i artikel 29 får undantag göras från punkterna 4 och 5 i fråga om de produkter som omfattas av bidrag inom ramen för åtgärder avseende livsmedelsbistånd.
7. Iakttagande av de kvantitetsbegränsningar som följer av de avtal som sluts i enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av exportlicenser som utfärdas för däri angivna referensperioder och som är tillämpliga på de berörda produkterna.
Vad gäller iakttagande av de skyldigheter som följer av de avtal som har slutits inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skall exportlicensernas giltighet inte påverkas av att en referensperiod upphör.
8. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, inbegripet bestämmelser om omfördelning av kvantiteter som får exporteras och som inte har tilldelats eller utnyttjats, skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29.
Artikel 17
1. Denna artikel skall tillämpas på det bidrag som avses i artikel 16.1 a.
2. När bidraget fastställs skall följande faktorer beaktas:
a) Förhållandena och utsikterna rörande
- tillgängligheten och priserna på bearbetade frukt- och grönsaksprodukter på marknaden i gemenskapen,
- gällande priser inom den internationella handeln.
b) Lägsta avsättnings- och transportkostnader från marknaden i gemenskapen till hamnar eller andra exportplatser i gemenskapen, liksom tillkommande kostnader fram till destinationslandet.
c) Ekonomiska aspekter avseende exporten i fråga.
d) Begränsningar som härrör från avtalen som har slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget.
3. De priser som gäller på gemenskapens marknad för de produkter som avses i artikel 16.1 a, skall fastställas med beaktande av de priser som visar sig vara fördelaktigast för exporten.
De priser som gäller inom den internationella handeln skall fastställas med beaktande av
a) de faktiska kurserna på marknaderna i tredje land,
b) de fördelaktigaste priserna vid import från tredje land, i de tredje länder som är destinationsländer,
c) de verkliga produktionspriserna i de tredje länder som är exportländer,
d) anbudspriserna vid gemenskapens gräns.
4. Bidraget skall betalas när det visas att produkterna
- har exporterats utanför gemenskapen,
- har gemenskapsursprung, och
- såvitt avser differentierat bidrag, har nått den destination som anges i licensen eller någon annan destination för vilken bidrag har fastställts, utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 16.5 b. Undantag från denna regel får dock föreskrivas enligt förfarandet i artikel 29, med reservation för villkor som skall bestämmas i syfte att erbjuda likvärdiga garantier.
5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29.
Artikel 18
1. Denna artikel är tillämplig på de bidrag som avses i artikel 16.1 b.
2. Bidragsbeloppet skall
- för råsocker, vitsocker samt sockerbet- och sockerrörsirap, motsvara bidragsbeloppet för export av dessa produkter i det tillstånd som har bestämts i enlighet med artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (7) och de genomförandebestämmelser som antagits för denna,
- för isoglukos, motsvara bidragsbeloppet för export av denna produkt i det tillstånd som har bestämts i enlighet med artikel 17 i förordning (EEG) nr 1785/81, och de genomförandebestämmelser som antagits för denna,
- för glukos och glukossirap, motsvara bidragsbeloppet för export av dessa produkter i det tillstånd som har bestämts i enlighet med artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål (8) och de genomförandebestämmelser som antagits för denna.
3. För att kunna komma i åtnjutande av bidrag, skall bearbetade produkter vid export åtföljas av en deklaration från sökanden i vilken de kvantiteter råsocker, vitsocker, sockerbetsirap, sockerrörsirap, isoglukos, glukos och glukossirap som används vid tillverkningen anges.
De behöriga myndigheterna i det berörda medlemslandet skall kontrollera riktigheten av uppgifterna i den deklaration som avses i första stycket.
4. Om bidraget är otillräckligt för att medge export av de produkter som räknas upp i artikel 1.2 b, skall bestämmelserna för det bidrag som avses i artikel 16.1 a tillämpas för dessa produkter i stället för dem i artikel 1.2 b.
5. Bidrag skall beviljas vid export av produkter
a) som har sitt ursprung i gemenskapen,
b) som har importerats från tredje land och för vilka en importtull, som anges i artikel 12, har erlagts vid importen, under förutsättning att exportören kan styrka
- likheten mellan den exporterade produkten och den på förhand importerade produkten, och
- att importtull erlagts vid import av denna produkt.
