ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 6. listopadu 2008
O státní podpoře č. C 17/05 (ex N 194/05 a PL 34/04), kterou Polsko poskytlo společnosti Stocznia Gdynia
(oznámeno pod číslem K(2008) 6771)
(Pouze polské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2010/47/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Podle ustanovení bodu 3 přílohy IV Smlouvy o přistoupení týkajících se prozatímního mechanismu oznámilo Polsko dopisem ze dne 29. dubna 2004 restrukturalizační opatření pro společnost Stocznia Gdynia S.A. (dále jen „loděnice v Gdyni“). Případ byl zaevidován pod číslem PL 34/04.
(2)
Dopisem ze dne 19. května 2004 Komise Polsko požádala, aby poskytlo některé chybějící dokumenty. Tyto dokumenty byly poskytnuty dne 16. června 2004. Komise si vyžádala další informace dopisy ze dne 30. července 2004, 8. října 2004, 23. listopadu 2004 a 4. března 2005, na něž Polsko odpovědělo dopisem ze dne 3. září 2004, zaevidovaným dne 7. září 2004, 10. listopadu 2004, zaevidovaným dne 15. listopadu 2004, 17. února 2005, zaevidovaným dne 21. února 2005, 30. března 2005, zaevidovaným dne 1. dubna 2005, a 18. dubna 2005, zaevidovaným dne 20. dubna 2005. Dopisem ze dne 22. dubna 2005, zaevidovaným téhož dne, Polsko akceptovalo, že Komise bude považovat oznámení případu PL 34/04 ze dne 29. dubna 2004 za oznámení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES s ohledem na opatření, u nichž bylo zjištěno, že představují novou podporu. Tomuto případu bylo přiděleno nové číslo: N 194/04.
(3)
Dne 1. června 2005 Komise přijala rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, které bylo zveřejněno v Úředním věstníku (2), a vyzvala Polsko a zúčastněné strany, aby podaly své připomínky.
(4)
Po prodloužení lhůty pro podání připomínek (dopis ze dne 9. srpna 2005) Polsko předložilo své připomínky dopisem ze dne 2. září 2005, zaevidovaným dne 5. září 2005. Ve své odpovědi Polsko Komisi předložilo aktualizovaný plán restrukturalizace pro loděnici v Gdyni ze dne 4. března 2004 (dále jen „plán restrukturalizace z roku 2004“).
(5)
Polsko podalo další připomínky dopisem ze dne 3. listopadu 2005, zaevidovaným dne 7. listopadu 2005.
(6)
Loděnice v Gdyni předložila připomínky dopisem ze dne 10. října 2005, zaevidovaným dne 14. října 2005. Připomínky podaly rovněž společnost Ray Car Carriers (dopisem ze dne 7. října 2005, zaevidovaným dne 10. října 2005), úřad stálého zástupce Dánska při Evropské unii (dopisem ze dne 7. října 2005, zaevidovaným dne 11. října 2005), dánský svaz pro námořní dopravu Danske Maritime (dopisem ze dne 7. října 2005, zaevidovaným téhož dne), odborový svaz Solidarita (dopisem ze dne 7. října 2005, zaevidovaným dne 10. října 2005) a polské sdružení stavitelů lodí (dopisem ze dne 10. října 2005, zaevidovaným dne 11. října 2005).
(7)
Komise předložila Polsku tyto připomínky dopisy ze dne 26. října 2005 a 12. prosince 2005 (3). Polsko odpovědělo na připomínky podané loděnicí v Gdyni dopisem ze dne 16. ledna 2006, zaevidovaným dne 18. ledna 2006. K podání ostatních třetích stran Polsko nepředložilo žádné připomínky.
(8)
K posouzení plánu restrukturalizace z roku 2004 si Komise vyžádala pomoc externího poradce. Poradce předložil Komisi zprávu v březnu 2005.
(9)
Dopisem ze dne 13. ledna 2006 Komise Polsko požádala, aby poskytlo aktuální informace o nejnovějším vývoji strategie restrukturalizace loděnice v Gdyni. Polsko odpovědělo dopisem ze dne 20. února 2006, zaevidovaným dne 21. února 2006, a na schůzce mezi zástupci Komise, polských orgánů a loděnice v Gdyni, která se uskutečnila dne 22. února 2006. Polsko oznámilo, že plán restrukturalizace z roku 2004 je zastaralý a že přijalo novou strategii restrukturalizace skupiny gdyňských loděnic zahrnující vyčlenění gdaňské loděnice ze skupiny a částečnou privatizaci loděnice v Gdyni. Polsko rovněž oznámilo, že pozměněný plán restrukturalizace bude Komisi předložen do 30. června 2006 a že privatizace loděnice v Gdyni by měla začít krátce poté.
(10)
V návaznosti na tuto schůzku zaslala Komise dne 8. března 2006 Polsku dopis, na nějž Polsko odpovědělo dopisem ze dne 13. března 2006, zaevidovaným téhož dne, a oznámilo harmonogram privatizace. Polsko poskytlo doplňkové informace o procesu privatizace dopisem ze dne 29. března 2006, zaevidovaným dne 30. března 2006. Komise si vyžádala další informace dopisem ze dne 30. března 2006, na nějž Polsko odpovědělo dopisem ze dne 19. dubna 2006, zaevidovaným dne 20. dubna 2006.
(11)
Dopisem ze dne 6. dubna 2006, zaevidovaným dne 10. dubna 2006, Polsko předložilo první předlohu dokumentu „Strategie pro odvětví stavby lodí (loděnice pro stavbu námořních lodí) v Polsku na období 2006-2010“. Komise podala své připomínky dopisem ze dne 12. dubna 2006. Dokument byl s konečnou platností schválen polskou Radou ministrů dne 31. srpna 2006 a zaslán Komisi dopisem ze dne 1. září 2006, zaevidovaným téhož dne.
(12)
E-mailem ze dne 15. května 2006 poskytla loděnice v Gdyni Komisi „informační memorandum o loděnici v Gdyni“ z května 2006, které bylo potenciálním investorům zpřístupněno ode dne 10. května 2006.
(13)
Dopisem ze dne 26. května 2006, zaevidovaným dne 30. května 2006, Polsko předložilo další informace o probíhajícím procesu privatizace, včetně seznamu společností, kterým Polsko prostřednictvím svého poradce pro privatizaci zaslalo nabídku k účasti na novém navýšení kapitálu, jež bylo valnou hromadou loděnice v Gdyni schváleno dne 19. dubna 2006. Dopisem ze dne 13. července 2006, zaevidovaným dne 17. července 2006, Polsko poskytlo další informace o probíhajícím procesu privatizace a informovalo Komisi, že předběžné nabídky k účasti na navýšení kapitálu předložily dvě společnosti, a poskytlo srovnávací analýzu těchto nabídek, kterou provedl poradce pro privatizaci.
(14)
Loděnice v Gdyni předložila Komisi první předlohu změn plánu restrukturalizace dne 9. června 2006. Dne 13. června 2006 navštívili zástupci Komise loděnici a předložili první připomínky k pozměněnému plánu restrukturalizace. Externí poradce Komise poskytl své připomínky ve zprávě z července 2006. Komise se vyjádřila k nedostatkům předlohy změn plánu restrukturalizace dopisem ze dne 17. července 2006.
(15)
Uskutečnilo se několik schůzek týkajících se procesu privatizace a předložení pozměněného plánu restrukturalizace, kterých se zúčastnili zástupci Komise a polských orgánů: v Bruselu dne 31. ledna, 22. února a 10. května 2006 a v prostorách loděnice v Gdyni dne 13. června 2006.
(16)
Polsko odpovědělo na dopis Komise ze dne 17. července 2006 dopisem ze dne 31. srpna 2006, zaevidovaným dne 1. září 2006.
(17)
Po rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Polsko oznámilo změny „Plánu restrukturalizace loděnice v Gdyni“ ze dne 3. září 2006 (dále jen „plán restrukturalizace z roku 2006“) a novou státní podporu pro loděnici v Gdyni.
(18)
Polsko poskytlo další informace o procesu restrukturalizace loděnice v Gdyni dopisem ze dne 12. září 2006, zaevidovaným dne 13. září 2006, a uvedlo zejména, že došlo k oddělení kapitálu skupiny loděnic v Gdaňsku a Gdyni.
(19)
Další informace o procesu privatizace loděnice v Gdyni byly předloženy dopisem ze dne 26. září 2006, zaevidovaným dne 27. září 2006.
(20)
Polsko oznámilo další novou podporu loděnici v Gdyni dopisem ze dne 21. listopadu 2006, zaevidovaným dne 27. listopadu 2006.
(21)
Dne 7. prosince 2006 se konala schůzka mezi členkou Komise Neelie Kroesovou a polským ministrem hospodářství Piotrem Wozniakem. P. Wozniak uvedl, že Polsko hodlá obnovit proces privatizace loděnice v Gdyni prostřednictvím otevřeného a transparentního řízení, jež má být dokončeno do června 2007. Polsko toto prohlášení potvrdilo dopisem ze dne 27. prosince 2006, zaevidovaným dne 4. ledna 2007, a odkázalo na rozhodnutí Rady ministrů ze dne 19. prosince 2006 o schválení dokumentu s názvem „Informace o stavu odvětví stavby lodí“. Polsko Komisi požádalo, aby se zapojila do jednání o vyrovnávacích opatřeních.
(22)
Dne 19. prosince 2006 zástupci Komise spolu s externím poradcem loděnici navštívili, aby zjistili skutečnosti a získali údaje potřebné k posouzení vyrovnávacích opatření. Externí poradce Komise předložil zprávu o kapacitě loděnice dne 16. ledna 2007.
(23)
Komise odpověděla na dopis ze dne 27. prosince 2006 dopisem ze dne 29. ledna 2007, v němž mimo jiné Polsko požádala, aby do konce února 2007 předložilo návrh vyrovnávacích opatření pro loděnici v Gdyni.
(24)
Dopisem ze dne 28. února 2007, zaevidovaným téhož dne, Polsko předložilo vysvětlení týkající se privatizace loděnice v Gdyni a návrh vyrovnávacích opatření.
(25)
Na základě toho se dne 15. března 2007 uskutečnila technická schůzka zástupců Komise, polských orgánů a zástupců loděnice, která se týkala především vyrovnávacích opatření, byl však na ní projednán rovněž probíhající proces privatizace. Komise a polské orgány se dohodly, že Komise projedná technické záležitosti přímo s loděnicí v Gdyni s cílem opatřit si veškeré údaje potřebné pro posouzení polského návrhu vyrovnávacích opatření. Loděnice v Gdyni předala určité prvotní informace o kapacitě loděnice e-mailem ze dne 12. března 2007, zaevidovaným dne 27. dubna 2007.
(26)
Komise si vyžádala další informace ohledně vyrovnávacích opatření dopisy ze dne 29. března 2007, 27. dubna 2007 a 25. května 2007, na něž loděnice v Gdyni odpověděla dopisem ze dne 20. dubna 2007, zaevidovaným dne 23. dubna 2007, 9. května 2007, zaevidovaným dne 10. května 2007, a 30. května 2007, zaevidovaným dne 31. května 2007. Loděnice v Gdyni předala další informace na schůzce se zástupci Komise dne 6. června 2007 a následně dopisem ze dne 18. června 2007, zaevidovaným dne 21. června 2007. Komise položila další dotazy e-mailem ze dne 20. června 2007, na nějž loděnice v Gdyni odpověděla dopisem ze dne 25. června 2007, zaevidovaným téhož dne.
(27)
Dopisem ze dne 31. července 2007 Komise Polsko informovala, že z její předběžné analýzy vyrovnávacích opatření, které Polsko navrhlo pro loděnici v Gdyni, vyplývá, že opatření jsou přijatelná s výhradou splnění určitých podmínek. Polsko odpovědělo dopisem ze dne 24. srpna 2007, zaevidovaným dne 27. srpna 2007, v němž se vyjádřilo k podmínkám pro provedení vyrovnávacího opatření pro loděnici v Gdyni. Komise uzavřela otázku vyrovnávacích opatření dopisem ze dne 3. října 2007.
(28)
V telefonickém rozhovoru ze dne 24. května 2007 polské orgány Komisi informovaly, že Polsko hodlá obnovit proces privatizace loděnice v Gdyni formou veřejného nabídkového řízení. Komise si vyžádala zevrubné informace o nejnovějším vývoji procesu privatizace dopisem ze dne 29. května 2007 a svou žádost zopakovala v dopise ze dne 6. června 2007. Polsko odpovědělo dopisem ze dne 22. června 2007, zaevidovaným dne 25. června 2007, a po další žádosti o informace ze dne 28. června 2007 doplnilo své podání dopisem ze dne 11. července 2007, zaevidovaným téhož dne. Tímto dopisem Polsko předložilo Komisi rovněž informační memorandum o loděnici v Gdyni ze dne 4. července 2007 (dále jen „informační memorandum“). V dopise ze dne 31. července 2007 Komise uvedla, že proces privatizace již nelze déle protahovat.
(29)
Komise předala své připomínky k informačnímu memorandu dopisem ze dne 30. července 2007. Polsko odpovědělo dopisem ze dne 21. srpna 2007, zaevidovaným dne 27. srpna 2007. Dopisem ze dne 29. srpna 2007, zaevidovaným téhož dne, Polsko předložilo návrh dokumentu s názvem „Doplňkové vysvětlení k informačnímu memorandu o loděnici v Gdyni“ ze dne 29. srpna 2007, jenž má být připojen k informačnímu memorandu ze dne 4. července 2007 (dále jen „příloha informačního memoranda“). Komise podala své připomínky k příloze informačního memoranda dopisem ze dne 4. září 2007, na nějž Polsko odpovědělo dopisem ze dne 7. září 2007, v němž předložilo pozměněnou verzi přílohy informačního memoranda. Komise podala své konečné připomínky dopisem ze dne 14. září 2007.
(30)
Polsko poskytlo informace o nejnovějším vývoji procesu privatizace dopisem ze dne 7. září 2007, zaevidovaným téhož dne, 23. října 2007, zaevidovaným dne 24. října 2007, a 25. října 2007, zaevidovaným téhož dne.
(31)
V odpovědi na dopis Komise ze dne 30. listopadu 2007 Polsko poskytlo další informace o procesu privatizace dopisy ze dne 13., 19. a 21. prosince 2007, zaevidovanými dne 14., 20. a 21. prosince 2007. V posledním dopise Polsko Komisi informovalo, že obdrželo tři závazné nabídky na koupi loděnice v Gdyni. Tyto nabídky byly Komisi předloženy dopisem ze dne 8. února 2008, zaevidovaným dne 11. února 2008.
(32)
Dne 10. ledna 2008 se v Bruselu uskutečnila schůzka zástupců Komise a polských orgánů, jejíž závěry Komise zopakovala v dopisech ze dne 17. a 30. ledna 2008.
(33)
Dopisem ze dne 30. ledna 2008 Polsko Komisi sdělilo, že k jednání se státní pokladnou byli vyzváni dva uchazeči. Dopisem ze dne 14. února 2008, zaevidovaným dne 19. února 2008, Polsko oznámilo, že proces privatizace loděnice v Gdyni bude dokončen do léta 2008. Komise odpověděla dopisem ze dne 28. února 2008.
(34)
Dopisem ze dne 29. února 2008, zaevidovaným dne 3. března 2008, Polsko poskytlo první předlohu nového plánu restrukturalizace vypracovaného jedním z uchazečů, společností Amber Sp. z o.o. Této společnosti byla dne 20. března 2008 udělena dočasná exkluzivita při jednání a společnost předložila aktualizaci předlohy plánu restrukturalizace e-mailem ze dne 9. dubna 2008, zaevidovaným dne 24. dubna 2008. Další informace tento uchazeč poskytl v „Hlavních směrech restrukturalizace“, dokumentu, který byl předložen na schůzce dne 10. dubna 2008 a zaevidován dne 18. dubna 2008. Informace vypracované druhým uchazečem byly předloženy později, dopisem ze dne 7. dubna 2008, zaevidovaným dne 18. dubna 2008, po upomínce ze dne 18. března 2008.
(35)
Polsko předložilo informace o vývoji jednání se společností Amber Sp. z o.o. jakožto výlučným uchazečem dopisem ze dne 28. března 2008, zaevidovaným téhož dne, 7. dubna 2008, zaevidovaným dne 18. dubna 2008, 23. dubna 2008, zaevidovaným téhož dne, a 25. dubna 2008, zaevidovaným téhož dne. Dne 10. dubna 2008 se ve Varšavě konala schůzka zástupců Komise, loděnice v Gdyni, společnosti Amber Sp. z o.o. a polských orgánů. Polsko předložilo Komisi zápis ze schůzky dopisem ze dne 7. května 2008, zaevidovaným dne 13. května 2008.
(36)
Komise uvedla své připomínky k pokroku procesu privatizace dopisy ze dne 21. a 30. dubna 2008.
(37)
Dopisem ze dne 12. května 2008, zaevidovaným téhož dne, Polsko Komisi informovalo, že společnost Amber Sp. z o.o. odstoupila z procesu privatizace. Dopisem ze dne 26. května 2008, zaevidovaným dne 27. května 2008, polské orgány Komisi informovaly, že se dne 15. května 2008 polský ministr financí rozhodl ukončit proces privatizace v rámci veřejné výzvy k účasti na jednáních s uchazeči, jejichž nabídky byly přijaty v řízení, jež bylo zahájeno v roce 2007.
(38)
Polské orgány Komisi rovněž sdělily, že podnikají kroky k obnovení procesu privatizace s cílem podepsat smlouvy o privatizaci v listopadu 2008. Ode dne 3. června 2008 Polsko předkládalo Komisi každodenní zprávy o opatřeních přijatých různými zúčastněnými stranami v obnoveném procesu privatizace. Dopisem ze dne 6. června 2008, zaevidovaným téhož dne, Polsko Komisi předložilo „informační memorandum o loděnici v Gdyni“ ze dne 2. června 2008 (dále jen „informační memorandum z roku 2008“).
(39)
Na žádost polských orgánů se dne 10. června 2008 uskutečnila schůzka mezi zástupci Komise, polských orgánů a společnosti ISD Polska, která byla Komisi představena jako potenciální kupec loděnice v Gdyni. Další schůzka Komise a polských orgánů se konala dne 13. června 2008.
(40)
Dopisem ze dne 26. června 2008, zaevidovaným téhož dne, Polsko předložilo předlohu plánu restrukturalizace loděnic v Gdyni a v Gdaňsku, který vypracovala společnost ISD Polska (vlastník loděnice v Gdaňsku) a předlohu plánu restrukturalizace pro loděnici v Gdyni vyhotoveného společností Polish Shipbuilding Company (dále jen „PSC“).
(41)
Dopisem ze dne 4. července 2008 si Komise vyžádala objasnění určitých otázek souvisejících s předlohou plánu restrukturalizace, který vyhotovila společnost ISD Polska. Polsko odpovědělo dopisy ze dne 7. a 8. července 2008, zaevidovanými vždy týž den. Dne 8. července 2008 se uskutečnila schůzka zástupců polských orgánů, společnosti ISD Polska a Komise.
(42)
Dopisem ze dne 14. července 2008 se Polsko zavázalo, že Komisi poskytne úplný plán restrukturalizace do 12. září téhož roku.
(43)
Dne 16. července 2008 Komise předběžně schválila hodnocení a závěry obsažené v předloze rozhodnutí o ukončení formálního vyšetřovacího řízení, v nichž uvedla, že podpora poskytnutá loděnici v Gdyni není slučitelná se společným trhem a musí být navrácena. Na základě dopisu polských orgánů ze dne 14. července 2008 se však Komise rozhodla odložit přijetí rozhodnutí, aby mohla posoudit, zda nový plán restrukturalizace, který mají polské orgány předložit do 12. září 2008, významně zlepší situaci a umožní, aby byla podpora považována za slučitelnou se společným trhem.
(44)
Od té doby Polsko poskytovalo Komisi každý týden aktuální informace o procesu privatizace (dopisy ze dne 28. července, 4. srpna, 12. srpna, 21. srpna, 25. srpna, 1. září, 8. září, 16. září a 23. září, zaevidované vždy týž den).
(45)
Dopisem ze dne 18. července, zaevidovaným dne 21. července, Polsko požádalo Komisi o tři kola konzultací k předloze plánu restrukturalizace, aby mohlo vypracovat konečnou verzi přihlížející k připomínkám Komise. Komise souhlasila s harmonogramem v dopise ze dne 31. července.
(46)
První neoficiální schůzka mezi polskými orgány a Komisí se však uskutečnila až dne 21. srpna 2008. Další schůzka s polskými orgány za účasti společnosti ISD Polska se konala dne 2. září 2008. Polsko neformálně předložilo předlohu plánu restrukturalizace vypracovaného společností ISD Polska dne 28. srpna 2008 a pozměněnou verzi této předlohy dne 8. září 2008.
(47)
Dopisem ze dne 12. září 2008, zaevidovaným téhož dne, Polsko předložilo plán finanční restrukturalizace loděnic v Gdyni a Gdaňsku vyhotovený společností ISD Polska.
(48)
Dopisem ze dne 16. září 2008, zaevidovaným dne 17. září 2008, Polsko předložilo předlohu smlouvy o privatizaci mezi společností ISD Polska a polskou státní pokladnou.
(49)
Dne 30. září 2008 byla uspořádána schůzka mezi polskými orgány a Komisí. Schůzky se zúčastnili zástupci společnosti ISD Polska.
(50)
Dopisem ze dne 27. října 2008 Komise polské orgány informovala o rámcových podmínkách pro výkon tohoto rozhodnutí. Dopisem ze dne 3. listopadu 2008, zaevidovaným dne 4. listopadu 2008, se Polsko zavázalo dodržet plně tyto podmínky. Komise tento závazek přijala dopisem ze dne 6. listopadu 2008.
