Směrnice Rady
ze dne 8. prosince 1969
o ochraně proti rakovině bramboru
69/464/EHS
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Shromáždění [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,
vzhledem k tomu, že produkce brambor zaujímá významné místo v zemědělství Společenství;
vzhledem k tomu, že výnos z této produkce je soustavně ohrožován škodlivými organismy;
vzhledem k tomu, že ochranou pěstování brambor proti těmto škodlivým organismům by měla nejen být zachována jejich produkční kapacita, ale také zvýšena zemědělská produktivita;
vzhledem k tomu, že ochranná opatření proti zavlékání škodlivých organismů do jednotlivých členských států, by měla pouze omezený účinek, pokud by proti těmto organismům neexistovala souběžná a metodicky řízená ochrana v celém Společenství a nezamezovalo se jejich rozšiřování;
vzhledem k tomu, že jedním z nejnebezpečnějších škodlivých organismů pro brambory je Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc., původce houbové choroby "rakovina bramboru";
vzhledem k tomu, že se tento škodlivý organismus vyskytl v několika členských státech a že ve Společenství stále existuje několik zamořených území;
vzhledem k tomu, že dokud nebudou přijata účinná opatření k ochraně proti tomuto škodlivému organismu a k zamezení jeho šíření, je pěstování brambor v celém Společenství trvale ohroženo;
vzhledem k tomu, že k vyhubení tohoto škodlivého organismu je nezbytné, aby Společenství přijalo minimální opatření; že by členským státům mělo být umožněno přijmout v případě potřeby doplňující nebo přísnější ustanovení;
vzhledem k tomu, že důležitou roli hrají odrůdy brambor, které jsou rezistentní vůči určitým patotypům tohoto škodlivého organismu; že jejich použití zejména v bezpečnostních zónách kolem zamořených pozemků má zásadní význam; že je proto v obecném zájmu pravidelně zveřejňovat seznam těchto odrůd;
vzhledem k tomu, že je pro zjištění napadení a rezistence odrůd brambor nutno použít vhodné metody, proti nimž nevznášejí členské státy žádné námitky,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Tato směrnice se týká minimálních opatření, která mají být učiněna v členských státech na ochranu proti rakovině bramboru a k zamezení jejího šíření.
Článek 2
1. Je-li zaznamenán výskyt Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc., původce rakoviny bramboru, vymezí členské státy zamořený pozemek a vyznačí dostatečně velkou bezpečnostní zónu k zabezpečení ochrany okolních oblastí.
2. Pozemek se považuje za zamořený, pokud příznaky rakoviny bramboru byly zjištěny alespoň na jedné rostlině na tomto pozemku.
Článek 3
Členské státy stanoví, že hlízy a nať brambor, které pocházejí ze zamořených pozemků, musejí být ošetřeny takovým způsobem, aby byl škodlivý organismus zničen. Pokud již není možné zjistit místo, z něhož napadené hlízy a nať pocházely, je nutno ošetřit celou partii, v níž se nacházely tyto hlízy nebo tato nať.
Článek 4
Členské státy stanoví, že na zamořených pozemcích:
a) nesmějí být pěstovány žádné brambory;
b) nesmějí být pěstovány a skladovány v půdě nebo jinak žádné rostliny, které jsou určeny k dalšímu pěstování.
Článek 5
1. Členské státy stanoví, že v bezpečnostní zóně smějí být pěstovány pouze brambory, které jsou rezistentní vůči patotypům Synchytrium endobioticum, zjištěným na zamořeném pozemku.
2. Odrůda brambor se považuje za rezistentní vůči některému patotypu Synchytrium endobioticum, pokud po napadení tímto patotypem se není nutno obávat druhotných infekcí.
Článek 6
Členské státy zruší opatření k ochraně proti rakovině bramboru nebo k zabránění jejímu šíření až poté, co nebude zjištěn další výskyt Synchytrium endobioticum.
Článek 7
Členské státy zakážou držení populací Synchytrium endobioticum.
Článek 8
Členské státy jsou oprávněny povolit výjimky z opatření uvedených v článcích 3, 4, 5 a 7 k vědeckým účelům, testování a šlechtitelské práci, pokud tyto výjimky nejsou na újmu ochrany proti rakovině bramboru a nevyvolávají nebezpečí jejího rozšíření.
Článek 9
Členské státy mohou přijmout doplňující nebo přísnější pravidla k ochraně proti rakovině bramboru nebo k zabránění jejího rozšíření, je-li to nezbytné.
Článek 10
1. Členské státy sdělí Komisi do 1. ledna každého roku seznam všech odrůd brambor, u nichž povolily uvedení na trh a u nichž byla prostřednictvím úředního zkoumání zjištěna rezistence vůči Synchytrium endobioticum. Uvedou rovněž patotypy, proti nimž jsou tyto odrůdy rezistentní.
2. Komise zajistí, aby každý rok, pokud možno do 1. února, byl na základě sdělení členských států zveřejněn seznam těchto rezistentních odrůd.
Článek 11
Členské státy zajistí, aby ke zjišťování zamoření Synchytrium endobioticum a ke zjišťování rezistence odrůd brambor proti tomuto škodlivému organismu byly použity vhodné metody, proti nimž nevznášejí členské státy žádné námitky.