I det fall som avses i första stycket b, skall bidraget, för varje produkt, motsvara den vid importen erlagda tullen om denna är lägre än det tillämpliga bidraget. Om den erlagda tullen är högre än bidraget skall det senare tillämpas.
6. Bidrag skall utbetalas om det kan styrkas att produkterna
- faller under någon av de två situationer som avses i punkt 5,
- har exporterats utanför gemenskapen, och
- i fall av differentierat bidrag, har nått den destination som anges i licensen, eller någon annan destination för vilken bidrag har bestämts, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 16.5 b. Undantag från denna regel kan dock föreskrivas enligt förfarandet i artikel 29, med reservation för villkor som skall bestämmas i syfte att erbjuda likvärdiga garantier.
7. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29.
Artikel 19
1. I den utsträckning det är nödvändigt för att den gemensamma organisationen av marknaderna för spannmål, socker samt frukt och grönsaker skall fungera på ett tillfredsställande sätt kan rådet, på förslag av kommissionen och i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget, i särskilda fall helt eller delvis avstå från att tillämpa systemet för aktiv förädling för
- de produkter som avses i artikel 16.1 b och
- frukt och grönsaker som är avsedda för tillverkning av de produkter som uppräknas i artikel 1.2.
2. Om den situation som avses i punkt 1 är särskilt brådskande och om gemenskapsmarknaden störs eller riskerar att störas av systemet för aktiv förädling, skall kommissionen, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, genom undantag från punkt 1, besluta om nödvändiga åtgärder, vilka skall meddelas rådet och medlemsstaterna och vars giltighetstid inte får överstiga sex månader och som är direkt tillämpliga. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat skall den fatta beslut inom en vecka från mottagandet av denna begäran.
3. Varje medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut till rådet inom en vecka efter det att beslutet meddelades. Rådet kan, med kvalificerad majoritet, bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut. Om rådet inte fattar beslut inom tre månader, skall kommissionens beslut anses upphävt.
Artikel 20
1. Om, med stöd av artikel 20 i förordning (EEG) nr 1785/81, en exportavgift överstigande 5 ecu per 100 kg tas ut vid export av vitsocker, får beslut fattas i enlighet med förfarandet i artikel 29 om att ta ut en utförselavgift för de produkter som avses i artikel 1.2 och som innehåller minst 35 % tillsatt socker.
2. Utförselavgiftsbeloppet skall fastställas med hänsyn till
- den med tillsats av socker bearbetade frukt- eller grönsaksproduktens beskaffenhet,
- den ifrågavarande produktens halt av tillsatt socker,
- gällande vitsockerpris i gemenskapen och på världsmarknaden,
- den exportavgift som är tillämplig på vitsocker,
- ekonomiska aspekter på tillämpningen av denna avgift.
3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 29.
Artikel 21
1. De allmänna reglerna för tolkning av Kombinerade nomenklaturen och de särskilda reglerna för dennas tillämpning gäller för klassificeringen av de produkter som omfattas av den här förordningen. Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av den här förordningen skall även gälla för Gemensamma tulltaxan.
2. Om inte annat föreskrivs i den här förordningen eller bestäms med stöd av en bestämmelse i denna, skall det, vid import från tredje land, vara förbjudet att
- ta ut en avgift som har motsvarande verkan som en tull,
- tillämpa varje form av kvantitativ restriktion eller åtgärd med motsvarande verkan.
Artikel 22
1. Om marknaden inom gemenskapen för en eller flera av de produkter som avses i artikel 1.2, som en följd av import eller export, drabbas av eller riskerar att drabbas av allvarliga störningar som kan äventyra målen i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas vid handel med tredje land till dess att störningarna eller risken för störningar har upphört.
Rådet skall, på förslag av kommissionen och i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget, anta allmänna regler för tillämpningen av den här punkten och fastställa i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstaterna får vidta skyddsåtgärder.
2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår skall kommissionen, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om nödvändiga åtgärder, vilka skall meddelas rådet och medlemsstaterna och som skall vara direkt tillämpliga. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat skall den fatta beslut i frågan inom tre arbetsdagar efter mottagandet.