(51)
Dopisem ze dne 14. června 2007 Komise polské orgány požádala, aby poskytly informace o veškeré státní podpoře, kterou loděnice obdržela od přistoupení Polska k EU dne 1. května 2004. Polsko odpovědělo dopisem ze dne 11. července 2007, zaevidovaným téhož dne. Komise si vyžádala další vysvětlení dopisem ze dne 13. listopadu 2007, na nějž Polsko odpovědělo dopisem ze dne 9. ledna 2008, zaevidovaným téhož dne. Polsko Komisi informovalo o dodatečné podpoře poskytnuté loděnici v Gdyni dopisem ze dne 6. prosince 2007, zaevidovaným téhož dne, dopisem ze dne 12. února 2008, zaevidovaným dne 13. února 2008, a dopisem ze dne 6. června 2008, zaevidovaným téhož dne.
II. PODROBNÝ POPIS PODPORY
1. PŘÍSLUŠNÝ PODNIK
(52)
Příjemcem podpory je loděnice v Gdyni. Podnik se nachází v oblasti Trojměstí Gdaňsk-Gdyně-Sopoty na severu Polska.
(53)
Komise podotýká, že podle pravidel státní podpory jsou podniky v této oblasti způsobilé pro podporu ze strukturálních fondů v rámci cíle Konvergence (4) a z Fondu soudržnosti (5). Podniky usazené v této oblasti jsou případně způsobilé zejména pro podporu z regionálního operačního programu v rámci prioritních os pro podporu malých a středních podniků, inovací a převodu technologií (se zaměřením na tvorbu pracovních příležitostí v dlouhodobém horizontu) a pro rozvoj sociální a vzdělávací infrastruktury za účelem odborného vzdělávání a celoživotního učení. Podniky v této oblasti jsou rovněž způsobilé pro operační programy Inovativní hospodářství a Lidské zdroje, které mají pomoci zejména podnikům a trhu práce přizpůsobit se změnám hospodářství, včetně restrukturalizačních procesů.
(54)
Loděnice v Gdyni působí v odvětví stavby lodí, výroby trupů, konstrukcí ocelových mostů, služeb souvisejících se stavbou lodí i služeb, které s tímto odvětvím nesouvisí.
(55)
Největšími akcionáři loděnice v Gdyni (6) jsou státní pokladna, která vlastní 32 % akcií, což odpovídá 35 % hlasovacích práv, společnost Ray Car Carriers Ltd (16 % a 22 %), Korporacja Polskie Stocznie S.A. (10 % a 6 %), Agentura pro rozvoj průmyslu (Agencja Rozwoju Przemysli S.A.) (9 % a 13 %) a Stoczniowy Fundusz Inwestycyjny S.A. (7 % a 5 %). Žádný ze zbývajících akcionářů nemá podíl převyšující 4 %.
(56)
Loděnice v Gdyni je mateřskou společností skupiny gdyňských loděnic, která zahrnuje dvanáct dceřiných společností. Až donedávna byla jednou z dceřiných společností společnost Stocznia Gdańsk S.A., avšak na základě smlouvy z října 2007 prodala loděnice v Gdyni své zbývající akcie v gdaňské loděnici novému většinovému vlastníkovi společnosti Stocznia Gdańsk S.A. Od roku 1998 až do podzimu 2006 však měla loděnice v Gdyni většinový podíl ve společnosti Stocznia Gdańsk S.A. (dříve s názvem Stocznia Gdańsk - Grupa Stoczni Gdynia), restrukturalizace obou loděnic byla proto prováděna současně.
(57)
Hlavními výrobky loděnice v Gdyni v oblasti stavby lodí jsou kontejnerová plavidla od 1 100 do 5 000 TEU a lodě pro přepravu automobilů typu ro-ro s nosností od 2 100 do 6 000 automobilů. K dalším výrobkům patří víceúčelová plavidla, plavidla pro přepravu výrobků a chemických látek, lodě přepravující volně ložený náklad a lodě pro přepravu zkapalněných směsí plynných uhlovodíků.
(58)
V segmentu kontejnerových lodí do 3 000 TEU jsou jejími hlavními konkurenty evropské loděnice Aker Ostsee a Volkswerft Stralsund v Německu a korejské a čínské loděnice. Loděnice vyrábí největší lodě pro přepravu automobilů na světě (pokud jde o DWT) a její podíl na světové knize zakázek pro tyto výrobky činí 11 % (7). Žádná jiná loděnice v EU nevyrábí lodě pro přepravu automobilů této velikosti a jediným evropským konkurentem je loděnice Uljanik v Chorvatsku. Dalšími konkurenty loděnice v Gdyni jsou korejské a japonské loděnice.
(59)
Mezi roky 2002 a 2006 loděnice v Gdyni vyrobila 48 plavidel. V roce 2004 byla loděnice v Gdyni s ohledem na svou knihu zakázek (měřeno v CGT) 13. největší loděnicí na světě. V roce 2005 se nacházela na 21. místě, dosud však byla největší loděnicí v Evropě.
(60)
V současnosti (stav k dubnu 2008) (8) její kniha zakázek zahrnuje 16 smluv (12 lodí pro přepravu automobilů a 4 kontejnerová plavidla) s celkovým objemem 581 000 CGT a dodáním v roce 2008 a 2009.
(61)
Hlavní výrobní zařízení loděnice v Gdyni představují dva suché doky, SD I a SD II.
(62)
V srpnu 2007 měla loděnice v Gdyni 4 611 zaměstnanců, z nichž se 68 % přímo podílelo na výrobním procesu (9). To představuje snížení o 26 % oproti prosinci 2004, kdy loděnice zaměstnávala 6 249 osob (10).
(63)
Skupina gdyňských loděnic se setkala s potížemi poprvé v roce 2002. Plán restrukturalizace z roku 2004 objasňuje, že faktory, které přispěly k obtížné finanční situaci, byly vnější, například asijská konkurence, zhodnocení zlotého vůči dolaru, rostoucí ceny ocele a problémy s přístupem k finančním prostředkům po úpadku společnosti Stocznia Szczecin Porta Holding S.A. a zřícení portálového jeřábu v gdyňské loděnici během prudké bouře v roce 1999. Jako součást svého úsilí o naplnění knihy zakázek, zejména po získání gdaňské loděnice v roce 1998, které posílilo její výrobní potenciál, loděnice v Gdyni učinila řadu manažerských rozhodnutí, jež se ukázala jako problematická. Loděnice převzala projektová, technologická, finanční a obchodní rizika (nové výrobky, prototypy a ztrátová výstavba plavidel, která byla pro loděnici nová, například malé lodě pro přepravu volně loženého nákladu, lodě pro přepravu chemických látek, plavidla typu ro-ro, tankery pro přepravu plynu, lodě pro přepravu volně loženého nákladu a kontejnerů a lodě pro přepravu běžného nákladu). Rovněž tempo, jakým loděnice v Gdyni snižovala své výrobní náklady, nebylo dostatečné.
(64)
Tyto potíže pokračovaly během celého procesu restrukturalizace. Podle plánu restrukturalizace z roku 2006 patřilo k příčinám těchto přetrvávajících potíží zhodnocování zlotého vůči dolaru a nebývalý růst cen ocele, který se neprojevil ve smlouvách, jež loděnice uzavřela. Dalším důvodem byl nedostatek finančních zdrojů pro rozsáhlé restrukturalizační činnosti.
(65)
Finanční potíže skupiny vedly k zpožděním při placení veřejných a obchodních pohledávek a mezd, chybějícímu materiálu, zpomalení výroby, růstu nákladů (spotřeba práce, pokuty) a významným prodlevám při plnění smluv.
(66)
Finanční situace loděnice v Gdyni se postupně zhoršovala.
Tabulka č. 1
Výroba loděnice v Gdyni
(v milionech PLN)
2002
2003
2004
2005
2006
2007
Obrat
1 724
891
1 327
1 599
1 259
1 040
Výsledek
- 477
- 190
-77
- 114
- 292
- 311
Vlastní kapitál
- 288
- 285
- 576
- 928
Zdroj: plán restrukturalizace z roku 2006 a informační memorandum.
(67)
Loděnice očekává v roce 2008 a 2009 další významné ztráty plynoucí z její stávající knihy zakázek (11).
2. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ PODLE ČL. 88 ODST. 2 SMLOUVY O ES
(68)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise uvedla, že některá oznámená opatření představují novou podporu podle bodu 3 přílohy IV Smlouvy o přistoupení, jelikož byla provedena po přistoupení Polska k EU dne 1. května 2004, nebo nebyla udělena v době vydání rozhodnutí. Komise uvedla tato opatření v části B přílohy I uvedeného rozhodnutí.
(69)
Komise rovněž rozhodla, že řada opatření uvedených v části A přílohy I rozhodnutí byla ve prospěch loděnice v Gdyni provedena přede dnem 1. května 2004 a nebyla použitelná po přistoupení ve smyslu bodu 3 přílohy IV Smlouvy o přistoupení, nebyla proto přezkoumána v rámci řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES. Na tato opatření se proto toto rozhodnutí nevztahuje. Je však nutno k těmto opatřením přihlédnout při posuzování slučitelnosti opatření provedených po přistoupení se společným trhem.
(70)
Co se týká opatření uvedených v části B přílohy I rozhodnutí, Komise tvrdila, že údajně závazné rozhodnutí o těchto opatřeních nebylo vydáno před přistoupením, ačkoliv uznala, že byly podniknuty určité předběžné kroky směrem k takovémuto rozhodnutí.
(71)
Pokud jde o restrukturalizaci veřejných pohledávek v rámci řízení podle kapitoly 5a na základě zákona ze dne 30. října 2002 o státní podpoře (podniky se zvláštním významem pro trh práce), ve znění pozdějších předpisů (12), Komise dospěla k závěru, že rozhodnutí o restrukturalizaci vydané předsedou Agentury pro rozvoj průmyslu, státní agentury odpovědné za vedení řízení podle kapitoly 5a, bylo právně závazné. V tomto případě však nebylo žádné takovéto rozhodnutí o restrukturalizaci vydáno před přistoupením (13). Důvodem je to, že rozhodnutí vydané předsedou Agentury pro rozvoj průmyslu dne 19. dubna 2004 schvalující plán restrukturalizace z roku 2004 nesplnilo procesní a hmotněprávní požadavky, aby mohlo být považováno za rozhodnutí o restrukturalizaci.
(72)
Komise přijala vysvětlení Polska, že narostlé úroky u těchto veřejných pohledávek budou vzhledem k jejich podružné povaze automaticky odepsány spolu s jistinou, aniž by bylo nutno vydat zvláštní rozhodnutí.
(73)
Komise nezjistila žádné důkazy o právně závazných rozhodnutích u řady opatření, včetně záruk za plnění a kapitálového vkladu, emise obligací a přeměny dluhu na kmenové akcie, uvedených jako opatření 28-34 v části B přílohy I rozhodnutí. Komise reagovala zejména na hlavní tvrzení Polska, a to že tato opatření byla zahrnuta do plánu restrukturalizace loděnice v Gdyni z roku 2004, který byl schválen dozorčí radou loděnice, přičemž zástupci státní pokladny uložili příslušným orgánům povinnost provést opatření tím, že hlasovali pro plán.
(74)
Komise zejména měla za to, že pokud akcionáři nepodnikli potřebné kroky za tímto účelem, nebyla dozorčí rada zmocněna přijmout rozhodnutí s finančními důsledky pro akcionáře. Komise se rovněž domnívala, že i při předpokladu, že dozorčí rada byla oprávněna přijmout takováto rozhodnutí jménem a na účet akcionářů, je i nadále nejasné, zda by takovéto rozhodnutí vedlo k pozitivní povinnosti na straně státní pokladny udělit státní podporu, jelikož obvykle nelze připodobnit opatření přijatá státem jako účastníkem trhu opatřením přijatým státem při plnění různých veřejných cílů.
(75)
Co se týká opatření 32 v části B přílohy I rozhodnutí (kapitálový vklad ve výši 40 milionů PLN), Komise měla pochybnosti, zda rozhodnutí zavazující státní pokladnu k uskutečnění navýšení kapitálu před přistoupením Polska bylo platné z právního hlediska, vzhledem k tomu, že nebyl splněn požadavek, aby případné navýšení kapitálu bylo do šesti měsíců zaevidováno u příslušného soudu.
(76)
Poté, co Komise zjistila, že řada opatření pro loděnici v Gdyni představuje novou podporu, vyjádřila pochybnosti, zda byla splněna některá z podmínek proto, aby ji bylo možno schválit jako podporu na restrukturalizaci.
3. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
a) Připomínky loděnice v Gdyni
(77)
Příjemce předložil dva druhy tvrzení: ohledně pravomoci Komise, co se týká opatření uvedených v části B přílohy I rozhodnutí, a ohledně pochybností Komise, co se týká slučitelnosti této podpory se společným trhem, pokud by byla považována za novou podporu.
(78)
Co se týká restrukturalizace veřejných pohledávek podle kapitoly 5a, příjemce tvrdil, že rozhodnutí o restrukturalizaci ze strany předsedy Agentury pro rozvoj průmyslu představovalo udělení podpory. Příjemce však stejně jako Polsko v počáteční fázi šetření Komise tvrdil, že příslušné rozhodnutí přijal předseda Agentury pro rozvoj průmyslu před přistoupením, dne 19. dubna 2004.
(79)
Příjemce tvrdil, že souhlas všech jednotlivých veřejných věřitelů s restrukturalizací podle kapitoly 5a představoval udělení podpory, a to před přistoupením (14).
(80)
V rozporu s tím, co Polsko uvedlo v první fázi šetření Komise, příjemce uvedl, že po dni 30. června 2003 nevznikly u veřejných pohledávek, které byly restrukturovány podle kapitoly 5a, žádné úroky z prodlení.
(81)
Příjemce tvrdil, že přesná účast státu s ohledem na opatření 32 (kapitálový vklad) byla známá před přistoupením, podpora by proto měla být považována za podporu, která byla udělena před přistoupením.
(82)
Příjemce se vyjádřil rovněž k ostatním aspektům rozhodnutí. Zejména uvedl, že záruky za plnění, které loděnici poskytla vývozní úvěrová pojišťovna, nepředstavují státní podporu. Příjemce uvedl, že záruční systém vývozní úvěrové pojišťovny je samofinancovaným systémem, v němž z dlouhodobého hlediska získané prémie převyšují pokrytá rizika a částky, které byly skutečně vyplaceny. Příjemce popsal podmínky, za nichž vývozní úvěrová pojišťovna tyto záruky vydává (prémie a druh požadovaného zajištění).
(83)
Co se týká požadavku, aby byla podpora omezena na nezbytné minimum, příjemce tvrdil, že výše podpory byla omezena na úplné minimum a že by bylo odůvodněné udělení vyšší podpory, kdyby byla k dispozici. Příjemce rovněž uvedl, že i v případě, že by Komise vymezila restrukturalizační náklady úžeji (tj. jako náklady, které nezahrnují běžné náklady loděnice), finanční složka těchto nákladů bez státní podpory by činila přibližně 30 %, splňovala by tudíž podmínku pokynů z roku 1999 pro podporu na restrukturalizaci (15).
(84)
Příjemce rovněž tvrdil, že státní podpora pro loděnici v Gdyni nenarušuje hospodářskou soutěž v Evropě, a uvedl, že skutečná konkurenční hrozba pro evropské loděnice pochází z Dálného východu. Příjemce potvrdil, že kontejnerová plavidla staví i jiné evropské loděnice, zejména v Německu, tvrdil však, že kontejnerová plavidla, která jsou stavěna v Německu, jsou s ohledem na návrh a technické specifikace odlišná. Příjemce prohlásil, že žádné jiné loděnice v EU nestavějí lodě pro přepravu automobilů, a že proto loděnice v Gdyni nesoutěží v tomto segmentu s žádnou jinou loděnicí v EU.
(85)
Příjemce rovněž uvedl, že restrukturalizace bude s konečnou platností dokončena do konce roku 2007.
b) Připomínky ostatních zúčastněných stran
(86)
Dánsko a dánský svaz pro námořní dopravu podpořily snahy Komise zajistit, aby byla státní podpora poskytována v souladu s platnými pravidly. Poukázaly na to, že v důsledku situace v oblasti hospodářské soutěže na světovém trhu pro stavbu lodí byla uzavřena řada dánských loděnic či čelí úpadku, aniž by jim byla poskytnuta státní podpora. Potvrdily rovněž, že sortiment výrobků dánských loděnic je podobný jako v případě polských loděnic, což znamená, že by dánské loděnice mohly být postiženy nekalou hospodářskou soutěží. Dánsko rovněž Komisi vyzvalo, aby od loděnice v Gdyni vyžadovala snížení kapacity, aby státní podpora nebyla použita k zvýšení celosvětové nadměrné kapacity.
(87)
Společnost Ray Car Carriers, největší odběratel loděnice v Gdyni a menšinový akcionář společnosti, zdůraznila význam loděnice v Gdyni pro svou vlastní činnost vzhledem k existujícím smlouvám s loděnicí. Společnost Ray Car Carriers byla přesvědčená, že se loděnice se svými vysoce kvalifikovanými zaměstnanci a vedením stane jednou z nejlepších loděnic v Evropě, pokud bude restrukturována a obdrží státní podporu za tímto účelem.
(88)
Odborový svaz Solidarita vyzdvihl zhoršující se situaci loděnice a tvrdil, že je nezbytná urychlená restrukturalizace. Odborový svaz popsal některá restrukturalizační opatření, která již byla v loděnici provedena, a vyjádřil přesvědčení, že se s technologií a zaměstnanci, které má loděnice k dispozici, zařadí mezi ziskové evropské loděnice. Státní podpora je proto nezbytná k provedení restrukturalizačního plánu.
(89)
Sdružení polských námořních odvětví Forum Okrętowe objasnilo příčiny potíží loděnice a vyslovilo svou podporu procesu restrukturalizace a použití státní podpory za tímto účelem.
c) Připomínky Polska
(90)
Stejně jako příjemce podpory podalo i Polsko připomínky k aspektům pravomoci i slučitelnosti.
(91)
Co se týká restrukturalizace veřejných pohledávek podle kapitoly 5a, Polsko nepředložilo žádná další tvrzení. Ve své reakci na připomínky příjemce však Polsko vyslovilo nesouhlas s jeho výkladem polských právních předpisů.
(92)
Pokud jde o opatření 28-34 v části B přílohy I rozhodnutí, Polsko nevyvrátilo závěry Komise uvedené v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Polsko však předložilo nové tvrzení, že prohlášení zástupců jednotlivých státních orgánů v rámci týmu pro odvětví stavby lodí ohledně plánů na rozšíření těchto opatření je nutno považovat za oficiální závazky. Tato prohlášení byla učiněna před přistoupením.
(93)
Pokud jde o opatření 32 (kapitálový vklad), Polsko tvrdilo, že pokud státní pokladna jednala na valných hromadách akcionářů jako vlastník loděnice v Gdyni, nelze toto jednání oddělit od jejích opatření coby orgánu poskytujícího státní podporu.
(94)
Polsko zároveň uznává, že ačkoli opatření týkající se kapitálových vkladů patří do oblasti vlastnictví (dominium) a vztahuje se na ně občanské právo, při navyšování akciového kapitálu společností je ministr (financí) povinen dodržet další veřejnoprávní pravidla, která se nevztahují na běžné účastníky trhu (imperium).
(95)
Polsko poté objasnilo, že pravidlo šesti měsíců (lhůta pro zaregistrování úpisů akcií u soudu) je pouze formálním požadavkem, který nemá žádný účinek na okamžik, k němuž nabývá účinku povinnost akcionáře upsat akcie. Polsko tvrdilo, že tato povinnost nabyla účinku v roce 2004, před přistoupením, a že k jejímu splnění bylo nutné pouze vydání nového usnesení o navýšení akciového kapitálu loděnice, k němuž došlo dne 4. března 2005. K upsání státní pokladnou došlo posléze, dne 23. června 2005.
(96)
Co se týká slučitelnosti nové podpory se společným trhem, Polsko uvedlo, že plán restrukturalizace z roku 2004 představoval řádný ekonomický základ pro proces restrukturalizace loděnice. Polsko připustilo, že se proces restrukturalizace uskutečnil s omezenými finančními zdroji. Polské orgány poté poskytly stručný popis restrukturalizačních opatření obsažených v plánu restrukturalizace z roku 2004, aby prokázaly, že restrukturalizace nebyla svým rozsahem čistě finanční. Obhajovaly vyrovnávací opatření navrhovaná v plánu restrukturalizace z roku 2004, která byla provedena v rámci skupiny gdyňských loděnic. Co se týká požadavku, aby byla podpora omezena na nezbytné minimum, Polsko uvedlo, že podpora nebyla použita pro jiné účely než na restrukturalizaci, a tvrdilo, že míra podpory činila 31 %, tj. podpora jako procentuální podíl celkových restrukturalizačních nákladů, včetně provozních nákladů. Polsko uvedlo, že za „vlastní příspěvek“ je nutno považovat nové sjednání smluvních cen spolu s kumulovanými zisky a kladnými peněžními toky vytvořenými loděnicí v budoucnu.
(97)
Polské orgány podrobně popsaly, jak fungoval záruční systém vývozní úvěrové pojišťovny, a tvrdily, že tyto záruky nepředstavují státní podporu.
4. CHRONOLOGICKÝ POPIS ROZHODUJÍCÍCH UDÁLOSTÍ PO VYDÁNÍ ROZHODNUTÍ KOMISE O ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(98)
Níže je shrnuto šetření Komise a události, k nimž došlo v jeho průběhu.