Článek 12
Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do dvou let od jejího oznámení. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 13
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 8. prosince 1969.
RÅDETS DIREKTIV av den 8 december 1969 om bekämpning av potatiskräfta (69/464/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och
med beaktande av följande:
Potatisproduktionen intar en viktig plats inom gemenskapens jordbruk.
Potatisavkastningen hotas ständigt av växtskadegörare.
Genom att skydda potatisodlingarna mot sådana skadegörare skulle inte endast produktionskapaciteten upprätthållas utan jordbruksproduktionen skulle också öka.
Skyddsåtgärder mot införsel av växtskadegörare till enskilda medlemsstater skulle endast ha en begränsad effekt om inte sådana skadegörare bekämpades samtidigt och metodiskt i hela gemenskapen och hindrades från att sprida sig.
En av de farligaste skadegörarna på potatis är Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc., den sjukdomsalstrande organism som orsakar svampsjukdomen potatiskräfta.
Denna sjukdom har förekommit i flera medlemsstater och det finns några begränsade smittkällor inom gemenskapen.
Det föreligger en ständig risk för potatisodlingar i hela gemenskapen om effektiva åtgärder inte vidtas för att bekämpa denna sjukdom och förhindra dess spridning.
För att denna skadegörare skall kunna utrotas, måste minimibestämmelser fastställas för gemenskapen. Medlemsstaterna måste om nödvändigt kunna vidta ytterligare eller strängare bestämmelser.
Potatissorter som är resistenta mot vissa raser av denna skadegörare spelar en viktig roll. Deras användning är av stor betydelse, särskilt i de skyddsområden som omger smittade områden. Det ligger därför i allas intresse att förteckningar över sådana sorter regelbundet offentliggörs.
För att kunna fastslå om angrepp förekommer och om sorterna är resistenta, förefaller det nödvändigt att tillämpa lämpliga metoder som medlemsstaterna inte har någon invändning mot.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Detta direktiv rör de minimiåtgärder som skall vidtas i medlemsstaterna för att bekämpa potatiskräfta och för att förhindra spridning av denna svampsjukdom.
Artikel 2
1. Då förekomst av Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc., den sjukdomsalstrande organism som orsakar potatiskräfta, konstateras, skall medlemsstaterna avgränsa det smittade området och ett skyddsområde som är tillräckligt vidsträckt för att säkerställa att de omgivande arealerna skyddas.
2. Ett område skall anses vara smittat då symptom på potatiskräfta har hittats på minst en planta från detta område.
Artikel 3
Medlemsstaterna skall föreskriva att potatisknölar och blast som kommer från smittade områden skall behandlas på ett sådant sätt att skadegöraren förintas. Om det inte längre är möjligt att avgöra varifrån smittade knölar och smittad blast kommer, måste hela det parti behandlas, i vilket de smittade knölarna eller den smittade blasten har påvisats.
Artikel 4
Medlemsstaterna skall föreskriva att inom smittade områden
a) får ingen potatis odlas,
b) får ingen växt som är avsedd för omplantering odlas, jordslås eller lagras.
Artikel 5
1. Medlemsstaterna skall föreskriva att inom skyddsområde får potatis odlas endast om den är av en sort som är resistent mot de raser av Synchytrium endobioticum som förekommer inom det smittade området.
2. En potatissort skall betraktas som resistent mot en viss ras av Synchytrium endobioticum om den reagerar på smitta från den patogena organismen av den rasen på ett sådant sätt att det inte är någon fara för sekundära angrepp.
Artikel 6
Medlemsstaterna skall återkalla de åtgärder som har vidtagits för att bekämpa potatiskräfta eller för att förhindra dess spridning endast om Synchytrium endobioticum inte längre kan påvisas.
Artikel 7
Medlemsstaterna skall förbjuda innehav av kulturer av Synchytrium endobioticum.
Artikel 8
Medlemsstaterna får tillåta undantag från de åtgärder som avses i artiklarna 3, 4, 5 och 7 i vetenskapligt syfte, för försök och för växtförädling förutsatt att sådana undantag inte inverkar menligt på bekämpningen av potatiskräfta och inte skapar någon risk för spridning av denna sjukdom.
Artikel 9
Medlemsstaterna får fastställa de ytterligare eller strängare bestämmelser som kan krävas för att bekämpa potatiskräfta eller för att förhindra dess spridning.
Artikel 10
1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari varje år till kommissionen inge en förteckning över alla de potatissorter som de godkänner för saluföring och som de genom en officiell undersökning har funnit är resistenta mot Synchytrium endobioticum. De skall ange vilka raser som sorterna är resistenta mot.
2. Kommissionen skall säkerställa att en förteckning över resistenta sorter, som grundar sig på medlemsstaternas ingivna förteckningar, offentliggörs varje år, om möjligt före den 1 februari.
Artikel 11
Medlemsstaten skall säkerställa att nedsmittning av Synchytrium endobioticum och potatissorternas resistens mot denna organism konstateras med lämpliga metoder till vilka medlemsstaterna inte har några invändningar.
Artikel 12
Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom två år efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.
Artikel 13
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 8 december 1969.