3. Varje medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut till rådet inom tre arbetsdagar efter det att beslutet meddelades. Rådet skall sammanträda genast. Det får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva åtgärden i fråga.
4. Bestämmelserna i den här artikeln skall tillämpas med iakttagande av de skyldigheter som följer av de internationella avtal som har slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget.
AVDELNING III Allmänna bestämmelser
Artikel 23
Artiklarna 92, 93 och 94 i fördraget skall tillämpas på produktionen av och handeln med de produkter som avses i artikel 1.2.
Artikel 24
Bestämmelserna om nationell kontroll och gemenskapskontroll i avdelning VI i förordning (EG) nr 2200/96 skall tillämpas vid kontrollen av att gemenskapens regler följs inom marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker.
Artikel 25
Administrativa sanktioner, finansiella eller andra, skall beslutas i enlighet med det i artikel 29 angivna förfarandet med beaktande av vad som är nödvändigt inom denna sektor.
Artikel 26
Om det är nödvändigt att vidta åtgärder för att underlätta omställningen från det gamla systemet till det som fastställs i den här förordningen, skall dessa åtgärder vidtas enligt det förfarande som anges i artikel 29.
Artikel 27
1. Medlemsstaterna och kommissionen skall lämna varandra de uppgifter som är nödvändiga för tillämpningen av denna förordning. Vilka uppgifter som skall meddelas skall fastställas enligt förfarandet i artikel 29. Föreskrifter för hur dessa uppgifter skall överföras och spridas skall antas enligt samma förfarande.
2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de bestämmelser i lagar och andra författningar som de antar för tillämpningen eller med tillämpning av denna förordning senast en månad efter antagandet, samt vid ändringar av dessa bestämmelser.
3. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som krävs för att beivra överträdelser av bestämmelserna i den här förordningen och för att förebygga och hindra bedrägerier.
Artikel 28
En förvaltningskommitté för bearbetade frukt- och grönsaksprodukter (nedan kallad "kommittén") skall inrättas. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.
Artikel 29
1. När hänvisning görs till förfarandet i denna artikel, skall kommittén sammankallas av ordföranden, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.
3. a) Kommissionens beslut skall vara omedelbart tillämpliga.
b) Om besluten inte är förenliga med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte överstiger en månad från dagen då rådet underrättades.
Rådet får inom en månad fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet.
Artikel 30
Kommittén får behandla varje annan fråga som dess ordförande, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat, hänskjuter till den.
Artikel 31
De utgifter som uppstår vid tillämpningen av artiklarna 2, 7, 9.4, 9.5 och 10.3 skall betraktas som interventionsåtgärder avsedda att stabilisera jordbruksmarknaderna i den mening som avses i artikel 1.2 b i rådets förordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (9).
Artikel 32
Denna förordning skall tillämpas på ett sådant sätt att vederbörlig hänsyn samtidigt tas till de mål som anges i artiklarna 39 och 110 i fördraget.
Artikel 33
1. Denna förordning träder i kraft på dagen för dess offentliggörande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Den skall tillämpas från och med den 1 januari 1997. Avdelning I skall emellertid inte tillämpas för alla berörda produkter förrän vid inledningen av regleringsåret 1997/98.
2. Följande förordningar upphävs med verkan från den dag då motsvarande bestämmelser i den här förordningen träder i kraft:
- rådets förordning (EEG) nr 426/86 av den 24 februari 1986 om en gemensam organisation av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker (10),
- rådets förordning (EEG) nr 2245/88 av den 19 juli 1988 om införandet av ett system med garantitrösklar för persikor i sockerlag (11),
- rådets förordning (EEG) nr 1206/90 av den 7 maj 1990 om allmänna bestämmelser för ordningen med produktionsstöd för bearbetade produkter av frukt och grönsaker (12), och
- rådets förordning (EEG) nr 668/93 av den 17 mars 1993 om införandet av en gräns för beviljande av produktionsstöd för bearbetade produkter av tomater (13).
Hänvisningar till ovannämnda förordningar skall tolkas som hänvisningar till den här förordningen och skall läsas enligt jämförelsetabellerna i bilaga IV.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Luxemburg den 28 oktober 1996.