(99)
V reakci na rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení na podzim 2005 předložily polské orgány dvě linie argumentace: na straně jedné zpochybnily pravomoc Komise jednat ve věci opatření vymezených v rozhodnutí Komise jako nová podpora a na druhou stranu tvrdily, že i kdyby tato opatření představovala novou podporu, jsou slučitelná se společným trhem jako podpora na restrukturalizaci. Reakce loděnice v Gdyni na rozhodnutí Komise měla podobnou povahu. Obě reakce byly popsány výše.
(100)
K doložení svého tvrzení, že se jedná o slučitelnou podporu, předložilo Polsko Komisi plán restrukturalizace loděnice v Gdyni z roku 2004, který byl totožný s plánem restrukturalizace, s ohledem na nějž Komise zahájila formální vyšetřovací řízení kvůli pochybnostem, co se týká jeho věrohodnosti a spolehlivosti. Komise nicméně plán restrukturalizace z roku 2004 pečlivě přezkoumala a vyžádala si pomoc externího poradce. Komise dospěla k závěru, že plán restrukturalizace z roku 2004 nesplňuje žádnou z podmínek pro schválení restrukturalizační podpory, které jsou stanoveny v platných pokynech. Na schůzce dne 22. února 2006 Komise polským orgánům objasnila své hlavní pochybnosti. Komise vyzdvihla hlavní nedostatky plánu restrukturalizace z roku 2004: nízké investice, nízká plánovaná produktivita, vysoké výrobní náklady, zejména režijní náklady, a nedostatečné posílení vlastní kapitálové základny loděnice. Podporu poskytnutou loděnici je nutno považovat za provozní podporu pro restrukturalizaci dluhu a další činnost loděnice.
(101)
V prosinci 2005 Komise z veřejných zdrojů (16) zjistila, že Korporacja Polskie Stocznia (dále jen „KPS“), kapitálová skupina ve veřejném vlastnictví, byla založena s cílem integrovat tři velké polské loděnice v Gdyni, Gdaňsku a Štětíně pod jednu střechu (dále jen „konsolidační plán“). Hlavní úlohou KPS bylo poskytnout loděnicím finanční prostředky na výrobu. Polsko Komisi o konsolidačním plánu neinformovalo ani před vydáním rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, ani posléze.
(102)
Komise se zároveň z tisku dověděla o probíhajících jednáních o prodeji loděnic v Gdyni a Gdaňsku strategickým investorům a o oddělení obou společností, které až dosud fungovaly jako součást téže skupiny. Komise dopisem ze dne 13. ledna 2006 polskou vládu požádala, aby vysvětlila, jaká je její strategie pro loděnici v Gdyni ve skutečnosti.
(103)
Polsko v dopise ze dne 20. února 2006 objasnilo, že dříve byl konsolidační plán skutečně zvažován, bylo však od něho upuštěno a brzy bude přijata nová strategie restrukturalizace polského odvětví stavby lodí.
(104)
Na schůzce dne 22. února 2006 a dopisem ze dne 13. března 2006 polské orgány Komisi informovaly, že plán restrukturalizace z roku 2004 je zastaralý a je nutno jej pozměnit. Polské orgány se zavázaly, že pozměněný plán restrukturalizace předloží do června 2006. Polské orgány rovněž představily hlavní rysy nové strategie restrukturalizace polského odvětví stavby lodí. Za prvé, gdaňská loděnice má být co nejdříve vyčleněna ze skupiny gdyňských loděnic. Za druhé, vláda umožní vložení soukromého kapitálu do loděnic v Gdaňsku a Gdyni s dlouhodobým cílem loděnice plně privatizovat.
(105)
Valná hromada loděnice v Gdyni dne 19. dubna 2006 rozhodla o navýšení kapitálu ve výši 300 milionů PLN. Správní rada byla pověřena hledáním investorů, kteří by měli zájem se navýšení zúčastnit. V souladu s tím bylo ode dne 10. května 2006 potenciálním investorům zpřístupněno informační memorandum z května 2006 a poradce loděnice v Gdyni pro privatizaci se obrátil přímo na přibližně 80 takovýchto investorů. Loděnice v Gdyni obdržela dvě předběžné nabídky na účast na navýšení kapitálu, a to od ukrajinského výrobce oceli, společnosti Donbas a hlavního odběratele loděnice, společnosti Ray Car Carriers. Tyto dvě společnosti nakonec dne 28. srpna 2006 předložily závazné nabídky, které však byly podmíněny uhrazením a zrušením dluhu prodávajícím - státem. Podle harmonogramu, který oznámilo Polsko (dopis ze dne 26. září 2006), měla jednání s oběma uchazeči skončit do konce října 2006 a úpis nových akcií měl být dokončen do 15. prosince 2006.
(106)
Dne 9. června 2006 Komise obdržela první předlohu plánu restrukturalizace z roku 2006. Po návštěvě loděnice a obdržení stanoviska externího poradce Komise vyjádřila vážné obavy ohledně této předlohy během návštěvy na místě dne 13. června 2006 a písemně dne 17. července a poukázala na skutečnost, že se nezdá, že by plán restrukturalizace byl dostatečně rozsáhlý, aby byla obnovena dlouhodobá životaschopnost loděnice, že nebylo přijato žádné ustanovení o financování restrukturalizace, že neexistuje reálná vyhlídka na financování restrukturalizace ze zdrojů nezahrnujících státní podporu a že nebyla navržena žádná vyrovnávací opatření. S ohledem na další spoléhání se na záruky pro financování lodí poskytované vývozní úvěrovou pojišťovnou, státní agenturou, Komise loděnici a polské orgány upozornila, že tyto záruky představují státní podporu.
(107)
Navzdory těmto upozorněním předložilo Polsko nakonec v září 2006, s dvouměsíčním zpožděním, plán restrukturalizace z roku 2006, který se významně nelišil od první předlohy. Hlavní kritika Komise týkající se plánu restrukturalizace z roku 2006 je popsána níže.
(108)
Na schůzce dne 7. prosince 2006 a dopisem ze dne 29. ledna 2007 Komise polským orgánům sdělila, že předběžné zkoumání bylo ukončeno se závěrem, že plán restrukturalizace z roku 2006 nesplňuje žádnou z podmínek pro schválení podpory na restrukturalizaci podle stávajících pokynů.
(109)
Polské orgány na zmíněné schůzce oznámily, že zamýšlí obnovit proces privatizace loděnice v Gdyni prostřednictvím otevřeného a transparentního řízení s cílem přilákat soukromého investora, který by převzal úplnou kontrolu nad loděnicí. Polsko uvedlo, že proces privatizace má být dokončen do června 2007. Během vypracovávání dokumentů pro privatizaci Polsko Komisi požádalo, aby uvedla, jaká vyrovnávací opatření pro loděnici v Gdyni považuje za nezbytná, aby bylo možno náležitě informovat potenciální investory.
(110)
V následujících měsících loděnice v Gdyni pokračovala v jednání se dvěma investory, společnostmi Donbas a Ray Car Carriers, kteří své nabídky předložili v srpnu 2006. Současně vláda vypracovávala řadu dokumentů pro privatizaci, aby v případě neúspěchu probíhajících jednání mohla obnovit proces privatizace. V květnu 2007 polská vláda oznámila, že jednání ztroskotala a že bude obnoven proces privatizace. Dopisem ze dne 22. června 2007 Polsko předložilo nový harmonogram procesu privatizace a jako předběžnou lhůtu pro jeho dokončení uvedlo prosinec 2007, tj. půl roku po původním termínu, k němuž se Polsko zavázalo v lednu 2007. Dopisem ze dne 31. července 2007 Komise sdělila, že proces privatizace nelze déle protahovat. Komise rovněž Polsko upozornila, že k tomuto okamžiku se zdá, že nebyly splněny podmínky pro obnovení dlouhodobé životaschopnosti loděnice a financování restrukturalizace přinejmenším částečně ze zdrojů nezahrnujících státní podporu.
(111)
Komise se zároveň na základě dohody mezi komisařkou Kroesovou a ministrem Woźniakem z prosince 2006 podílela na intenzivních diskusích s polskými orgány a loděnicí v Gdyni s cílem stanovit potřebná vyrovnávací opatření. Dopisem ze dne 28. února 2007 se Polsko zavázalo uzavřít dok SD I v loděnici Gdyni poté, co budou vyřízeny zbývající zakázky a provedeny potřebné investice v suchém doku SD II, tj. od ledna 2010.
(112)
Za účelem ověření, zda tento návrh představuje skutečné vyrovnávací opatření, Komise loděnici v Gdyni požádala, aby ji poskytla informace o řadě záležitostí. Komise posléze dopisem ze dne 31. července 2007 Polsko informovala, že může předběžně považovat uzavření suchého doku SD I za dostatečné vyrovnávací opatření, pokud bude zařízení nevratně vyřazeno pro účely montáže a spuštění lodí a k uzavření dojde od 1. září 2009, nebo dříve, bude-li před tímto dnem ukončena stavba plavidla 8185/04, posledního z plavidel v knize zakázek ke dni 8. března 2007. V roce 2009 je mimoto možno použít dok SD I pouze pro montáž dvou plavidel, jejichž montáž je v tomto doku naplánována v roce 2009 a nelze ji přesunout do doku SD II (lodě pro přepravu LPG 8185/03 a 8185/04). Základ pro tento závěr Komise je popsán níže.
(113)
V červenci 2007 byl zahájen nový proces privatizace na základě privatizačního zákona ze dne 30. srpna 2006. Dne 5. července 2007 přijala valná hromada akcionářů loděnice v Gdyni usnesení o navýšení kapitálu o částku 515 milionů PLN, přičemž akcie měly být upsány státní pokladnou, nebude-li privatizace úspěšně dokončena. Bylo vypracováno informační memorandum ze dne 4. července 2007. Ode dne 10. května 2007, tj. dne zveřejnění výzvy k účasti v nabídkovém řízení v mezinárodním a polském tisku, bylo zpřístupněno potenciálním investorům. Jak je popsáno výše, Komise předložila k informačnímu memorandu připomínky, k nimž Polsko náležitě přihlédlo.
(114)
Vzhledem k dalším průtahům v procesu privatizace Komise Polsko dopisem ze dne 3. října 2007 vyzvala, aby privatizaci neprodleně dokončilo. Dopisem ze dne 23. října 2007 Polsko Komisi sdělilo, že privatizace nebude dokončena podle plánu, tj. do konce roku 2007. Polsko se místo toho zavázalo zahájit v lednu 2008 jednání s vybranými investory. Komise zopakovala své obavy ohledně prodlev dopisem ze dne 30. listopadu 2007 a uvedla, že očekává, že nový vlastník loděnice v Gdyni předloží první předlohu nového plánu restrukturalizace do konce února 2008. Tato žádost byla poté Komisí mnohokrát zopakována. Komise opakovaně trvala na přísném dodržení harmonogramu privatizace a uvedla, že se nezdá, že by existoval nějaký důvod pro to, aby Polsko obnovilo proces privatizace.
(115)
Polsko Komisi informovalo, že si informační memorandum loděnice v Gdyni vyžádalo jedenáct společnosti a že ve lhůtě do 1. října 2007 předložily první nabídky čtyři společnosti. Těmto čtyřem společnostem bylo umožněno provedení hloubkové kontroly. Ve lhůtě do 20. prosince 2007 byly předloženy tři závazné nabídky. Na konci ledna 2008 se Polsko rozhodlo zahájit jednání se dvěma z těchto investorů. V polovině února 2008 Polsko oznámilo, že proces privatizace loděnice v Gdyni bude dokončen do léta 2008, tj. o rok později, než Polsko původně slibovalo v lednu 2007.
(116)
Ode dne 20. března 2008 byla jednomu z těchto investorů, společnosti Amber Sp. z o.o. (dále jen „Amber“), dceřiné společnosti podniku Złomrex, polské společnosti obchodující s ocelí, udělena výhradní vyjednávací práva, jejichž platnost byla poté několikrát prodloužena a skončila dne 12. května 2008.
(117)
Dne 29. února 2008 Polsko Komisi předložilo první předlohu plánu restrukturalizace loděnice v Gdyni, kterou vypracovala společnost Amber (17). Společnost Amber předložila aktualizované finanční výhledy e-mailem ze dne 9. dubna 2008. Komise předložila ústní připomínky k této předloze na schůzce se zástupci polských orgánů, společnosti Amber a loděnice v Gdyni, která se konala ve Varšavě dne 10. dubna 2008, a zaslala písemné připomínky v dopise ze dne 21. dubna 2008.
(118)
Na schůzce s polskými orgány dne 12. května 2008 společnost Amber oznámila, že odstupuje z procesu privatizace loděnice v Gdyni. Polsko Komisi o tomto vývoji informovalo týž den. Ve svém vysvětlení pro státní pokladnu společnost Amber uvedla, že hlavním důvodem jejího odstoupení je skutečnost, že po hloubkové kontrole situace loděnice dospěla k závěru, že ani po provedení restrukturalizačních opatření, včetně významných investic, nebude loděnice zisková.
(119)
Dne 15. května 2008 se polské orgány rozhodly ukončit proces privatizace formou veřejné výzvy k účasti na jednáních s uchazeči, jejichž nabídky byly přijaty v řízení, které bylo zahájeno v roce 2007.
(120)
Dne 26. května 2008 Polsko Komisi informovalo, že proces privatizace byl obnoven. V následných každodenních zprávách Polsko Komisi informovalo o opatřeních, jež polské orgány přijaly k nalezení kupce pro loděnici v Gdyni. Polsko zaslalo Komisi řadu dopisů, v nichž potenciální investoři žádali o poskytnutí informací o pokračujícím procesu privatizace a o zaslání informačního memoranda, jakmile bude k dispozici.
(121)
Na schůzce dne 10. června 2008 vyšlo najevo, že polské orgány vedou intenzivní jednání se společností ISD Polska, stávajícím vlastníkem gdaňské loděnice, ohledně možné koupě loděnice v Gdyni a o sloučení obou loděnic. Polsko navrhlo nová vyrovnávací opatření a uvedlo, že nový investor jako podmínku účasti v privatizaci požaduje další státní podporu. Polsko rovněž Komisi sdělilo, že společnost ISD Polska vypracovává pro obě loděnice společný plán restrukturalizace, jenž bude Komisi předložen do dne 26. června 2008 v souladu s příkazem k poskytnutí informací, který Komise přijala s ohledem na případ státní podpory C 18/05 (18).
(122)
Na žádost polských orgánů Komise Polsko a společnost ISD Polska na schůzce dne 10. června 2008 a opakovaně na schůzce dne 13. června 2008 informovala, že je nutno splnit určité rámcové podmínky, pokud má společnost ISD Polska koupit loděnici v Gdyni s úmyslem provozovat ji společně s gdaňskou loděnicí. Těmito rámcovými podmínkami bylo to, že společnost ISD Polska musí do 26. června 2008 předložit společný plán restrukturalizace pro obě loděnice, musí významně přispět na restrukturalizační náklady a přijmout smysluplná vyrovnávací opatření v souladu s příslušnými pokyny. Komise uvedla, že navrhovaný příspěvek společnosti ISD Polska na restrukturalizační náklady nepostačuje s přihlédnutím k částce státní podpory, kterou loděnice obdržela v minulosti, a další podpoře, o niž společnost ISD Polska požádala v souvislosti s privatizací.
(123)
Dopisem ze dne 6. června 2008 Polsko Komisi informovalo, že se vláda dne 3. června 2008 rozhodla přispět ke kapitálu loděnice v Gdyni částkou ve výši 515 milionů PLN, částečně k uhrazení předpokládaných ztrát vyplývajících ze stávajících smluv o stavbě lodí.
(124)
Dne 26. června 2008 Komise obdržela předlohu plánu restrukturalizace z června 2008, který vypracovala společnost ISD Polska, s názvem „Plán restrukturalizace nové gdaňsko-gdyňské loděnice“, v němž byla předložena společná strategie restrukturalizace loděnic v Gdaňsku a Gdyni (dále jen „společný plán restrukturalizace (vypracovaný společností ISD)“). Komise obdržela rovněž předlohu plánu restrukturalizace z června 2008, který vypracovala společnost Polish Shipbuilding Company s názvem „Plán restrukturalizace loděnice v Gdyni na období 2008-2012“ (dále jen „plán restrukturalizace vypracovaný PSC“). Stručný popis obou plánů je uveden níže.
(125)
Dopisem ze dne 14. července 2008 Polsko Komisi informovalo, že proces privatizace loděnice v Gdyni pokračuje, a požádalo o dodatečnou lhůtu, aby potenciální investoři mohli dokončit plán restrukturalizace. Polsko se zavázalo předložit Komisi hotový plán restrukturalizace loděnice v Gdyni nejpozději do 12. září 2008.
(126)
Komise souhlasila s navrhovanou lhůtou pro předložení úplného restrukturalizačního plánu.
(127)
Dne 12. září 2008 Polsko předložilo konečný plán restrukturalizace vypracovaný společností ISD Polska s názvem „Plán restrukturalizace nové gdaňsko-gdyňské loděnice“ (dále jen „společný plán restrukturalizace ze dne 12. září“), který byl v podstatě aktualizovanou verzí společného plánu restrukturalizace ze dne 26. června 2008.
5. PLÁN RESTRUKTURALIZACE Z ROKU 2006
(128)
Podle plánu restrukturalizace z roku 2006 byly nezbytné změny plánu restrukturalizace z roku 2004 kvůli změně makroekonomického klimatu, tj. zhodnocení zlotého vůči americkému dolaru z 4,1 PLN na 3,0 PLN za USD a nárůst cen ocele z 300 USD/t na 700 USD/t, což nepříznivě ovlivnilo hospodářskou situaci loděnice společně s nedostatečnou státní podporou, v důsledku čehož nebylo možno provést plně plán restrukturalizace z roku 2004.
(129)
Plán restrukturalizace z roku 2006, který vypracovala loděnice s pomocí společnosti Ernst & Young, se vztahuje na období od roku 2006 do roku 2012. Většina opatření však má být provedena do konce roku 2009. Plán restrukturalizace z roku 2004 se týkal období od roku 2003 do roku 2008.
(130)
K cílům plánu restrukturalizace z roku 2006 patří účinné snížení provozních nákladů, zvýšení efektivnosti loděnice a zajištění ziskovosti loďařských činností. Za tímto účelem loděnice zamýšlela nejprve znovu sjednat stávající smlouvy, a tím vyloučit předpokládané ztráty z lodí, jejichž dokončení je naplánováno na rok 2006 a 2007. Program snížení nákladů byl mimoto zaměřen na snížení výrobních nákladů.
a) Prodejní strategie
(131)
Plánovanou prodejní strategií bylo soustředit se na běžná plavidla, k nimž patřila kontejnerová plavidla a lodě pro přepravu automobilů. Loděnice plánovala rovněž zachování kapacity pro mezery na trhu, pokud se objeví ziskové nabídky.
b) Průmyslová a provozní restrukturalizace
(132)
Hlavní opatření:
-
zvýšení efektivnosti prostřednictvím investic ve výši 61 milionů EUR v období 2007-2009. Tyto investice mají odstranit překážky ve výrobním procesu (zejména výroba ocelových dílů) a zvýšit efektivnost. Plánují se rovněž investice do informačních technologií v hodnotě 6,6 milionu EUR,
-
restrukturalizace zaměstnanosti, tj. zrušení stále běžnějších pracovních smluv na dobu určitou a opatření k dosažení cílových úrovní zaměstnanosti. Zavedení systému pobídek. Loděnice rovněž plánuje zvýšení mezd pro pracovníky, kteří se přímo podílejí na výrobě, a to o 10 % v roce 2006 a o 4 % ročně od roku 2008 do roku 2010. Hlavními problémy, s nimiž se loděnice v současnosti potýká, je vysoká absence v práci a nedostatek kvalifikovaných pracovníků,
-
plán vyzdvihoval význam ochrany loděnice před měnovým rizikem. Za tímto účelem má být 70 % příjmů loděnice od roku 2007 do roku 2012 zajištěno proti měnovému riziku formou devizových transakcí,
-
dojde k dalšímu osamostatnění dceřiných společností (např. Zakładowa Służba Ratownicza, Wydział Technicznej Obsługi Urządzeń Dźwignicowych atd.) a prodeji majetku,
-
zlepšení projektování (normalizace projektových řešení). To zahrnuje rovněž možnost osamostatnění projektové kanceláře, o němž má být rozhodnuto v roce 2007,
-
další opatření, například sjednání nových smluv, používání valorizačních doložek ve smlouvách k zajištění proti měnovým rizikům, systém zaměstnaneckých pobídek, proces optimalizace a prodej finančních aktiv.
c) Opatření v oblasti finanční restrukturalizace
(133)
Loděnice musí provést finanční restrukturalizaci. Na konci roku 2005 činil vlastní kapitál -285,4 milionu PLN. Předpokládá se, že se v období 2006-2007 situace loděnice s ohledem na vlastní kapitál zlepší na základě kapitálového vkladu v celkové výši 1 015 milionů PLN: navýšení kapitálu o 500 milionů PLN v roce 2006 mělo být financováno soukromými investory a navýšení kapitálu o 515 milionů PLN v roce 2007 měl uskutečnit soukromý nebo veřejný investor.
d) Cílové údaje na konci restrukturalizace - obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(134)
Na konci období restrukturalizace v roce 2009 má výroba loděnice podle očekávání činit 298 610 CGT, v porovnání s 279 258 CGT v roce 2006. Počet postavených lodí se sníží z 13 v roce 2006 (8 kontejnerových lodí a 5 lodí pro přepravu automobilů) na 11 (5 kontejnerových lodí a 6 lodí pro přepravu automobilů). Výroba se podle očekávání v roce 2012 dále zvýší na 324 110 CGT (12 plavidel).
(135)
Průměrná zaměstnanost se má snížit z 5 208 pracovníků v květnu 2006 na cílovou úroveň 4 530 osob na konci roku 2007.
(136)
Produktivita (podíl spotřebované práce) se má podle očekávání zvýšit z 44,8 osobohodiny/CGT v roce 2007 na 37,0 osobohodin/CGT v roce 2012. Podle poradce Komise je produktivita nejefektivnějších srovnatelných loděnic v Evropě nižší než 20 osobohodin/CGT.
(137)
Obrat má podle očekávání vzrůst z 1599 milionu PLN v roce 2005 na 1869 milionu PLN v roce 2012. Provozní zisk se má podle předpokladů zvýšit z 7,35 milionu PLN v roce 2005 a 23,35 milionu PLN v roce 2006 na 67,68 milionu PLN v roce 2012, přičemž prvním ziskovým rokem má být rok 2009.
e) Analýza citlivosti
(138)
Plán zahrnuje analýzu citlivosti ohledně těchto záležitostí:
-
zhodnocování zlotého vůči USD o 0,05 a 0,1 PLN ročně v porovnání se stálým směnným kurzem 3,00 PLN/USD jako základním scénářem,
-
zachování výroby lodí na úrovni 10 plavidel v období 2009-10, zatímco podle základního scénáře má být v období 2009-10 vyrobeno 11 lodí a v období 2011-12 pak 12 lodí,
-
rychlejší růst sazeb různých úhrad (odměna za práci a sazby za příležitostnou a stálou spolupráci) v období 2008-2012 než podle základního scénáře,
-
pokles cen lodí o 5 % a 10 % v období 2009-2012,
-
zvýšení cen materiálu spolu s růstem cen lodí od roku 2007.
f) Vyrovnávací opatření
(139)
V plánu restrukturalizace z roku 2006 bylo jako vyrovnávací opatření navrhováno omezení výroby na 340 000 CGT ročně za předpokladu, že technická kapacita loděnice činí 540 000 CGT. Jak je podrobně objasněno níže, v únoru 2007 Polsko navrhlo nevratné uzavření suchého doku SD I. Loděnice poskytla údaje prokazující, že stávající technická kapacita je značně nižší než 540 000 CGT. Komise nakonec předběžně souhlasila s navrhovaným snížením kapacity, které nahradilo vyrovnávací opatření uvedená v plánu restrukturalizace z roku 2006.
6. SPOLEČNÝ PLÁN RESTRUKTURALIZACE VYPRACOVANÝ SPOLEČNOSTÍ ISD
(140)
Společnost ISD Polska, jako většinový vlastník gdaňské loděnice, vstoupila do procesu privatizace po odstoupení společnosti Amber z kola privatizace zahájeného v roce 2007. Jak je uvedeno výše, společnost ISD Polska přezkoumala plán restrukturalizace, který předložila Komisi dne 26. června 2008, a dne 12. září 2008 předložila aktualizovanou verzi. Níže uvedený popis případně objasňuje změny ve společném plánu restrukturalizace ze září.
(141)
Odůvodněním společné obchodní strategie vypracované společností ISD Polska je to, že je nutno využít synergie mezi oběma loděnicemi a spojit nejlepší výrobní aktiva obou zařízení (19). Hlavní zařízení pro skladování materiálu se budou nacházet v loděnici v Gdyni, kde se budou vyrábět rovněž plechy a profily. Plechy a profily budou poté přepraveny po vodě do gdaňské loděnice, kde se budou vyrábět jednotlivé části a bloky. Montáž se bude provádět v docích v loděnici v Gdyni a konečné vybavení v přístavištích v obou loděnicích.
(142)
Společný plán restrukturalizace poukazuje na neúspěch plánu restrukturalizace z roku 2006, pokud jde o obnovení životaschopnosti loděnice, a stanoví příčiny stávajících finančních potíží obou loděnic. K nim patří zejména nepodařená privatizace loděnice a související neschopnost loděnice získat kapitál ve výši, jež by umožňovala restrukturalizaci, a skutečnost, že loděnice neobdržela dostatečné částky státní podpory. Společný plán restrukturalizace určuje rovněž makroekonomické faktory, například zhodnocení polského zlotého vůči americkému dolaru, rostoucí ceny ocele a vnitřní činitele, jako je odliv kvalifikovaných pracovníků z loděnice, nízká produktivita a uzavírání smluv bez potřebného zajištění vůči změnám směnného kurzu a materiálových nákladů, což vedlo ke ztrátám loděnice.
(143)
Cílem společného plánu restrukturalizace je obnovení životaschopnosti obou restrukturovaných společností, loděnic v Gdyni a Gdaňsku. Ačkoli se toto rozhodnutí týká pouze loděnice v Gdyni, níže uvedený popis a posouzení společného plánu restrukturalizace musí samozřejmě vzít v úvahu rovněž existenci gdaňské loděnice, její minulé snahy o restrukturalizaci a státní podporu, kterou obdržela a kterou obdrží v budoucnu.
a) Prodejní strategie
(144)
Podle společného plánu restrukturalizace by se sloučené loděnice měly podílet na dvou činnostech: stavbě lodí a činnostech nesouvisejících se stavbou lodí.
(145)
Co se týká stavby lodí, společnost ISD Polska se brzy zaměří na segmenty trhu jako kontejnerové lodě (malé až středně velké, 500-3 000 TEU), běžná nákladní plavidla („klasická“ plavidla pro přepravu suchého nákladu, víceúčelová plavidla a plavidla pro přepravu těžkých kusů) a lodě pro přepravu automobilů (velké lodě čistě pro přepravu automobilů, velikost C6600) a bude rozvíjet činnost rovněž v segmentu pobřežních plavidel (např. vlečná plavidla pro kotevní zařízení, plavidla pro zásobování plošin, čluny pro přepravu posádky), který by se měl ve střednědobém horizontu stát hlavním segmentem.
(146)
Analýza trhu vychází z porovnání s výrobou ostatních evropských loděnic a zkušeností sloučených loděnic. V plánu se připouští, že by bylo nutno vyvinout potřebné know-how pro výrobu pobřežních plavidel a že by výroba byla v prvních několika letech zajišťována pomocí subdodavatelů. Společný plán restrukturalizace ze září popisuje předchozí zkušenosti gdaňské loděnice s výstavbou trupů pobřežních plavidel a objasňuje, že loděnice má plavidla tohoto typu ve své knize zakázek. Plán rovněž uvádí, že gdaňská loděnice nedávno podepsala prohlášení o úmyslu týkající se pětileté spolupráce s renomovaným stavitelem pobřežních plavidel, který bude gdaňské loděnici zadávat stavbu stále složitějších trupů. Plán předpokládal postupný přechod od této subdodavatelské práce k výstavbě plně vybavených pobřežních plavidel a uznává potřebu získat postupně kapacity pro výstavbu plně vybavených lodí a vytvořit síť dodavatelů.
(147)
Plánované výrobní portfolio předpokládá, že zpočátku bude zachována výroba kontejnerových lodí, postupně však bude do roku 2011 omezována a poté bude ukončena. Plán předpokládá portfolio skládající se z pobřežních plavidel a velkých lodí pro přepravu automobilů o velikosti C6600. Podle společného plánu restrukturalizace mají sloučené loděnice po červnu uzavřít smlouvy na 13 plavidel v roce 2008 (3 kontejnerová plavidla, 5 pobřežních plavidel a 5 lodí pro přepravu automobilů), 16 plavidel v roce 2009 (2 kontejnerová plavidla, 8 pobřežních plavidel a 6 lodí pro přepravu automobilů), 15 plavidel v roce 2010 a 2011 (1 kontejnerové plavidlo, 7 pobřežních plavidel a 7 lodí pro přepravu automobilů), 17 plavidel v roce 2012 (10 pobřežních plavidel a 7 lodí pro přepravu automobilů) a 18 plavidel v roce 2013 a 2014 (14 pobřežních plavidel a 4 lodě pro přepravu automobilů). Výrobní plán byl ve společném plánu restrukturalizace ze září pozměněn: mezi roky 2009 a 2011 mělo být ročně postaveno 12-13 plavidel (5-7 lodí pro přepravu automobilů a 6 pobřežních plavidel; po roce 2008 nejsou v knize zakázek žádná kontejnerová plavidla).
(148)
Co se týká činností nesouvisejících se stavbou lodí, společnost ISD Polska zamýšlí zahájit ve sloučených loděnicích výrobu větrných elektráren a ocelových konstrukcí. Plán předpokládá, že výroba větrných elektráren bude zahájena v roce 2011 (75 položek) a od roku 2014 se zvýší na 350 (plánovaná délka 80 m).
(149)
Červnový plán předpokládal výrobu různých ocelových konstrukcí (např. jeřáby, skladové konstrukce, ocelové konstrukce pro stavebnictví a části plavidel), která se bude zvyšovat z 2 174 t v roce 2008 na 13 500 t od roku 2011 (20).
(150)
Zářijový plán restrukturalizace uvádí podrobnosti o know-how společnosti ISD Polska (nebo ostatních společností skupiny Donbas) v oblasti ocelových konstrukcí. Plánuje se přesun určité výroby ze společnosti Huta Częstochowa do sloučených loděnic. Plán shrnuje výsledky studie trhu provedené nezávislým konzultantem (Roland Berger) při přípravě na rozvoj segmentu ocelových konstrukcí v gdaňské loděnici poté, co ji společnost ISD Polska získala počátkem roku 2007. Podle plánu tato studie předpokládá růst segmentu ocelových konstrukcí v Evropě, a zejména v Polsku (např. rozvoj infrastruktury s pomocí strukturálních fondů). Tato studie nebyla Komisi předložena.
(151)
Zářijový plán obsahuje různé prognózy objemu výroby ocelových konstrukcí, jak je uvedeno v tabulce 1a.
Tabulka 1a
Plánovaná výroba ocelových konstrukcí v tunách (společný plán restrukturalizace ze září 2008)
Výrobky
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Jeřáby
274
2 000
2 000
2 000
2 000
2 000
2 000
Výtahy
0
1 100
1 500
1 500
1 500
1 500
1 500
Skladové konstrukce
1 500
6 000
16 000
22 400
36 000
36 000
36 000
Ocelové konstrukce pro stavebnictví
0
1 100
3 000
4 000
4 000
4 000
4 000
Části plavidel
0
1 000
1 450
5 000
13 000
13 000
13 000
Celkem
1 774
11 200
23 950
34 900
56 500
56 500
56 500
b) Průmyslová a provozní restrukturalizace
(152)
Ve společném plánu restrukturalizace je uvedeno, že se výrobní aktiva obou loděnic značně znehodnotila a jsou na stejné úrovni jako aktiva evropských loděnic na počátku 90. let minulého století. Plánované investice činí 111 milionů EUR pro stavbu lodí a 193 milionů PLN pro činnosti nesouvisející se stavbou lodí (175 milionů PLN pro větrné elektrárny a 18 milionů PLN pro ocelové konstrukce).
(153)
Investice v oblasti stavby lodí se mezi rokem 2009 a 2011 uskuteční ve dvou překrývajících se etapách. Nejvýznamnější investice (21) budou provedeny v oblasti řezání plechů, výroby plochých panelů, nové dílny pro výrobu trubek a nové haly pro objemové součásti. Tyto investice spolu s organizačními změnami by měly vést k zvýšení produktivity ze stávajících 45 osobohodin/CGT na cílových 20 osobohodin/CGT (22).
(154)
Hlavní organizační potřeby se týkají prodeje (smlouvy), pořizování materiálu a služeb, projekčních kapacit, výroby, lidských zdrojů a informačních technologií.
(155)
Společný program restrukturalizace předpokládá vytvoření plánovacího střediska, které bude odpovídat za účinné plánování výroby na všech organizačních úrovních sloučených loděnic. Cílem zřízení tohoto střediska je odstranění nedostatků v plánování, rozvrhování, rozpočtování a kontrole výrobního procesu.
(156)
Co se týká uzavírání smluv, společnost ISD Polska zamýšlí zavést valorizační doložky na ochranu loděnice před růstem cen materiálu a mezd přenesením rizika na majitele lodi. Loděnice by měla zavést rovněž novou vzorovou smlouvu. Výňatky z některých stávajících smluv o stavbě lodi byly připojeny k společnému plánu restrukturalizace ze září s cílem prokázat, že se loděnici podařilo sjednat valorizační doložky k zajištění proti výkyvům cen oceli.
(157)
Na ochranu před rizikem měnových výkyvů hodlá loděnice zavést potřebnou infrastrukturu po stanovení nákladů a příjmů vytvářejících měnové riziko a stanovení přípustných úrovni vystavení tomuto riziku. Systém řízení rizik uvedený ve společném plánu restrukturalizace je založen na čtyřech hlavních prvcích: zohlednění tohoto rizika při stanovení strategie loděnice (vymezení odolnosti vůči riziku a kontroly rizika), přizpůsobení organizační struktury, používání informačních technologií a přijetí různých způsobů snížení rizik na nejnižší možnou míru (přirozený hedging, valorizační doložky ve smlouvách a pořízení finančních produktů jako měnové opce a futures). Společný plán restrukturalizace ze září popisuje podrobněji navrhovanou politiku v oblasti zajištění proti měnovému riziku. Stanoví tři zajišťovací nástroje, které by loděnice měla využít; vyčísluje vystavení knihy zakázek měnovým rizikům až do roku 2012 a na tomto základě odhaduje náklady na tyto zajišťovací nástroje. Podle plánu se společnost ISD Polska obrátila na řadu bank, které jí za účelem vypracování nabídek na hedging požádaly, aby předložila přiměřenou strategii v oblasti hedgingu. Podle plánu by tato strategie měla být vypracována v prvních šesti měsících restrukturalizace.
(158)
Ve výrobní oblasti je cílem odstranit problém neefektivní logistiky v gdaňské loděnici a překážky v loděnici v Gdyni. Plán navrhuje dělbu práce mezi oběma zařízeními a nové schéma toku materiálu.
(159)
Co se týká pořizování a řízení materiálu, hlavním cílem je snížení nákladů. Restrukturalizační opatření zahrnují například pořizování materiálu na základě nejméně tří nabídek, spolupráci při nákupech se společností Huta Częstochowa, řízení zásob atd.
(160)
Loděnice plánuje, že zaměstná a vyškolí kvalifikované pracovníky a rozšíří využívání informačních technologií a zmodernizuje stávající informační technologie.
(161)
V oblasti zaměstnanosti je cílem vypořádat se s vysokou fluktuací a absencí v práci. Společnost ISD Polska hodlá spolupracovat s místní agenturou pro nábor pracovníků. Interně plán předpokládá rozšíření systémů profesního rozvoje, zavedení mzdy spojené s pobídkami (řízení přesčasových hodin, hodnocení zaměstnanců, kontroly absence v práci a mzda na základě vykonané práce, včasnosti a kvality provedení) a rozvoj podnikové identity. Plán zmiňuje potřebu snížit zaměstnanost ze současného počtu 8 137 zaměstnanců (2 651 v gdaňské loděnici, 4 238 v loděnici v Gdyni a 1 248 v dceřiných společnostech loděnice v Gdyni) na rozmezí od 5 000 do 5 395 zaměstnanců. Podle společného plánu restrukturalizace ze září dojde k propouštění nadbytečných pracovníků postupně od roku 2009 do roku 2012. Aktualizovaný plán obsahuje výpočet nákladů a účinků restrukturalizace zaměstnanosti.
(162)
Co se týká projektových činností, plán předpokládá, že dojde k racionalizaci práce projektové kanceláře a že bude úžeji spjata s výrobním procesem.
(163)
Plán obsahuje stručný, obecný popis požadovaných účinků těchto opatření v oblasti organizační restrukturalizace, které vyčísluje s tvrzením, že výsledné zvýšení produktivity bude činit přibližně 12 osobohodin/CGT (23).
c) Finanční restrukturalizace
(164)
Pokud jde o finanční restrukturalizaci, plán předpokládá, že bude poskytnuta státní podpora, která byla Komisi oznámena v průběhu formálního vyšetřovacího řízení (viz část 9 níže). Předpokládá rovněž kapitálový vklad státu ve výši 385 milionů PLN k uhrazení veřejných pohledávek a očekává, že u některých veřejných pohledávek (zejména částek dlužných ZUS v souvislosti s příspěvky na sociální zabezpečení) bude možné uhrazení ve splátkách do roku 2018 (veřejné pohledávky s nominální hodnotou ve výši 418,8 milionu PLN) (24), že stát vloží kapitál ve výši 250 milionů PLN k pokrytí očekávaných ztrát za rok 2008 a prostřednictvím Agentury pro rozvoj průmyslu další kapitál ve výši 200 milionů PLN na financování provozního kapitálu a že převezme možný závazek ve výši 308 milionů PLN související s probíhajícím soudním sporem ohledně daňových nedoplatků gdaňské loděnice.
(165)
Plán předpokládá, že částka restrukturalizačních nákladů ve výši přibližně 712 milionů PLN bude financována z budoucích peněžních toků společnosti.
d) Náklady restrukturalizace a vlastní příspěvek
(166)
Společný plán restrukturalizace vyčísluje restrukturalizační náklady, které až dosud loděnici v Gdyni vznikly, na částku 936 702 419 PLN, včetně investičních nákladů ve výši 98 milionů PLN a restrukturalizace dluhu ve výši 365 milionů PLN (25). Podle společného plánu restrukturalizace činí náklady restrukturalizace v Gdaňsku 311 533 500 PLN, včetně například investičních nákladů ve výši 23 milionů PLN a restrukturalizace dluhu ve výši 48 milionů PLN (26). Společný plán restrukturalizace ze září nemění náklady vzniklé v minulosti, nýbrž odhad restrukturalizačních nákladů pro sloučené loděnice. Lze určit tyto náklady: investiční náklady ve výši 552 milionů PLN, uhrazení veřejných pohledávek ve výši 892 milionů PLN (27), uhrazení obchodních pohledávek ve výši 889 milionů PLN, krytí očekávaných ztrát za rok 2008 ve výši 250 milionů PLN (28), uhrazení možných závazků ve výši 308 milionů PLN v souvislosti s probíhajícím soudním sporem ohledně daňových nedoplatků gdaňské loděnice, náklady na demolici nadbytečných výrobních aktiv (skluzů) ve výši 42,8 milionu PLN a náklady na restrukturalizaci zaměstnanosti ve výši 69 milionů PLN. Očekávané náklady činí celkem 3 miliardy PLN.
(167)
Na schůzce dne 30. září polské orgány navrhly, aby se při posuzování vlastního příspěvku na uhrazení restrukturalizačních nákladů nebrala v úvahu fakticky provozní podpora udělená loděnicím v minulosti. Polské orgány navrhly, aby Komise ve svém posouzení uvážila restrukturalizační náklady vzniklé od okamžiku, kdy investor převzal kontrolu nad loděnicí. Společnost ISD Polska se stala většinovým akcionářem gdaňské loděnice dne 28. listopadu 2008 a polské orgány tvrdí, že restrukturalizační náklady, které loděnici vznikly od té doby, činí 62,5 milionu PLN. Vzhledem ke skutečnosti, že společnost ISD Polska dosud nemá podíly v loděnici v Gdyni, neměly by být brány v úvahu případné restrukturalizační náklady, které této loděnici vznikly v minulosti. V důsledku toho by restrukturalizační náklady, jak Polsko navrhlo na schůzce dne 30. září, činily 3,065 miliardy PLN.
(168)
Společnost ISD Polska uvedla, že vlastní příspěvek loděnice a jejích akcionářů na restrukturalizační náklady, jak je popsán v níže uvedené tabulce č. 1b, odráží návrhy předložené ve společném plánu restrukturalizace ze září.
Tabulka 1b
Vlastní příspěvek na restrukturalizační náklady podle společného plánu restrukturalizace
(v PLN)
Údajný předchozí vlastní příspěvek
1.
Prodej majetku loděnicí v Gdyni
3 783 515
2.
Přeměna dluhu na kmenové akcie provedená zaměstnanci a soukromými věřiteli
70 740 000
3.
Prodej finančních aktiv loděnicí v Gdyni v období od 1. května 2004 do 24. června 2008
72 797 423
4.
Pronájem výrobních aktiv - Gdyně
8 335 000
5.
Investiční výdaje v období 2004-2007 - Gdyně
98 044 000
6.
Nákup akcií společností ISD
35 875 059
7.
Investiční výdaje v období 2004-2007 - Gdaňsk
22 238 900
8.
Pronájem výrobních aktiv - Gdaňsk
14 700 000
9.
Restrukturalizace úvěru od Bank Nord/LB
20 000 000
10.
Úvěr od společnosti ISD
2 000 000
Údajný budoucí vlastní příspěvek
11.
Navýšení kapitálu společností ISD
305 000 000
12.
Navýšení kapitálu společností ISD
100 000 000
13.
Prodej majetku
240 000 000
14.
Úvěr na provozní kapitál
280 000 000
15.
Investiční úvěr pro výrobu nesouvisející se stavbou lodí
185 000 000
16.
Úvěr na provozní kapitál pro výrobu nesouvisející se stavbou lodí
45 000 000
17.
Nákup akcií od Agentury pro rozvoj průmyslu (29)
69 560 400
(169)
Podle vysvětlivek k společnému plánu restrukturalizace, které Polsko poskytlo dne 7. července 2008, a společného plánu restrukturalizace ze září nejsou v současnosti známy vnější zdroje financování uvedené v položkách 14-16.
(170)
Společnost ISD Polska předpokládá, že v roce 2012 získá úvěr na provozní kapitál ve výši 280 milionů PLN, a považuje tento předpoklad za reálný vzhledem k údajně příznivému poměru zadlužení a EBITDA, jež se očekává v roce 2012.
(171)
Co se týká úvěrů pro výrobu nesouvisející se stavbou lodí (výroba větrných elektráren, položky 15-16), společnost ISD Polska hodlá vytvořit zvláštní dceřinou společnost sloučených loděnic pro výrobu větrných elektráren a očekává, že tento podnik přiláká vnější kapitál. Společný plán restrukturalizace ze září poskytuje doplňkové informace o investičním úvěru pro projekt větrných elektráren (položka 15). Obsahuje shrnutí projektu větrných elektráren, které má být předloženo různým bankám k posouzení. K plánu restrukturalizace byla připojena dvě vyjádření zájmu týkající se tohoto projektu, a to od Kredyt Bank (KBC) a Fortis Bank ze dne 4. srpna, resp. 4. září 2008. Fortis Bank tvrdí, že je obecně známo, že se zajímá o projekty obnovitelné energie. Uvádí, že projekt společnosti ISD týkající se větrných elektráren považuje za velmi zajímavý a že by uvítala další jednání o konkrétních otázkách. Kredyt Bank potvrzuje, že se zajímá o financování projektů obnovitelné energie. Banka uvádí analýzy, které bude nutno provést, než posoudí žádost o úvěr: vyhodnocení obchodního plánu a finančního modelu založeného na reálných předpokladech, které odrážejí zákony trhu, vyhodnocení ziskovosti projektu a jeho citlivosti na faktory, jako jsou ceny materiálu a směnný kurz, vyhodnocení stávajících dodavatelských smluv a výsledek probíhajícího správního řízení, které se týká právního statusu pozemků, na nichž má být projekt realizován.
(172)
Dopisem ze dne 8. července 2008 Polsko poskytlo seznam finančních a výrobních aktiv, jež společnost ISD Polska zamýšlí odprodat, aby získala příjmy ve výši 189 milionů PLN. Společný plán restrukturalizace ze září upravuje tento údaj na 240 milionů PLN, přičemž hlavní rozdíl spočívá v ocenění hlavní složky tohoto odprodeje - pozemků, na nichž se v současnosti nacházejí tři skluzy gdaňské loděnice. Zatímco v červnovém plánu restrukturalizace byl uveden předpokládaný čistý výnos z prodeje (prodejní cena po odečtení nákladů na přípravu pozemků na prodej), zářijový plán uvádí nominální hodnotu výnosu z prodeje a náklady na přípravu pozemků zahrnuje do odhadu restrukturalizačních nákladů. K zářijovému plánu bylo připojeno nezávislé ocenění pozemků. V tomto ocenění není uvedena stávající tržní cena pozemků, nýbrž je odhadnuta jejich hodnota pro investora, který je pořizuje za účelem developmentu (domy s nájemními byty, kancelářské budovy).
(173)
Polsko objasnilo, že skluzy v gdaňské loděnici a sousední pozemky v současnosti vlastní společnost s názvem Synergia 99. Loděnice v Gdyni je jedním z akcionářů společnosti Synergia a podle dohody akcionářů je oprávněna získat skluzy a sousední pozemky, bude-li společnost Synergia zlikvidována. Podle informací, které poskytlo Polsko, závisí rozdělení majetku společnosti Synergia mezi její akcionáře na pokroku probíhajícího správního řízení o stanovení hranic přístavu v Gdaňsku.
(174)
Společný plán restrukturalizace ze září objasňuje, že se probíhající správní řízení netýká parcely, která sousedí se skluzy, a obsahuje potvrzení společnosti Synergia 99 ze dne 28. srpna 2008, že příslušným orgánům podá žádost o vynětí pozemků, na nichž se nacházejí skluzy, z oblasti přístavu.
(175)
Zářijový plán objasňuje rovněž opatření k likvidaci společnosti Synergia 99 podle dohody jejích akcionářů. Likvidace se uskuteční ve dvou etapách: za prvé, společnost Synergia 99 bude rozdělena na dvě společnosti, které převezmou vyčleněná aktiva společnosti Synergia 99, a za druhé, loděnice v Gdyni se stane výhradním vlastníkem společnosti, která získala pozemky, na nichž se nacházejí skluzy. Podle plánu by k první etapě procesu likvidace mělo dojít na valné hromadě akcionářů společnosti Synergia dne 15. října 2008. Plánované rozdělení je však podmíněno změnami hranic přístavu. Dohoda akcionářů o opatřeních k likvidaci společnosti Synergia 99 je časově omezená.
(176)
Podle rozvahy loděnice v Gdyni činí podíl loděnice ve společnosti Synergia 99 40 milionů PLN. Podle společného plánu restrukturalizace ze září (30) potvrdila v srpnu 2007 správní rada společnosti Synergia 99 s ohledem na uzavření dohody akcionářů o rozdělení majetku společnosti Synergia v případě její likvidace, že nominální hodnota aktiv společnosti Synergia 99 činí […] (31) milionů PLN, což podle správní rady odráží jejich tržní hodnotu. Nezávislý odborný posudek, který správní rada předložila v té době akcionářům, potvrzoval, že tržní hodnota pozemků, na nichž se nacházejí skluzy, činí […] milionů PLN.
e) Finanční výhledy
(177)
Společný plán restrukturalizace ze září obsahuje pozměněné finanční výhledy. Tyto výhledy jsou založeny na určitých předpokladech ohledně inflace (WIBOR 3m), směnného kurzu USD a PLN a nákladů na materiál, které zase vycházejí z odhadů externích odborníků. Směnný kurz PLN/USD přijatý v červnu činil 2,254 pro rok 2008 a 2,32 pro rok 2009, zatímco zářijový plán na základně externí zprávy (32) přijal směnný kurz PLN/USD ve výši 2,32 pro celé období restrukturalizace. Cena ocele přijatá v červnu pro rok 2008 činila 1 381 USD/t, pro rok 2011 se snížila na 1 211 USD/t a pro rok 2014 se opět zvýšila na 1 359 USD/t. Zářijový plán vychází z vyšších cen ocele (1 539 USD/t v roce 2009, 1 350 USD/t v roce 2011 a 1 516 USD/t v roce 2014). Společný plán restrukturalizace z června předpokládal tyto tendence růstu mezd: 7,6 % v roce 2009, 7 % v roce 2010, 6 % v roce 2011 a přibližně 5 % po roce 2012. Zářijový plán předpokládá nižší tempo růstu: 5,8 % v roce 2009, 5 % v roce 2010, 4 % v roce 2011 a 2012 a 3 % ročně po roce 2012 (33). Červnový plán restrukturalizace předpokládal inflaci ve výši přibližně 2,2 %. Zářijový plán předpokládá vyšší inflaci, která začíná na hodnotě 3,4 % v roce 2009 (34) a postupně se snižuje (na 2,5-2,6 % po roce 2012) (35).
(178)
Hlavní změna ve finančních výhledech v zářijovém plánu se v porovnání s červnovým plánem týká výnosu z prodeje plavidel a z činností nesouvisejících se stavbou lodí. Zářijový plán zejména předpokládá podstatně vyšší ceny lodí pro přepravu automobilů, jednoho ze dvou hlavních výrobků, což je změněný předpoklad, který silně ovlivňuje odhady výkazu zisků a ztrát.
(179)
Odhad konsolidovaného výkazu zisků a ztrát pro loďařské činnosti a činnosti nesouvisející se stavbou lodí v zářijovém plánu ukazuje od roku 2009 kladná zisková rozpětí: (4,1 % v roce 2009, 3,1 % v roce 2010, 7,4 % v roce 2011 a 6,4 % na konci období restrukturalizace v roce 2012). Zisková rozpětí se sníží na 4,3 % v roce 2014 (pokles na trhu) a poté postupně vzrostou na 7,7 % v roce 2017.
(180)
Společný plán restrukturalizace z června zahrnoval stručnou verzi analýzy citlivosti, která zkoumala účinky některých změn v hlavních základních předpokladech ohledně desetiletého EBITDA a desetiletých akumulovaných zisků. Analyzuje zejména účinky dalšího zhodnocení PLN o 5 grošů a další 5 % růst cen ocele a mezd. Společný plán restrukturalizace ze září obsahuje novou a podrobnější analýzu citlivosti, která zejména prokazuje dopad 5 % zhodnocení PLN vůči USD. Společný plán restrukturalizace ze září předpokládá, že Polsko přijme euro v roce 2013 a že poté nebudou činnosti loděnice dotčeny výkyvy směnného kurzu PLN/USD. Nová analýza citlivosti ukazuje dopad 5 % znehodnocení USD vůči euru v období 2013-2017 (tj. poté, co Polsko podle předpokladů přijme euro).
(181)
Podle finančních výhledů v červnovém plánu bude nediskontovaného splacení (bez zohlednění měnící se hodnoty peněz v čase) dosaženo až v 11. roce činnosti, tj. v roce 2019. Tento výpočet bral v úvahu pouze finanční účast investora (440 milionů PLN), což znamená, že akumulované peněžní toky za zkoumané období jsou porovnány pouze s kapitálovými vklady investora a nepřihlížejí ke skutečnosti, že stát podle očekávání vloží napřed významný kapitál. Plán předpokládá, že restrukturalizační náklady ve výši přibližně 712 milionů PLN budou financovány z budoucích peněžních toků společnosti.
(182)
Společný plán restrukturalizace ze září obsahuje diskontovaný výpočet období splacení, jež potrvá 10 let. Plán rovněž předpokládá, že velká část restrukturalizačních nákladů (712 milionů PLN) (36) bude uhrazena budoucími peněžními toky.
7. PLÁN RESTRUKTURALIZACE VYHOTOVENÝ SPOLEČNOSTÍ PSC
(183)
Společnost PSC byla v Polsku založena v roce 2007 za účelem získání loděnice v Gdyni. Patří dvěma společnostem, Marine Co a Maritim Shipyard, které ovládá polský podnikatel p. Janusz Baran. Obě společnosti fungují v Gdyni, Gdaňsku a ve Štětíně od 90. let minulého století a vyrábí lodě a čluny a působí jako subdodavatel pro větší loděnice, zejména v Německu, Norsku, Nizozemsku a Francii, vyrábějící bloky a části a poskytující služby. Celá skupina zaměstnává 1 500 osob.
a) Prodejní strategie
(184)
Co se týká tržní strategie, plán předpokládá, že se společnost soustředí na kontejnerová plavidla, lodě pro přepravu automobilů a tankery pro přepravu plynu a ročně bude vyrobeno až deset plavidel pro zásobování plošin. Předpokládá se rovněž, že v budoucnu bude loděnice vyrábět dvanáct plavidel ročně, což je kapacita loděnice po uzavření malého doku. Oddíl týkající se budoucí výroby předpokládá, že se bude vyrábět rostoucí počet plavidel (nárůst ze 6 v roce 2008 na 12 v roce 2009, 17 v roce 2010 a 21 v roce 2012). Předložený finanční model, na jehož základě byly zjevně vypracovány finanční výhledy, rovněž předpokládá, že se v roce 2012 výroba zvýší na 21 plavidel.
(185)
Plán mimoto předpokládá diverzifikaci činností a zřízení kontejnerového terminálu ve stávající oblasti loděnice. Podle plánu bude mít loděnice po snížení kapacity nadbytečné pobřežní pásmo, na němž by bylo možno vystavět kontejnerový terminál s kapacitou 150 000 TEU ročně.
b) Průmyslová a provozní restrukturalizace
(186)
Hlavními navrhovanými restrukturalizačními opatřeními jsou průmyslová restrukturalizace provedením investičního programu, který má zvýšit produktivitu, snížit náklady a zkrátit výrobní cyklus. Odhadované náklady investičního programu v oblasti stavby lodí činí 80 625 000 EUR. Mají být poskytnuty rovněž investice ve výši 50 milionů PLN (přibližně 15 milionů EUR) na vybudování kontejnerového terminálu. To by znamenalo celkové investiční náklady ve výši 95,6 milionu EUR. Jiná část restrukturalizačního plánu však odhaduje celkové investice na částku 131 milionů EUR (443 milionů PLN). Rozdíl mezi těmito dvěma údaji není v plánu vysvětlen. Podle plánu by provedení těchto opatření během pětiletého období snížilo náklady na plavidlo o 25 %.
(187)
Plán rovněž předpokládá zavedení integrovaného systému informačních technologií, který řídí veškeré oblasti činnosti loděnice, tj. projektování, dodávky, zásoby, zpracování ocele, plánování, kontrola výroby a účetnictví.
(188)
Plán předpokládá zachování stávajícího počtu pracovníků, či jeho snížení o 650 osob. Není zřejmé, které činitele ovlivní výběr jedné z těchto dvou možností. Plán předpokládá zavedení mzdového systému založeného na pobídkách.
(189)
Co se týká jednoho z hlavních problémů loděnice, tj. vystavení výkyvům směnného kurzu a rostoucím cenám ocele, plán navrhuje začlenit do smluv valorizační doložky a přirozený hedging (vznik nákladů v měně, v níž jsou vykazovány příjmy).
(190)
Plán rovněž předpokládá, že financování lodí bude zajištěno formou zálohových plateb se zárukami vývozní úvěrové pojišťovny se zvýhodněnou prémii v porovnání s běžnou praxí v případě zdravých společností a překlenovacích úvěrů zaručených státní pokladnou.
c) Finanční restrukturalizace
(191)
Pokud jde o finanční restrukturalizaci, plán předpokládá, že stávající smlouvy budou sjednány znovu s cílem snížit očekávané ztráty. Podle plánu by restrukturalizace měla zvýšit ceny o 30 % (na úroveň panující na trhu) a zajistit dodatečné příjmy ve výši 100 milionů USD.
(192)
Provedení plánu je podmíněno poskytnutím další státní podpory v podobě kapitálového vkladu ve výši 515 milionů PLN, zrušení a restrukturalizace veřejných pohledávek v celkové výši 497 milionů PLN a uhrazení dalších možných nahromaděných a potenciálních závazků loděnice (například budoucí ztráty vyplývající ze stávajících smluv nebo soudní spory). Investor rovněž požaduje, aby stát zajistil, že vývozní úvěrová pojišťovna bude během období restrukturalizace poskytovat záruky za plnění se zvýhodněnou prémií v porovnání s její běžnou praxí v případě zdravých společností, a aby státní pokladna poskytla záruky pro provozní kapitál ve výši 297 milionů PLN.
d) Vlastní příspěvek
(193)
Co se týká vlastního příspěvku, plán zahrnuje kapitálový vklad investora ve výši 500 milionů PLN na financování investic a pokrytí předpokládaných ztrát vyplývajících ze stávajících smluv. Plán taktéž navrhuje, aby vlastní příspěvek k procesu restrukturalizace zahrnoval rovněž výnos z plánovaného prodeje majetku ve výši 50 milionů PLN a výnos z prodeje majetku, k němuž došlo po přistoupení (124,5 milionu PLN). Je možno tvrdit, že to by navýšilo vlastní příspěvek na 675 milionů PLN. V plánu restrukturalizace však investor uvádí jako vlastní příspěvek pouze částku ve výši 475 milionů PLN.
e) Finanční výhledy
(194)
Finanční výhledy vycházejí ze stálého směnného kurzu PLN ve výši 3,46 za EUR a 2,2 PLN za USD. Výhledy jsou založeny na předpokladu, že se počet plavidel postavených v roce 2012 zvýší na 21 a že investor hodlá rozšířit loďařskou činnost v loděnici: očekává se, že tržby v roce 2008 dosáhnou výše 1,2 miliardy PLN a podle předpokladů se budou trvale zvyšovat, až v roce 2012 dosáhnou výše 2,6 miliardy PLN (116 % oproti roku 2008).
8. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(195)
Ve spolupráci s externím poradcem a loděnicí Komise stanovila níže uvedenou metodiku pro posouzení snížení kapacity navrhovaného Polskem jako vyrovnávací opatření.
(196)
Aby byla vyrovnávací opatření účinná, musí být snížení kapacity dostatečné, aby bylo zajištěno, že budoucí kapacita loděnice po restrukturalizaci bude nižší než její stávající kapacita.
(197)
Komise za prvé posoudila stávající technickou kapacitu loděnice a uvedla, že montáž plavidel na skluzech představuje ve výrobním procesu loděnice jednu z překážek, kterou nelze snadno odstranit prostřednictvím externího zadávání. Podle metodiky, kterou Komise použila a kterou polské orgány nebo loděnice nezpochybnily, je kapacita vypočítána pomocí doby trvání montáže v doku a typického portfolia plavidel (jelikož montáž plavidel s různými hodnotami CGT může trvat stejně dlouho).
(198)
Výpočet stávající kapacity vzal v úvahu dobu skutečně potřebnou pro montáž (určitého typu) lodi v docích. Tato doba musí odrážet veškeré stávající nedostatky ve výrobním procesu, například nízkou produktivitu, překážky, zastaralá aktiva, neúčinný výrobní tok a problémy s pracovníky. Kromě doby montáže mohly být zohledněny pouze účinky finančních omezení vyplývajících z obtížné finanční situace loděnice. Nepravidelný přístup či žádný přístup k provoznímu kapitálu může vážně narušit výrobní proces. Jelikož se jedná o vnější činitel, který je typický pro všechny společnosti ve finančních potížích a nesouvisí s neefektivností samotné společnosti, Komise uznala, že skutečná výkonnost loděnice může být upravena za předpokladu bezproblémového přístupu k provoznímu kapitálu.
(199)
Odhad budoucí kapacity přihlížel k době pravděpodobně potřebné pro montáž (určitého typu) lodi v doku za předpokladu, že produktivita loděnice je srovnatelná s měřítkem stanoveným ostatními konkurenčními evropskými loděnicemi. Jinými slovy, je nutno vzít v úvahu účinky nezbytné modernizace zařízení a optimalizace pracovních podmínek (organizace, dodávky, pracovníci).
(200)
Modernizace je nevyhnutelná, pokud loděnice chce obnovit svou dlouhodobou životaschopnost. Související růst produktivity bude znamenat, že loděnice sníží vstupy a urychlí výrobu. Jelikož se zlepší různé aspekty výroby, kapacita ve smyslu schopnosti vyrobit určitý objem se zvýší. Je proto důležité uvést, že uzavření některých zařízení, například navrhované uzavření suchého doku SD I v loděnici v Gdyni, může být zcela vyrovnáno zvýšením kapacity zbývající části doku. Pokud mají být vyrovnávací opatření smysluplná, musí být snížení kapacity takové, aby kapacita loděnice na konci období restrukturalizace, tj. po provedení investic a zvýšení produktivity, byla nižší než její stávající kapacita. Pouze tímto způsobem je možno sladit dva cíle, a to dosažení dlouhodobé životaschopnosti, což vyžaduje zvýšení produktivity, a omezení případného narušení hospodářské soutěže na co nejnižší míru.
(201)
K zajištění konzistentnosti výpočtu stávající i budoucí kapacity je nutno použít stejnou sortimentní skladbu, tj. stejné typy plavidel. Alternativně je možno použít jako náhradní proměnnou „průměrné plavidlo“ (tj. průměrná hodnota CGT s přihlédnutím ke knize zakázek loděnice).
(202)
Na počátku loděnice v Gdyni uvedla, že její technická kapacita činí 540 000 CGT. Po objasnění výše uvedené metodiky a jejím odsouhlasení Komisí a loděnicí v Gdyni loděnice uvedla, že technickými předpoklady pro výpočet její stávající kapacity bez finančních omezení je dokování v délce tří měsíců se souběžnou montáží až tří plavidel v různých fázích kompletace (částečné využití polotandemové metody u velkého doku SD II), což znamená výstavbu až čtrnácti plavidel ročně. Hypotetické portfolio bylo typické pro loděnici, což potvrdila stávající kniha zakázek a prodejní strategie předložená v plánu restrukturalizace z roku 2006. Při průměrné hodnotě 27 000 CGT na plavidlo byla stávající kapacita bez finančních omezení odhadnuta na 378 000 CGT.
(203)
K přezkoumání dopadu stávajících finančních omezení na výrobní proces (tj. o kolik týdnů/měsíců se výrobní cyklus prodlouží v důsledku zpoždění dodávek kvůli nedostatečnému provoznímu kapitálu) a k posouzení, zda je závažnost těchto omezení nadhodnocena či podhodnocena, Komise porovnala tento údaj s nejlepším výsledkem v minulých letech (12 plavidel s celkem 272 000 CGT v roce 2002). Komise za prvé uvádí, že rozdíl mezi nejlepším výsledkem v roce 2002 a stávající technickou kapacitou byl částečně zapříčiněn rozdíly v knihách zakázek. Loděnice v současnosti vyrábí plavidla s vyšší hodnotou CGT. Pokud by loděnice v roce 2002 vyráběla plavidla s průměrnou hodnotou 27 000 CGT, její celkový výstup by činil 324 000 CGT. Zbývající rozdíl lze přičíst dopadu finančních omezení na výrobní proces a odpovídá dvěma plavidlům s průměrnou hodnotou CGT, tj. 14 %, což Komise považuje za přiměřený předpoklad.
(204)
Pokud jde o budoucí kapacitu loděnice, za předpokladu, že by byly využity oba doky, loděnice objasnila, že by velký dok SD II bylo možno využít pro souběžnou výstavbu a pro polotandemovou metodu výstavby, takže by bylo možno současně stavět až čtyři trupy v různých fázích kompletace. Takto by loděnice mohla postavit 18 plavidel za předpokladu dokování v délce 3 měsíců (37). Při průměrné hodnotě 27 000 CGT na plavidlo by budoucí kapacita loděnice s oběma doky činila 486 000 CGT. Budoucí kapacita loděnice po uzavření malého doku SD I bude činit 12 plavidel, tj. 324 000 CGT, za předpokladu průměrné hodnoty 27 000 CGT na plavidlo.
(205)
Na základě těchto údajů Komise zjistila, že snížení kapacity po uzavření malého doku SD I bude odpovídat přibližně 14 %. S přihlédnutím ke skutečnosti, že loděnici zůstane pouze jedno zařízení pro spuštění lodí, suchý dok SD II, a že pomocí podrobné, věrohodné analýzy finanční rovnováhy bylo prokázáno, že by jakékoli snížení kapacity suchého doku SD II kromě uzavření doku SD I ohrozilo dlouhodobou životaschopnost loděnice, Komise dospěla k předběžnému závěru, že uzavření doku SD I navrhované Polskem je postačujícím vyrovnávacím opatřením.
(206)
Společný plán restrukturalizace vypracovaný společností ISD Polska navrhoval s ohledem na přijatou obchodní strategii alternativní soubor vyrovnávacích opatření. V rámci šetření státní podpory pro gdaňskou loděnici a loděnici v Gdyni plán předpokládal tato vyrovnávací opatření: uzavření tří skluzů v gdaňské loděnici do 31. prosince 2008, pokud lze stávající výrobu v gdaňské loděnici převést na malý dok v Gdyni s ohledem na technické, organizační a právní překážky. Na schůzce dne 8. července 2008 společnost ISD Polska uvedla, že předpokládá, že práce na vybavení malého suchého doku v Gdyni neumožní uzavření skluzů před prvním pololetím roku 2009. Společný plán restrukturalizace ze září navrhuje odložit uzavření dvou skluzů do června 2009 a třetího skluzu do října 2009 (38). Kapacita loděnice bude mimoto omezena na 400 000 CGT ročně po dobu deseti let od přistoupení Polska k Evropské unii, tj. do roku 2014.
(207)
Na schůzce dne 30. září společnost ISD Polska Komisi informovala, že by jako dodatečné vyrovnávací opatření mohla dále snížit výrobu na 360 000 CGT ročně po dobu deseti let od okamžiku uzavření skluzů. Společnost ISD Polska rovněž uvedla, že by mohla uzavřít skluzy dříve, než se plánovalo v restrukturalizačním plánu ze dne 12. září, tj. skluzy B3 a B5 by mohla uzavřít do konce dubna 2009 a skluz B1 do konce srpna 2009.
(208)
Plán restrukturalizace vyhotovený společností PSC předpokládá prodej menšího doku počátkem roku 2009. Očekávaný výnos ve výši 170 milionů PLN by navýšil provozní kapitál loděnice.
9. STÁTNÍ PODPORA POSKYTNUTÁ LODĚNICI V GDYNI (STAV K ČERVNU 2008)
(209)
Podle polských orgánů obdržela loděnice v Gdyni od 1. května 2004 státní podporu uvedenou v tabulkách 1-4.
(210)
Tabulka 1 udává podporu poskytnutou v období od 1. května 2004, dne přistoupení Polska k EU, do 30. června 2007. Polsko tato opatření oznámilo dopisem ze dne 13. července 2007. Seznam zahrnuje určitá opatření popsaná v části B přílohy I rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
(211)
Polsko poskytlo dodatečné vysvětlení ohledně restrukturalizace závazků podle kapitoly 5a. Polské orgány objasnily, že loděnice převedla na Operatora (39) aktiva v hodnotě nejméně 45 % hodnoty převedených závazků (40). Podle Polska se proto prvek podpory rovná 55 % nominální hodnoty závazků převedených na Operatora. Tato nominální hodnota je uvedena v tabulce 1.
(212)
Úvěry využívající záruky státní poklady uvedené v tabulce č. 1 byly poskytnuty s úrokovou sazbou rovnající se LIBOR 1M + 100 základních bodů, zatímco riziko nesplacení v době vydání záruk polské orgány odhadly na 60-70 %. Záruky státní pokladny byly uděleny oproti zajištění ve formě bianko směnky vydané loděnicí a notářské listiny, v níž loděnice souhlasila s vymáháním aktiv až do výše 120 % hodnoty záruky. Státní pokladna účtovala prémii ve výši 0,4 % zaručené částky.
(213)
Tabulka č. 1 zahrnuje rovněž úvěry udělené Korporacja Polskie Stocznie (dále jen „KPS“), které byly použity k financování požadavků loděnice na provozní kapitál. Polsko ve svých podáních ze dne 11. července 2007 a 9. ledna 2008 tvrdí, že tyto úvěry nepředstavují státní podporu, jelikož účtované úroky odpovídaly posouzení rizika konkrétního projektu, pro nějž byly úvěry určeny.
(214)
U úvěrů poskytnutých v období 2005-2007 KPS účtovala úrok v rozmezí od 9,6 % do 13,46 %, s průměrnou pevnou úrokovou sazbou ve výši 10,64 %. Účtovala rovněž jednorázový poplatek v rozmezí od 0,1 % do 0,4 %. Podle polských orgánů požadovala KPS zajištění v podobě uznání vymáhání, dohody o postoupení pohledávek, bezpodmínečného platebního příkazu, bianko směnky nebo zastavení majetku (41).
(215)
Společnost KPS byla založena v roce 2004 jako dceřiná společnost zcela ve vlastnictví Agentury pro rozvoj průmyslu s funkcí fondu rizikového kapitálu pro agenturu. Měla sloužit především jako prostředek ke konsolidaci tří velkých loděnic v Polsku, od tohoto projektu však bylo v roce 2006 upuštěno. Podle informací, jež Polsko poskytlo v roce 2006 (42), měla být KPS financována kapitálovými vklady Agentury pro rozvoj průmyslu, příspěvky formou věcného plnění (akcie v třetích společnostech) poskytnutými Agenturou pro rozvoj průmyslu a revolvingovým bankovním úvěrem zaručeným agenturou, který byl určen výhradně na podporu financování loděnic. Podle informací, jež jsou k dispozici na internetových stránkách vlády, měla KPS podporovat loďařské činnosti v Polsku rovněž emisemi obligací plně zaručených Agenturou pro rozvoj průmyslu. Dokument s názvem „Strategie pro odvětví stavby lodí (loděnice pro stavbu námořních lodí) v Polsku na období 2006-2010“ (43) skutečně potvrzuje, že KPS měla vytvořit zdroje z emisí dluhových nástrojů v hodnotě přibližně 100 milionů USD zajištěných aktivy vyhrazenými pro restrukturalizaci odvětví stavby lodí v podobě finančních prostředků, které státní pokladna převedla na Agenturu pro rozvoj průmyslu.
(216)
Tabulka 2 udává opatření, o nichž byla Komise informována po dni 13. července 2007 dopisy ze dne 6. prosince 2007 a 12. února 2008: dva úvěry od Agentury pro rozvoj průmyslu na financování provozního kapitálu (mzdy a obchodní závazky). Tabulka 2 uvádí rovněž úvěr, který poskytla KPS na základě svého rozhodnutí č. 02/11/2007, o němž byla Komise informována dopisem ze dne 9. ledna 2008 (44); Komise však nemá žádné podrobné informace o výši a době trvání tohoto úvěru. KPS účtovala úrok ve výši 10,5 % a jednorázový poplatek ve výši 0,1 %.
(217)
Vzhledem k obtížné finanční situaci loděnice nemůže Komise vyloučit, že loděnici v Gdyni byla poskytnuta další státní podpora obdobné povahy.
(218)
V tabulce 3 jsou uvedeny nesplacené veřejné pohledávky loděnice v Gdyni ke dni 30. září 2007. Tyto informace poskytlo Polsko dne 9. ledna 2008. Polsko v tomto dopise potvrdilo, že loděnice v Gdyni nehradí pravidelně své veřejné pohledávky. Loděnice splácela své dluhy vůči správě státního zabezpečení (ZUS), jakmile byly tyto závazky splatné, pokud jí to dovolila její finanční situace.
(219)
Podle přílohy 1 dopisu Polska ze dne 9. ledna 2008 činily neuhrazené závazky vůči příslušným veřejným subjektům ke dni 1. května 2004 přibližně 254 milionů PLN. V období od 1. května 2005 do 30. září 2007 vznikly nové závazky ve výši přibližně 362 milionů PLN. Během této doby loděnice v Gdyni splatila zhruba 194 milionů PLN (45). Ke dni 30. září 2007 činily neuhrazené závazky přibližně 423 milionů PLN.
(220)
Loděnice v Gdyni plánovala splacení přinejmenším části neuhrazených závazků z výnosu kapitálového vkladu ve výši 515 milionů PLN provedeného státní pokladnou, který byl podmíněn vkladem kapitálu soukromého investora, jenž bude vybrán ve výše popsaném privatizačním procesu.
(221)
Po přistoupení Polska k EU loděnice v Gdyni obdržela určitou podporu, o níž Polsko usuzuje, že „byla poskytnuta k jiným účelům než na restrukturalizaci“ (tabulka 4). Jednalo se o státní podporu na výzkum a vývoj a vzdělávání v celkové výši 412 000 PLN.
(222)
Loděnice v Gdyni obdržela kromě podpory uvedené v tabulkách 1-4 rovněž další podporu.
(223)
Za prvé, v dopise ze dne 11. července 2007 (46) Polsko oznámilo soubor opatření označených jako „opatření, která mají být provedena […] v období od 1. července 2007 do konce procesu restrukturalizace“.
(224)
Komise především podotýká, že tato opatření zahrnují možný odpis úroků narostlých v období od 1. července 2003 do 15. března 2005 u veřejných pohledávek restrukturovaných podle kapitoly 5a v celkové výši 6 905 304 PLN. Podle Polska je otázka, zda by tyto úroky měly být odepsány, předmětem sporu u vnitrostátních soudů mezi loděnicí v Gdyni a příslušnými polskými orgány. Jelikož tyto úroky souvisí s hlavními pohledávkami restrukturovanými podle kapitoly 5a, které jsou uvedeny v tabulce 1, Komise se domnívá, že zrušení těchto úroků představuje rovněž státní podporu až do plné výše (47), a vztahuje se na ně toto rozhodnutí.
(225)
Komise rovněž poznamenává, že tato tabulka obsahuje řadu opatření, která se skládají z odkladu platby nebo odpisu veřejných pohledávek. Není zřejmé, nakolik se tato opatření překrývají s veřejnými pohledávkami uvedenými v příloze 1 dopisu Polska ze dne 9. ledna 2008 (shrnutými v tabulce 3).
(226)
Co je nejdůležitější, loděnice v Gdyni využívala záruky za plnění vydávané vývozní úvěrovou pojišťovnou (dále jen „záruky za zálohové platby“ nebo „záruky vývozní úvěrové pojišťovny“). Díky těmto zárukám byla od 1. května 2004 financována výstavba prakticky všech lodí. Loděnice v Gdyni obdržela v období od 1. května 2004 do 12. června 2008 celkem 108 záruk v celkové hodnotě 3 095 529 638 PLN pro plavidla postavená v Gdyni (nikoli v gdaňské loděnici, která byla dříve dceřinou společností loděnice v Gdyni) (48). Ve svém podání ze dne 11. července 2007 Polsko Komisi informovalo, že vývozní úvěrová pojišťovna bude až do konce roku 2008 nadále vydávat záruky pro loděnici v Gdyni.
(227)
Společným znakem tohoto odvětví je, že loděnice obvykle nemají dostatečný provozní kapitál na stavbu lodí a spoléhají na financování z vnějších zdrojů, ať už prostřednictvím půjček (tzv. úvěry na výrobu), nebo zálohových plateb od majitelů lodí, jejichž prostřednictvím je výroba financována. Majitelé lodí obvykle hradí 80 % ceny předem ve splátkách, které se časově shodují s určitými rozhodujícími fázemi výstavby, a zbývajících 20 % je hrazeno při dodání. Účast majitelů lodí na financování výstavby je proto zásadní. Úlohou záruk vývozní úvěrové pojišťovny pro loděnici v Gdyni bylo zajistit zálohové platby majitelů lodí proti riziku nedodání lodě ze strany loděnice.
(228)
Z různých podání Polska o fungování záručního systému vývozní úvěrové pojišťovny (49) vyplývá, že tyto záruky byly loděnici v Gdyni poskytovány takto. Za prvé byla s majitelem lodi podepsána smlouva, která byla obvykle podmíněna tím, že loděnice ve stanovené lhůtě prokáže, že se za financování výroby zaručí vývozní úvěrová pojišťovna. Vývozní úvěrová pojišťovna vydala rozhodnutí za tím účelem, že zajistí financování celé lodi zaručením zálohových plateb. V následných individuálních dohodách vývozní úvěrová pojišťovna aktivovala záruku za každou jednotlivou zálohovou platbu (obvykle čtyři). Celková účast vývozní úvěrové pojišťovny na možném nedodání lodi loděnicí obvykle činí 80 % kupní ceny, což odpovídá celkovým zálohovým platbám uhrazeným majitelem lodi před dodáním. Tato celková účast je známá, když vývozní úvěrová pojišťovna vydává rozhodnutí o zajištění financování lodi majitelem lodi. Platnost záruky skončí při dodání lodi.
(229)
Činnosti vývozní úvěrové pojišťovny se liší (50) a lze je v zásadě rozdělit na komerční část podnikání a činnost prováděnou jménem státní pokladny či zaručenou státní pokladnou. Posledně uvedená činnost je vykonávána prostřednictvím odděleného bankovního účtu, „Interes Narodowy“. Záruky vztahující se na loděnici v Gdyni spadají do činnosti zaručené státní pokladnou.
(230)
Podle informací poskytnutých Polskem byly záruky vývozní úvěrové pojišťovny za zálohové platby pro loděnici v Gdyni poskytovány za poplatek, který se lišil podle hodnoty záruky. Poplatek činil 2 % ročně u záruk nižších než 35 milionů PLN a 1 % ročně u záruk vyšších než 35 milionů PLN. Jako zajištění vývozní úvěrová pojišťovna požaduje převod vlastnictví lodi, lodi nacházející se ve výstavbě nebo materiálu. Stejné podmínky by měly platit pro záruky vývozní úvěrové pojišťovny poskytované do konce období restrukturalizace, tj. do roku 2012.
(231)
Komise poznamenává, že dne 3. června 2008 Polsko přijalo rozhodnutí o poskytnutí dalšího kapitálového vkladu loděnici v Gdyni ve výši 515 milionů PLN.
(232)
Z tabulek 1-4 a výše uvedených informací vyplývá, že od 1. května 2004 měla loděnice v Gdyni prospěch z podpory v celkové nominální hodnotě ve výši 5 018 862 443 PLN (přibližně 1 434 milionů EUR).
Tabulka 1
Státní podpora poskytnutá loděnici v Gdyni v období od 1. května 2004 do 30. června 2007 podle informací poskytnutých polskými orgány
Č. pol.
Orgán poskytující podporu
Nástroj podpory
Právní základ
Č. rozhodnutí nebo smlouvy
Datum udělení podpory
Datum účinnosti
Doba poskytování podpory
Nominální hodnota podpory
(v PLN)
1
2
3
4
5
6
7
8
9
1.
Státní pokladna
Záruka - plavidlo č. 8276/1
Zákon ze dne 8. května 1997 o zárukách vydávaných státní pokladnou a některými právnickými osobami (Dz. U. 2003/174, bod 1689, ve znění pozdějších předpisů)
Nařízení vlády č. 198/2004 ze dne 24.8.2004
24.8.2004
3.9.2004
Do 30.3.2006
75 000 000,00
2.
Státní pokladna
Záruka - plavidlo č. 8276/2
Nařízení vlády č. 198/2004 ze dne 24.8.2004
24.8.2004
3.9.2004
Do 11.12.2006
75 000 000,00
3.
Státní pokladna
Záruka - plavidla č. 8245/1-4
Nařízení vlády č. 213/2004 ze dne 7.9.2004
7.9.2004
17.9.2004
Do 27.2.2007
82 531 200,00
4.
Státní pokladna
Záruka - plavidla č. 8148/11 a 8184/14-17
Nařízení vlády č. 222/2004 ze dne 21.9.2004
21.9.2004
1.10.2004
Do 15.1.2008
147 662 619,46
5.
Maršálek Pomořanského vojvodství
Odpis
Zákon ze dne 30.10.2002
Rozhodnutí č. UPP/11/3/2005 předsedy Agentury pro rozvoj průmyslu ze dne 15.3.2005
4.1.2005
15.3.2005
Jednorázový odpis
600 568,04 (51)
6.
Státní fond pro rehabilitaci osob s omezenou pracovní schopností
Odpis
Rozhodnutí č. UPP/11/3/2005 předsedy Agentury pro rozvoj průmyslu ze dne 15.3.2005
4.1.2005
15.3.2005
Jednorázový odpis
5 331 071,54 (51)
7.
Pomořanské vojvodství
Odpis
Rozhodnutí č. UPP/11/3/2005 předsedy Agentury pro rozvoj průmyslu ze dne 15.3.2005
4.1.2005
15.3.2005
Jednorázový odpis
2 414 962,11 (51)
8.
ZUS
Odpis
Rozhodnutí č. UPP/11/3/2005 předsedy Agentury pro rozvoj průmyslu ze dne 15.3.2005
4.1.2005
15.3.2005
Jednorázový odpis
23 048 186,93 (51)
9.
Agentura pro rozvoj průmyslu
Kapitálový vklad
§ 56, zákon o privatizaci (Dz. U. 2002/171, bod 1397, ve znění pozdějších předpisů)
Smlouva (notářská listina Rep. A No 3255/2005)
23.6.2005
27.6.2005
Jednotlivý vklad kapitálu
40 000 000,00
10.
Sdružení obcí
Ujednání o uhrazení ve splátkách
Zákon ze dne 30.10.2002
Č. 200364/1/ZR -smlouva o restrukturalizaci ze dne 22.11.2004
22.11.2004
Měsíční splátky hrazené od 31.12.2004 do 28.2.2006
Jedna transakce
419 543,25
11.
Státní pokladna
Záruka za plnění pro plavidla: 8184/21-25
Zákon ze dne 8. května 1997 o zárukách vydávaných státní pokladnou a některými právnickými osobami (Dz. U. 2003/174, bod 1689, ve znění pozdějších předpisů)
Nařízení vlády č. 93/2005
12.4.2005
12.9.2007
Do 31.12.2007
97 098 200,00
12.
KPS
Úvěr
Činnost KPS podle jejích stanov
Úvěrová smlouva č. 01/02/2005
10.2.2005
10.2.2005
8.3.2005
7 500 000,00
13.
KPS
Úvěr
Činnost KPS podle jejích stanov
Úvěrová smlouva č. 02/04/2005
12.4.2005
20.4.2005
5.5.2005
7 500 000,00
14.
KPS
Úvěr
Činnost KPS podle jejích stanov
Úvěrová smlouva č. 04/09/2005
21.9.2005
31.10.2005
4.1.2006
14 500 000,00
15.
KPS
Úvěr
Činnost KPS podle jejích stanov
Úvěrová smlouva č. 02/07/2006
24.7.2006
3.8.2006
29.11.2006
10 000 000,00
16.
KPS
Úvěr
Činnost KPS podle jejích stanov
Úvěrová smlouva č. 01/04/2006
21.4.2006
26.4.2006
30.7.2007
4 000 000,00
17.
KPS
Úvěr
Činnost KPS podle jejích stanov
Úvěrová smlouva č. 01/12/2006
5.12.2006
5.12.2006
7.2.2006
5 500 000,00
11.12.2006
2 300 000,00
18.
KPS
Úvěr
Činnost KPS podle jejích stanov
Úvěrová smlouva č. 01/03/2007
20.3.2007
20.3.2007
20.9.2007
6 200 000,00
29.3.2007
2 000 000,00
23.4.2007
5 800 000,00
19.
ZUS
Ujednání o uhrazení ve splátkách
Žádost dlužníka
Oficiálně dosud neuděleno, avšak provedeno v praxi
Ve splátkách do konce roku 2008
Ve splátkách do konce roku 2008
34 272 360,17
Celkem
648 678 711,50
Tabulka 2
Další státní podpora poskytnutá loděnici v Gdyni v období od 1. června 2007 do 15. července 2008 podle informací polských orgánů (v PLN)
Č.
Orgán poskytující podporu
Nástroj podpory
Právní základ
Č. rozhodnutí nebo smlouvy
Datum udělení podpory
Datum účinnosti
Doba poskytování podpory
Nominální hodnota podpory
v (PLN)
20.
Agentura pro rozvoj průmyslu
Úvěr
§ 56, zákon o privatizaci (Dz. U. 2002/171, bod 1397, ve znění pozdějších předpisů)
Úvěrová smlouva č. OPP/11/07
4.12.2007
Ve dvou splátkách:
5.12.2007
4.1.2008
Nejdéle do 31.5.2008
40 000 000
21.
Agentura pro rozvoj průmyslu
Úvěr
5.2.2008
54 000 000
22.
KPS
Úvěr
Činnost KPS podle jejích stanov
Úvěrová smlouva č. 02.11.2007
?
Tabulka 3
Veřejné pohledávky neuhrazené ke dni 30. září 2007 podle informací poskytnutých polskými orgány (v PLN)
Orgán poskytující podporu
Dotčené pohledávky
Dlužná částka ke dni 30. září 2007
v (PLN)
23.
ZUS
Odklad prémií, uhrazení ve splátkách
květen 2004-září 2007
356 708 912
24.
Státní fond pro rehabilitaci osob s omezenou pracovní schopností
Odklad prémií, uhrazení ve splátkách
květen 2004-září 2007
12 192 821
25.
Město Gdaňsk
Odklad daně z nemovitostí, uhrazení ve splátkách
květen 2004-září 2007
50 872 523
26.
Město Gdaňsk
Odklad poplatku za užívání půdy, uhrazení ve splátkách
2005-2007
2 859 684
27.
Maršálek Pomořanského vojvodství
Odklad poplatku za poškození životního prostředí, uhrazení ve splátkách
květen 2004-září 2007
361 781
Celkem
422 995 722
Tabulka 4
Státní podpora pro loděnici v Gdyni poskytnutá za jiným účelem než na restrukturalizaci podle informací polských orgánů (v PLN)
Č.
Orgán poskytující podporu
Nástroj podpory
Účel
Právní základ
Č. rozhodnutí nebo smlouvy
Datum udělení podpory
Datum účinnosti
Doba poskytování podpory
Nominální hodnota podpory
v (PLN)
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
28.
Agentura pro rozvoj průmyslu
Grant
VaV
Část projektu INTERREG IIIC - 2005 zákon o rozpočtu ze dne 22.12.2004, Dz. U. č. 278 ze dne 29.12.2004, bod 2755
Platební poukázka č. 05/ERR/2006
30.5.2006
30.5.2006
Jednorázová dotace
1 322,19
29.
Ministerstvo školství a výzkumu
Grant
Nařízení předsedy Státního výboru pro vědecký výzkum ze dne 30.11.2001 (Dz. U. č. 146, bod 1642, ve znění pozdějších předpisů)
Projekt EU G3RD-CT-2002-00822-FASTPOD
26.6.2006
26.6.2006
Jednorázová dotace
49 571,98
30.
Ministerstvo školství a výzkumu
Grant
Rozhodnutí č. 03797/C.ZR6-6/2005
12.12.2005
20.11.2006
Projekt bude prováděn do 31.1.2009
279 825,51
31.
Ministr pro vědu a vysokoškolské vzdělávání
Grant
Zákon o financování vědy ze dne 8.10.2004 (Dz. U. č. 238, bod 2390, ve znění pozdějších předpisů)
Rozhodnutí č. 03858/C.ZR8-6/2006
1.9.2006
20.11.2006
Projekt bude prováděn do 31.3.2009
36 509,45
32.
Ministr pro vědu a vysokoškolské vzdělávání
Grant
VaV
Zákon o Státním výboru pro vědecký výzkum ze dne 12.1.1991 (Dz. U. č. 33 z roku 2001, bod 389)
Rozhodnutí č. 960/E-594/SPB/5.PR UE/DZ 29/2003-2005
31.1.2003
30.6.2005
30.6.2005
37 906,00
33.
Polská agentura pro rozvoj podnikání
Grant
Nařízení ministra hospodářství a práce ze dne 16.9.2004 o poskytnutí finanční podpory Polskem (Agentura pro rozvoj průmyslu) jako součást odvětvového operačního programu Lidské zdroje na období 2004-2006 (Dz. U. 2007, bod 2115)
Smlouva č. 30/2006/efs/gdy vzdělávání financované z ESF ze dne 20.1.2006
2.2.2006
25.5.2006
Jednorázová dotace
4 253,02
34.
Polská agentura pro rozvoj podnikání
Grant
Nařízení ministra hospodářství a práce ze dne 16.9.2004 o poskytnutí finanční podpory Polskem (Agentura pro rozvoj průmyslu) jako součást odvětvového operačního programu Lidské zdroje na období 2004-2006 (Dz. U. 2007, bod 2115)
Smlouva č. WSAiB/039
1.2.2007
13.3.2007
Jednorázová dotace
2 209,94
Celkem
411 598,09
III. POSOUZENÍ
1. PRAVOMOCI KOMISE
(233)
Bod 3 přílohy IV Smlouvy o přistoupení stanoví tzv. prozatímní mechanismus. Představuje právní rámec pro posouzení režimů podpory a jednotlivých opatření podpory provedených v novém členském státě přede dnem jeho přistoupení k EU, které jsou nadále použitelné po přistoupení.
(234)
Opatření podpory, která byla provedena před přistoupením a po přistoupení nejsou použitelná, nemůže Komise posoudit na základě prozatímního mechanismu ani řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
(235)
Na druhou stranu opatření, která byla provedena až po přistoupení, posoudí Komise jako oznámenou podporu nebo jako protiprávní podporu na základě řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
(236)
K zjištění data, k němuž bylo určité opatření provedeno, je příslušným kritériem právně závazný akt, jímž se příslušný vnitrostátní orgán zavazuje k poskytnutí podpory (52). To, zda je správní akt právně závazný, je věcí vnitrostátního práva. Komise však musí (zejména ve sporných případech) být s to přezkoumat tyto správní akty a na základě jejich formy a obsahu posoudit, zda mohou na straně příjemců vést k oprávněným očekáváním, která jsou vymahatelná u polského soudu. Tato schopnost přezkoumat vnitrostátní správní akty je nezbytná pro výkon výlučné pravomoci Komise schvalovat výjimky z obecného zákazu státní podpory s ohledem na opatření, jež Polsko provedlo po 1. květnu 2004.
(237)
Opatření je použitelné po přistoupení, pokud bylo provedeno před přistoupením, avšak po přistoupení vede k poskytnutí další podpory nebo zvýšení částky již udělené podpory, tj. pokud přesná hospodářská účast státu není známa v okamžiku udělení podpory, ani v okamžiku přistoupení.
(238)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise na základě informací předložených Polskem dospěla k závěru, že řada opatření oznámených dne 29. dubna 2004 ve skutečnosti představovala novou podporu, jež má být udělena po 1. květnu 2004, dni přistoupení Polska k EU. Připomínky, které předložilo Polsko a třetí strany po zahájení vyšetřovacího řízení, nevedly Komisi ke změně jejího závěru. Komise se zejména domnívá, že je oprávněna posoudit, zda jsou opatření uvedená v části B přílohy I rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení slučitelná se společným trhem. Komise nicméně podotýká, že od některých těchto opatření bylo upuštěno (opatření 33 a 34 v části B přílohy I rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení).
(239)
Komise níže objasní důvody, proč nemůže přijmout tvrzení předložená Polskem a zúčastněnými stranami.
a) Restrukturalizace veřejných pohledávek podle kapitoly 5a
(240)
Komise souhlasí s příjemcem podpory, že událostí, která vedla k částečnému odpisu veřejných pohledávek podle kapitoly 5a, bylo přijetí rozhodnutí o restrukturalizaci předsedou Agentury pro rozvoj průmyslu. Komise však nemůže uznat tvrzení, že toto rozhodnutí bylo přijato dne 19. dubna 2004, tj. před přistoupením. Komise objasnila důvody tohoto postoje v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení a Polsko ani příjemce nepředložili žádná další tvrzení. Komise znovu opakuje, že rozhodnutí ze dne 19. dubna pouze schválilo plán restrukturalizace z roku 2004 a nerestrukturovalo veřejné pohledávky podle kapitoly 5a. Předseda Agentury pro rozvoj průmyslu nemohl vydat rozhodnutí o restrukturalizaci před přistoupením, jelikož neměl (jak požaduje kapitola 5a) souhlas všech veřejných věřitelů podílejících se na restrukturalizaci a Operatora, společnosti řídící restrukturalizační činnost (53). Komise podotýká, že předseda Agentury pro rozvoj průmyslu uznal tuto skutečnost, když ve svém rozhodnutí ze dne 19. dubna 2004 zmínil, že k dokončení restrukturalizace podle kapitoly 5a je nezbytné další rozhodnutí, a když nakonec rozhodnutí o restrukturalizaci vydal dne 4. ledna 2005, tj. po přistoupení.
(241)
Komise nemůže uznat tvrzení příjemce, že souhlas všech veřejných věřitelů podílejících se na restrukturalizaci svých pohledávek za loděnicí v Gdyni podle kapitoly 5a představoval právně závazný akt, jak vyžaduje rozsudek ve věci Fleuren Compost. Příjemce podpory v zásadě tvrdil, že kapitola 5a nepředstavuje lex specialis ve vztahu k ostatním zákonům povolujícím restrukturalizaci veřejných pohledávek a že úlohou předsedy Agentury pro rozvoj průmyslu bylo řídit a usnadnit proces restrukturalizace, nikoli nahradit dotyčné orgány, které jsou příslušné pro konkrétní pohledávky. Komise podotýká, že tento výklad polského zákona je v rozporu se všemi dosavadními podáními Polska a s textem a logikou samotné kapitoly 5a. Je pravdou, že (jak tvrdí příjemce) zákon ze dne 30. října 2002„nezakazuje orgánům provádějícím restrukturalizaci, aby vydaly jakákoli rozhodnutí o odpisech, jestliže to umožňují obecné předpisy“. Pokud tak však učiní, tyto pohledávky již nespadají do oblasti působnosti kapitoly 5a se všemi výhodami s tím spojenými, které příjemce sám vypočítal následovně: způsobilost pro úvěr od Agentury pro rozvoj průmyslu, pozastavení probíhajících řízení o vymáhání pohledávky, zproštění od úpadku a to, že u dlužných částek nenarůstají úroky.
(242)
Komise nemůže uznat tvrzení příjemce, že u pohledávek restrukturovaných podle kapitoly 5a ode dne 30. června 2006 nenarostly žádné úroky. Tento výklad polského práva Polsko odmítlo. Polsko mimoto oznámilo jako novou podporu plánovaný (částečný) odpis úroků narostlých po dni 30. června 2006, takže je zřejmé, že tyto úroky skutečně naběhly.
b) Opatření 28-34 v části B přílohy I rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(243)
Komise nemůže uznat tvrzení Polska, že tato podpora byla fakticky udělena na základě skutečnosti, že všechny příslušné orgány poskytující podporu učinily na zasedání pracovní skupiny vlády pro restrukturalizaci loděnic v Polsku (tým pro odvětví stavby lodí) ústní prohlášení. Tato prohlášení (byla-li vůbec učiněna) byla čistě ústní a jednoznačně byla nutná další prováděcí opatření, aby mohla vzniknout oprávněná očekávání podle polského práva.
c) Kapitálový vklad Agentury pro rozvoj průmyslu
(244)
Tvrzení příjemce, že podpora byla udělena před přistoupením, jelikož před tímto dnem byla známá přesná hospodářská účast, pramení z nepochopení bodu 3 přílohy IV Smlouvy o přistoupení. Aby bylo opatření způsobilé jako dřívější podpora, musí splňovat dva požadavky: musí být provedeno před přistoupením (což se rovná právně závaznému rozhodnutí příslušného orgánu poskytujícího podporu) a „nesmí být použitelné po přistoupení“. Toto jsou dvě zvláštní a kumulativní podmínky. Tvrzení příjemce, že hospodářská účast státu byla známá před přistoupením, se vztahuje na druhý z těchto požadavků, a nikoli na okamžik, k němuž byla podpora poskytnuta.
(245)
Komise nemůže přijmout tvrzení Polska, že požadavek na registraci úpisu nových akcií do šesti měsíců byl čistě formální. Komise podotýká, že ve skutečnosti byla po uplynutí šestiměsíční lhůty nezbytná dvě zvláštní nová rozhodnutí: nové usnesení valné hromady o navýšení kapitálu a o samotném úpisu akcií. Zdá se, podle polského obchodního práva se nárok společnosti na kapitálový vklad stává účinným ke dni, kdy bylo přijato rozhodnutí o navýšení kapitálu (tj. první rozhodnutí ze dne 17. února 2004). Registrace má význam pro vnější kontakty společnosti, nikoli pro vztahy s akcionáři. Neexistence registrace však má právní účinky rovněž na vztahy mezi společností a jejími akcionáři: nedojde-li k registraci do šesti měsíců, platnost usnesení o navýšení kapitálu společnosti skončí a kapitálový vklad nelze provést. V tomto případě je k navýšení kapitálu společnosti nutné nové usnesení akcionářů. Takovéto usnesení bylo valnou hromadou skutečně přijato dne 4. března 2005. Avšak skutečnost, že usnesení nebylo přijato jednomyslně (tři významní akcionáři vznesli námitky), prokazuje, že toto usnesení nelze považovat za pouze formální požadavek. Komise rovněž poznamenává, že kapitál byl nakonec upsán Agenturou pro rozvoj průmyslu, nikoli státní pokladnou. Usnesení ze dne 17. února 2004 nelze proto považovat za konečné závazné rozhodnutí o udělení podpory formou kapitálového vkladu, jenž byl uveden jako opatření 32 v části B přílohy I rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
(246)
Komise rovněž uvádí, že Polsko ani příjemce podpory nezpochybnili její závěr, že opatření 19-27 v části B přílohy I rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení představují novou podporu, spadají tudíž do působnosti Komise podle článku 88 Smlouvy o ES.
2. STÁTNÍ PODPORA VE SMYSLU ČL. 87 ODST. 1 SMLOUVY O ES
2.1 Existence státní podpory
(247)
Čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem.
(248)
Komise uvádí, že veškerá podpora popsaná v 209. až 232. bodě odůvodnění byla poskytnuta státem nebo ze státních prostředků a vzhledem k tomu, že byla udělena jednomu konkrétnímu podniku, je selektivní.
(249)
Loděnice v Gdyni je jednou z největších evropských loděnic a na trhu kontejnerových plavidel aktivně soutěží s loděnicemi zejména v Německu a Dánsku, jak potvrdilo Polsko a příjemce podpory a jak poznamenalo Dánsko a dánský svaz pro námořní dopravu v připomínkách k rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Na kontejnerová plavidla na konci roku 2006 připadalo 26 % knih zakázek evropských loděnic (54).
(250)
Zdá se, že loděnice v Gdyni je jedinou loděnicí v EU, která vyrábí určitý druh plavidel typu ro-ro: velké lodě pro přepravu automobilů. Tato specializace však neznamená, že se loděnice v Gdyni neúčastní hospodářské soutěže (přinejmenším potenciálně) s ostatními loděnicemi v EU. Komise poznamenává, že na straně nabídky existuje vysoký stupeň zastupitelnosti, přinejmenším v segmentu nákladních lodí (55), ačkoli vzhledem ke struktuře poptávky po různých kategoriích nákladních lodí tato plavidla nepatří na jeden trh.
(251)
To znamená, že se ostatní loděnice v EU nemusí při zahájení výroby lodí pro přepravu automobilů potýkat s významnými překážkami, přinejmenším s překážkami technologické povahy (výrobní zařízení, know-how atd.). Trvalé dotování loděnice v Gdyni, které jí umožnilo uzavírat smlouvy bez plného ocenění rizik a odškodnění za tato rizika, mohlo pro ostatní loděnice představovat významnou překážku vstupu na trh lodí pro přepravu automobilů.
(252)
Komise podotýká, že loděnice v Gdyni působí rovněž v jiných segmentech nákladních lodí a nabízí produkty jako víceúčelová plavidla, lodě pro přepravu zkapalněných směsí plynných uhlovodíků, tankery pro přepravu výrobků a chemických látek a lodě přepravující volně ložený náklad. Například tankery pro přepravu výrobků a chemických látek představovaly na konci roku 2006 přibližně 8 % knih zakázek evropských loděnic (56). V těchto segmentech působí zejména loděnice v Německu a Rumunsku.
(253)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že státní podpora poskytnuta loděnicí v Gdyni ovlivnila obchod mezi členskými státy.
(254)
Komise musí rovněž určit, zda opatření provedená ve prospěch loděnice v Gdyni jí udělila nepatřičnou výhodu, a tím narušila nebo mohla narušit hospodářskou soutěž. Komise poznamenává, že polské orgány nezpochybnily hodnocení opatření, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, jako státní podpory s výjimkou úvěrů poskytnutých KPS a záruk vydávaných vývozní úvěrovou pojišťovnou, které podle názoru polských orgánů splňují zásadu investora v tržním hospodářství.
(255)
Komise níže objasní, proč zastává názor, že soustavné nevymáhání veřejných pohledávek nesplňuje kritérium věřitele v tržním hospodářství. Komise poté podrobně posoudí opatření, která Polsko zpochybnilo. Komise nakonec posoudí okolnosti, za nichž byla opatření, jichž se týká toto rozhodnutí, provedena a jejich dopad na hospodářskou soutěž.
a) Soustavné nevymáhání veřejných pohledávek
(256)
Zásada, že soustavné nevymáhání veřejných pohledávek může samo o sobě představovat státní podporu, je stanovena v judikatuře (57). Z informací, které předložily polské orgány (58), jednoznačně vyplývá, že loděnice v Gdyni má značné nedoplatky vůči veřejným subjektům, které pocházejí z roku 2004. Loděnice splácela veřejné pohledávky pouze nepravidelně a její nesplacený dluh byl trvale odkládán, se vší pravděpodobností bez jakéhokoli oficiálního rozhodnutí na straně příslušných veřejných věřitelů, nebo se na něj vztahovaly splátkové kalendáře. Polsko objasnilo, že příjemce podpory zamýšlel splatit neuhrazené veřejné pohledávky ke dni 30. září 2007 (celkem 443 milionů PLN) pomocí kapitálového vkladu státní pokladny po privatizaci loděnice. Jelikož se jednalo o nejistou událost s nejistým načasováním, z úmyslu loděnice vyplývá, že v praxi byly veřejné pohledávky odkládány na neurčitou nebo neupřesněnou dobu a byly spláceny pouze příležitostně, jak to umožňoval peněžní tok loděnice. Komise se domnívá, že by žádný investor v tržním hospodářství nepřijal takovýto neomezený odklad splacení svých pohledávek, který by závisel na nejisté události privatizace a rekapitalizace ze strany státu (to představuje státní podporu, jejíž zákonnost a slučitelnost s jednotným trhem je sporná). Mimoto neexistuje žádný náznak, že příslušní veřejní věřitelé podnikli jakékoli kroky k vymáhání svých veřejných pohledávek od loděnice v Gdyni, zejména prostřednictvím řízení o vymáhání pohledávky nebo na základě úpadkového zákona. Komise proto vyvozuje závěr, že soustavné nevymáhání veřejných pohledávek představuje výhodu, kterou by příjemce nezískal od věřitele v tržním hospodářství, představuje proto státní podporu podobnou (bezúročnému) úvěru.
b) Opatření, o nichž se Polsko domnívá, že splňují kritérium soukromého investora
(257)
Komise nemůže přijmout tvrzení Polska, že podpora ve formě úvěrů na provozní kapitál nezahrnuje státní podporu. Komise podotýká, že úroková sazba, kterou KPS účtovala, byla přibližně o 400 základních bodů vyšší než referenční sazba. Komise rovněž podotýká, že se loděnice v Gdyni řadu let nacházela ve velmi obtížné finanční situaci, kdy její závazky značně přesahovaly její aktiva. Loděnice v Gdyni nebyla s to získat žádné jiné financování výroby z vnějších zdrojů. Její provozní kapitál byl financován zálohovými platbami, jež byly plně kryty zárukami vývozní úvěrové pojišťovny, úvěry plně krytými zárukami státní pokladny a úvěry KPS. Nelze proto mít za to, že úroková sazba účtovaná KPS odráží náležitě související riziko. Ačkoli KPS požadovala zajištění, jeho hodnota je sporná; je nutno mít na paměti, že vývozní úvěrová pojišťovna a státní pokladna požadovaly podobné zajištění a vzhledem k poměru pasiv a aktiv loděnice v Gdyni je nepravděpodobné, že by se KPS podařilo jako zajištění získat prvořadé pohledávky za aktivy loděnice. Polsko každopádně neposkytlo podrobné informace, které by Komisi umožnily posoudit skutečnou hodnotu požadovaného zajištění.
(258)
Mimoto neexistuje žádný rozdíl mezi úvěry poskytnutými KPS a úvěry poskytnutými Agenturou pro rozvoj průmyslu, kterou vlastní KPS. Obtížně lze současně tvrdit, jak to učinilo Polsko, že úvěry poskytnuté Agenturou pro rozvoj průmyslu představují státní podporu, zatímco úvěry poskytnuté její dceřinou společností, KPS, splňují požadavky zásady investora v tržním hospodářství.
(259)
Komise podotýká, že společnost KPS byla založena jako fond ovládaný státem s cílem veřejné politiky a její financování bylo zcela poskytnuto nebo zaručeno státem prostřednictvím Agentury pro rozvoj průmyslu. Podle dokumentu „Strategie pro odvětví stavby lodí (loděnice pro stavbu námořních lodí) v Polsku na období 2006-2010“ byla KPS „založena s cílem organizovat financování výroby loděnic, dokud nebudou loděnice převzaty soukromými investory“. Strategie, jejíž cíle nejsou pouze hospodářské, nýbrž rovněž sociální a makroekonomické (59), poskytuje KPS spolu s Agenturou pro rozvoj průmyslu, státní pokladnou a ostatními příslušnými veřejnými subjekty řadu pravomocí. Finanční vazby KPS na Agenturu pro rozvoj průmyslu a státní pokladnu jsou zřejmé a KPS působí spíše jako prostředek pro převod aktiv vyčleněných ve státním rozpočtu pro loděnice v Polsku, včetně loděnice v Gdyni.
(260)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že KPS nejednala jako investor v tržním hospodářství, když loděnici v Gdyni poskytla úvěry na provozní kapitál. Tyto úvěry, uvedené v 158. bodě odůvodnění v tabulkách 1 a 2, proto představují státní podporu.
(261)
Ve svých připomínkách po přijetí rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Polsko uvedlo, že záruky, které vývozní úvěrová pojišťovna poskytla loděnici v Gdyni, nepředstavují státní podporu. Komise nemůže toto tvrzení přijmout.
(262)
Komise za prvé připomíná, že záruky vývozní úvěrové pojišťovny za zálohové platby jsou zaručeny státní pokladnou a že související transakce jsou zaznamenávány na zvláštním bankovním účtu s názvem „Interes Narodowy“. Pokud by tento účet neobsahoval dostatečné finanční prostředky, může vývozní úvěrová pojišťovna čerpat úvěry ze státní pokladny nebo využít úvěrové záruky státní pokladny.
(263)
Komise za druhé připomíná své rozhodnutí ze dne 18. července 2007 ve věci N 105/07 (60), v němž jako režim nezahrnující státní podporu schválila režim, podle něhož vývozní úvěrová pojišťovna uskutečňuje program pojištění vývozních úvěrů zaručených státní pokladnou. Tento režim v současnosti zahrnuje druh záruk za plnění, jež jsou loděnici v Gdyni poskytovány v posledních několika letech. Komise podotýká, že tento režim výslovně vylučuje (61) podniky ve finančních potížích ve smyslu pokynů pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích. Hlavním znakem režimu je to, že záruční prémie jsou stanoveny na základě posouzení rizik. Například záruční prémie pro společnost patřící do nejvyšší rizikové kategorie odpovídá […] % p.a. v případě záruk trvajících po dobu kratší než dva roky a […] % p.a. v případě záruk delších než dva roky. Základní prémie činí […] % p.a. Pro srovnání, záruky pro loděnici v Gdyni poskytovala vývozní úvěrová pojišťovna s prémií ve výši 2 % p.a., pokud byla záruka nižší než 35 milionů PLN, a s prémií ve výši 1 % p.a., jestliže záruka překračovala tuto částku.
(264)
Je proto zřejmé, že loděnice v Gdyni není způsobilá pro záruky, na něž se vztahoval výše popsaný režim, který Komise schválila jako režim neobsahující podporu. Záruky poskytnuté loděnici v Gdyni proto zahrnují podporu.
(265)
Mimoto je zjevné, že záruční prémie účtovaná loděnici v Gdyni je mnohem nižší než základní prémie používaná u záruk pro zdravé společnosti a několikrát nižší než prémie účtovaná vysoce rizikovým společnostem, jež byly v rámci výše popsaného režimu přesto způsobilé. Komise vyvozuje závěr, že záruční prémie hrazená loděnicí v Gdyni neodpovídá tržní prémii, tyto záruky proto představují státní podporu.
(266)
Za třetí, podle sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (62) platí, že aby jednotlivá státní záruka nepředstavovala státní podporu, nesmí mít dlužník finanční potíže. Tak tomu v tomto případě zjevně není. Podle téhož sdělení platí, že má-li dlužník finanční potíže, může prvek podpory v záruce dosáhnout stejné výše jako částka krytá zárukou.
(267)
Komise poznamenává, že se loděnice v Gdyni spoléhala výhradně na záruky vývozní úvěrové pojišťovny a státní pokladny a na trhu se jí nepodařilo získat žádné jiné záruky.
(268)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že vývozní úvěrová pojišťovna nejednala jako investor v tržním hospodářství, když poskytla záruky loděnici v Gdyni.
c) Narušení hospodářské soutěže způsobené státní podporou pro loděnici v Gdyni
(269)
Komise zastává názor, že plné spoléhání se na státní podporu umožnilo loděnici v Gdyni podílet se na praktikách narušujících hospodářskou soutěž, například stanovování cen nižších než výrobní náklady, aniž by neutrpěla důsledky, jež tyto praktiky obvykle přinášejí, tj. odchod z trhu.
(270)
Komise dále poznamenává, že hlavním dlouhodobým problémem loděnice v Gdyni bylo to, že uzavřela smlouvy, jež se ukázaly jako ztrátové kvůli trvalému posilování zlotého vůči dolaru, což je převládající měna v odvětví stavby lodí, a růstu světových cen ocelových plechů. Tyto vnější činitele byly určeny jako hlavní hrozby pro provoz loděnice již v plánu restrukturalizace z roku 2002, pak znovu v pozměněné verzi z roku 2004, v novém plánu restrukturalizace z roku 2006 a nakonec v průběhu privatizace v roce 2008.
(271)
Ačkoli si vedení loděnice bylo vědomo těchto nebezpečí, loděnice nadále uzavírala smlouvy, aniž přijala opatření k snížení těchto rizik. Tyto obchodní praktiky pokračovaly v období nebývalého boomu na trhu pro stavbu lodí mezi roky 2004 a 2008, kdy ceny lodí vzrostly na nebývalé úrovně. V důsledku tohoto jednání se loděnici podařilo zachovat provoz a udržet zaměstnanost, avšak za cenu obrovských ztrát u běžné výroby lodí. Podle hloubkové kontroly, kterou provedla společnost Amber v prvním pololetí 2008, je stávající kniha zakázek s termíny dodání v roce 2008 a 2009 rovněž zatížena rizikem značných ztrát kvůli ztrátovým smlouvám uzavřeným bez jakýchkoliv opatření k snížení rizik; Polsko toto potvrdilo.
(272)
Na tomto základě Komise vyvozuje závěr, že veškerá podpora poskytnutá loděnici v Gdyni popsaná v části II bodu 7 narušila či mohla narušit hospodářskou soutěž na trhu pro stavbu lodí.
(273)
Závěrem se Komise domnívá, že veškerá opatření ve prospěch loděnice v Gdyni představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
2.2 Možnost Polska a zúčastněných třetích stran podat připomínky
(274)
Rozhodnutím ze dne 1. června 2005 zahájila Komise formální vyšetřovací řízení s ohledem na řadu opatření, včetně restrukturalizace dluhu (odpisy, odklady, změny platebního kalendáře), založených na různých právních základech, která se týkala určitého počtu veřejných věřitelů, kapitálových vkladů, záruk za plnění poskytnutých státní pokladnou a opatření k navýšení kapitálu (emise obligací a přeměna dluhu na kmenové akcie).
(275)
Komise rovněž jednoznačně uvedla, že nelze přijmout tvrzení Polska, že zálohové platby majitelů lodí je nutno považovat za vlastní příspěvek. V této souvislosti Komise vyjádřila pochybnosti, zda záruky vývozní úvěrové pojišťovny za zálohové platby nepředstavují státní podporu, a oznámila, že prošetří povahu těchto záruk.
(276)
Polsko i příjemce podpory předložili připomínky; ačkoli zpochybnili pravomoc Komise posoudit slučitelnost některých dotčených opatření, nezpochybnili závěr Komise, že pokud byla tato opatření provedena po přistoupení Polska k EU, představují novou podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Výjimkou byla povaha záruk poskytnutých vývozní úvěrovou pojišťovnou, jež údajně neobsahují státní podporu. Později Polsko rovněž tvrdilo, že úvěry poskytnuté KPS nepředstavují státní podporu. Komise se těmito argumenty Polska a příjemce podpory zabývala výše.
(277)
V průběhu šetření Komise se strategie polské vlády jako většinového vlastníka loděnice v Gdyni několikrát významně změnila, jak dokládá výše uvedený popis událostí. Strategie konsolidace odvětví stavby lodí byla nahrazena strategií oddělení loděnic v Gdyni a Gdaňsku a rozhodnutím o částečné privatizaci loděnice v Gdyni, jež se později změnilo na strategii úplné privatizace. Vyhlídka této strategie je rovněž sporná vzhledem k zjevné neexistenci zájmu na straně účastníků trhu o koupi loděnice.
(278)
Jak bylo popsáno výše, Komise byla v pravidelném kontaktu s polskými orgány jakožto vlastníkem loděnice v Gdyni a se samotnou loděnicí. Komise pravidelně Polsko i loděnici informovala, že veškerá opatření provedená ve prospěch loděnice ze státních prostředků pravděpodobně představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES vzhledem k obtížné finanční situaci loděnice a prakticky neexistenci jakéhokoliv financování z vnějších zdrojů, jež by nezahrnovalo státní podporu. Komise rovněž upozornila, že tato státní podpora byla poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES a není slučitelná se společným trhem. Komise rovněž opakovaně poukázala na skutečnost, že záruky vývozní úvěrové pojišťovny poskytnuté loděnici v Gdyni představují státní podporu.
(279)
Během šetření Komise získala další informace o činnosti KPS a o povaze úvěrů na provozní kapitál, jež KPS poskytla loděnici. Komise sdělila Polsku, že tyto úvěry se vší pravděpodobností představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
(280)
Komise v průběhu svého šetření rovněž zaznamenala, že loděnice v Gdyni nadále kumuluje veřejné pohledávky. Komise získala informace o této záležitosti a sdělila Polsku (jakožto vlastníkovi loděnice a věřiteli), že nevymáhání veřejných pohledávek nebo jejich restrukturalizace může představovat státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
3. SLUČITELNOST PODPORY S JEDNOTNÝM TRHEM - VÝJIMKA PODLE ČL. 87 ODST. 3 SMLOUVY O ES
(281)
Hlavním cílem opatření je pomoci společnosti ve finančních potížích a udržet ji. V těchto případech je možno použít výjimku podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, jež umožňuje schválit státní podporu, která má usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, jsou-li splněny příslušné podmínky.
(282)
Podpora na záchranu a restrukturalizaci upadajících společností je v současnosti upravena pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (63) (dále jen „pokyny“), které nahradily dřívější text přijatý v roce 1999 (64) (dále jen „pokyny z roku 1999“).
(283)
Přechodná ustanovení v pokynech stanoví, že oznámení evidovaná před 10. říjnem 2004 budou posuzována z hlediska kritérií platných v době oznámení (bod 103). V daném případě byla některá opatření Komisi oznámena v rámci prozatímního mechanismu stanoveného v bodě 3 přílohy IV Smlouvy o přistoupení dne 29. dubna 2004, kdy platily pokyny z roku 1999. V pokynech je však stanoveno, že se vztahují na posouzení jakékoli podpory na záchranu či restrukturalizaci poskytnuté bez schválení Komise (protiprávní podpora), pokud je část nebo celá podpora poskytnuta po 1. říjnu 2004 (bod 104 první pododstavec). Vzhledem k tomu, že téměř všechna opatření popsaná v 209. až 232. bodě odůvodnění byla provedena protiprávně po tomto dni, Komise vyvozuje závěr, že platí pokyny z roku 2004.
(284)
Pokyny platí pro podniky ve všech odvětvích s výjimkami uvedenými v bodě 18 pokynů. Bod 12 rámce pro státní podporu pro stavbu lodí (65), který představuje právní rámec pro posouzení státní podpory pro toto odvětví, odkazuje na pokyny jako na příslušný právní základ pro posouzení podpory na záchranu a restrukturalizaci.
A. PODPORA NA ZÁCHRANU
(285)
Pokyny umožňují udělit podporu na záchranu jako dočasnou pomoc pro podniky ve finančních potížích s cílem poskytnout jim čas na vypracování plánu restrukturalizace nebo likvidace nebo vyřešení akutní krize v souvislosti s likviditou.
(286)
Komise podotýká, že státní podpora poskytnutá loděnici v Gdyni nesplňuje požadavek, aby se jednalo o dočasnou pomoc, jelikož veškerá opatření podpory zahrnovala období, jež značně přesahovala stanovených šest měsíců, nebo požadavek, aby se jednalo o vratnou pomoc, jelikož podpora obsahovala nevratná opatření, například kapitálové vklady a odpisy dluhů srovnatelné s granty.
(287)
Komise proto vyvozuje závěr, že opatření uvedená v 209. až 232. bodě odůvodnění nejsou slučitelná se společným trhem jako podpora na záchranu.
B. PODPORA NA RESTRUKTURALIZACI
(288)
Podle definice obsažené v bodě 17 pokynů vychází podpora na restrukturalizaci z uskutečnitelného a vnitřně provázaného plánu s širokým pokrytím, jehož cílem je obnovit v přiměřené lhůtě dlouhodobou životaschopnost podniku. Restrukturalizace obvykle zahrnuje tyto prvky: restrukturalizaci veškerých aspektů činnosti podniku, reorganizaci a racionalizaci činností podniku, včetně ukončení ztrátových činností a finanční restrukturalizace. Restrukturalizaci činností využívající státní podporu však nelze omezit na nápravu minulých ztrát, aniž by se zabývala příčinami těchto ztrát, tj. bez provedení skutečné restrukturalizace. Restrukturalizace musí být mimoto financována alespoň částečně z vlastních zdrojů podniku nebo z vnějších zdrojů, které nezahrnují státní podporu, a státní podpora musí být omezena na minimum nezbytné k obnovení životaschopnosti. Aby se zmírnil narušující účinek podpory, musí být přijata vyrovnávací opatření.
(289)
Vzhledem k povaze podpory na restrukturalizaci, jež velmi narušuje hospodářskou soutěž, se Komise domnívá, že podpora pro podniky v obtížích může přispět k rozvoji hospodářských činností, aniž by nepříznivě ovlivnila obchod v míře, která je v rozporu se zájmem Společenství, pouze tehdy, jsou-li splněny všechny podmínky stanovené v pokynech.
(290)
Komise bude níže analyzovat, zda byly tyto podmínky splněny.
a) Způsobilost
(291)
Aby byl podnik způsobilý pro podporu na záchranu nebo restrukturalizaci, musí být považován za podnik v obtížích ve smyslu pokynů. Komise se domnívá, že se finanční situace loděnice v Gdyni přinejmenším od roku 2002 vyznačovala trvalou nelikviditou a platební neschopností, rostoucími ztrátami a zápornou hodnotou aktiv. Loděnice v Gdyni je proto podnikem v obtížích ve smyslu pokynů.
b) Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(292)
Podle bodu 34 pokynů musí být poskytnutí podpory podmíněno prováděním plánu restrukturalizace, který musí v přiměřené lhůtě podniku umožnit obnovení jeho životaschopnosti. Obnovení životaschopnosti znamená, že podnik je po dokončení restrukturalizace schopen pokrýt všechny své náklady a zajistit dostatečnou kapitálovou návratnost, aby mohl konkurovat na základě vlastních předností. Doba trvání plánu restrukturalizace musí být co nejkratší.
(293)
Komise podotýká, že v průběhu tohoto šetření přezkoumala dva plány restrukturalizace (z roku 2004 a 2006), jež vypracovalo vedení loděnice a které schválil její většinový vlastník, stát. Komise dospěla k závěru, že její vážné obavy, zda oba plány obnoví životaschopnost loděnice, nebyly odstraněny. Jelikož plán restrukturalizace z roku 2006 nahradil plán restrukturalizace z roku 2004, Komise níže objasní důvody svých vážných obav ohledně plánu restrukturalizace z roku 2006. Komise však podotýká, že se tento plán v mnoha aspektech podobá plánu restrukturalizace z roku 2004 a že se její pochybnosti, které vyslovila v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení s ohledem na plán restrukturalizace z roku 2004, týkají plně rovněž plánu restrukturalizace z roku 2006.
(294)
Komise připomíná tvrzení Polska po vydání rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, že plán restrukturalizace z roku 2004 představuje pevný hospodářský základ pro restrukturalizaci loděnice. Skutečnost však ukázala, že plán z roku 2004 nepostačoval k obnovení životaschopnosti loděnice, a již v roce 2006 bylo nutno jej pozměnit.
(295)
Komise uvádí, že se plán restrukturalizace z roku 2006 zaměřoval zejména na finanční restrukturalizaci a že průmyslová hlediska nebyla řešena přesvědčivým způsobem. Z plánu nevyplývala žádná rozsáhlá přesvědčivá průmyslová strategie.
(296)
To dokládá zejména navrhovaná investiční strategie, kterou je možno charakterizovat jako soubor drobných zlepšovacích projektů bez celkové vize, která by byla nezbytná k modernizaci zařízení, z nichž mnohá pocházejí ze 70. let minulého století. Plán podrobně neanalyzuje současný stav výrobních zařízení či jejich nedostatky a neurčuje překážky v loděnici. Podle externího poradce Komise jsou částky vyčleněné na investice (240 milionů PLN; 69 milionů EUR) příliš nízké k zajištění skutečné modernizace.
(297)
K zasazení plánovaných investic do náležitého kontextu je vhodné uvážit rovněž odhady roční amortizace aktiv loděnice a tendence s ohledem na hodnotu fixních aktiv, jak je odhadnuto v plánu restrukturalizace z roku 2006. Amortizace v období 2007-2009, tj. investičním období, je odhadována na 100 milionů PLN. Z toho vyplývá, že nejméně 40 % plánovaných investic ve výši 240 milionů PLN je zapotřebí pouze k udržení aktiv na jejich stávající technické úrovni a zbývajících 60 % by představovalo nejvyšší možnou částku, která by byla k dispozici pro skutečnou modernizaci. Odhad rozvahy ukazuje trvalé zvyšování hodnoty fixních aktiv z 246 milionů PLN v roce 2006 na 361 milionů PLN v roce 2010; tento trend by se však měl zvrátit v roce 2010, přičemž se hodnota fixních aktiv v roce 2012 (poslední rok zahrnutý v odhadu) opět sníží na úroveň ve výši 284 milionů PLN.
(298)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise nedomnívá, že investiční strategie je dostatečně rozsáhlá, aby zajistila skutečnou modernizaci a životaschopnost v dlouhodobém horizontu.
(299)
Komise rovněž podotýká, že cílová produktivita pro rok 2012 ve výši 37 osobohodin/CGT je (ačkoli představuje zlepšení oproti dnešní situaci) nízká v porovnání s výkonnými evropskými loděnicemi, které dosahují produktivity ve výši přibližně 20 osobohodin/CGT.
(300)
V plánu se uvádí, že jedním z hlavních problémů loděnice je vysoká absence v práci a nedostatek kvalifikovaných pracovníků, kteří odcházejí za lepší mzdou do ostatních evropských loděnic. Komise má za to, že plánovaný růst mezd o 10 % v roce 2006 a 4 % ročně od roku 2008 nepostačuje k vyřešení tohoto problému.
(301)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise nedomnívá, že plánovaná průmyslová a organizační restrukturalizace bude postačovat k obnovení dlouhodobé životaschopnosti loděnice.
(302)
Komise dále poznamenává, že se odhad finančních výsledků loděnice neshoduje s její analýzou citlivosti na základě scénáře zahrnujícího znehodnocení amerického dolaru, pokles cen plavidel a růst cen materiálu a mezd. Z analýzy citlivosti vyplývá, že by znehodnocení amerického dolaru o 0,10 PLN ročně znamenalo, že životaschopnost nebude na základě plánu restrukturalizace z roku 2006 obnovena. Komise proto dospěla k závěru, že plán restrukturalizace z roku 2006 není dostatečně spolehlivý (66).
(303)
Komise rovněž zaznamenala, že restrukturalizační opatření, která se předpokládala v plánu, nebylo možno provést, jelikož neexistoval žádný investor, a že nový kapitál nezbytný k provedení poměrně skromné restrukturalizace je značný, zejména kvůli potřebě provést nákladnou finanční restrukturalizaci (1,015 miliardy PLN) (67). Komise měla pochybnosti, zda byl plán založen na reálných předpokladech, co se týká schopnosti loděnice přilákat nový kapitál.
(304)
Tyto pochybnosti potvrdil skutečný vývoj procesu privatizace loděnice v Gdyni. Jak bylo uvedeno výše, stát jako vlastník loděnice v Gdyni se dvakrát pokoušel nalézt soukromého investora, který by byl ochoten loděnici převzít. Žádný z pokusů o privatizaci (částečná privatizace v roce 2006, ani prodej všech akcií ve vlastnictví státu v roce 2007) neuspěl. Komise podotýká, že k pokusům o privatizaci došlo v době, kdy se trh pro stavbu lodí vyznačoval nebývalým boomem, nabízel proto optimální podmínky pro prodej loděnice. Negativní výsledek procesu privatizace lze vykládat pouze jako nedostatečnou důvěru na straně účastníků trhu, pokud jde o schopnost loděnice obnovit svou dlouhodobou životaschopnost. Toto dále dokládá odstoupení společnosti Amber z procesu privatizace po provedení hloubkové kontroly (68).
(305)
Komise zaznamenala obnovené úsilí polských orgánů o nalezení soukromého investora pro loděnici v Gdyni po odstoupení společnosti Amber. Až do dne vydání tohoto rozhodnutí však žádné důkazy Komisi nepřesvědčily, že obnovené úsilí o privatizaci může v krátké době a v souladu s pokyny dospět k pozitivnímu závěru. Jak je objasněno níže, společný plán restrukturalizace vypracovaný společností ISD Polska i plán restrukturalizace vyhotovený společností PSC je založen na očekávání, že loděnici budou poskytnuty značné částky další státní podpory a že životaschopnost loděnice bude možno obnovit, pokud bude zbavena neuhrazených závazků a očekávaných ztrát plynoucích ze stávajících smluv.
(306)
Komise vyvozuje závěr, že společný plán restrukturalizace neprokazuje, že životaschopnost loděnice v Gdyni bude po spojení s gdaňskou loděnicí obnovena. Komise není zejména přesvědčena o finančních výhledech, ani o spolehlivosti plánu. Zastává názor, že restrukturalizační opatření, která se v plánu předpokládají, nejsou dostatečně rozsáhlá. Ačkoli revidovaný společný plán restrukturalizace přinesl určité zlepšení, Komise dospěla k závěru, že neobnoví životaschopnost sloučených loděnic. Níže Komise posuzuje zářijový plán restrukturalizace, který nahradil červnovou předlohu plánu, a vyzdvihuje rozdíly pouze tehdy, jsou-li důležité pro toto posouzení.
(307)
Předpoklady v červnovém plánu, že návratnosti vlastního kapitálu bude dosaženo až v roce 2020 a návratnosti investic až v roce 2016, vedly Komisi k závěru, že projekt není životaschopný. Tyto výsledky jsou mimoto založeny na nediskontovaných částkách; pokud by byly částky diskontovány, návratnosti vlastního kapitálu a investic by bylo dosaženo ještě později. Zářijový plán přináší v tomto ohledu určité zlepšení, jelikož uvádí diskontované odhady. Plán nicméně předpokládal, že diskontované návratnosti vlastního kapitálu bude dosaženo v roce 2018, tj. 10 let po vstupu nového investora v roce 2009, což je dosud příliš dlouhé období a prokazuje to rizikovost projektu. Komise proto tvrdí, že plán neprokazuje životaschopnost projektu. Komise mimoto poznamenává, že zlepšení finančních výhledů není založeno na přijetí dalekosáhlejších restrukturalizačních opatření (například zvýšení produktivity nebo snížení nákladů), nýbrž na změnách hlavních základních finančních předpokladů, které nebyly dostatečně odůvodněny, jak bude objasněno níže.
(308)
Finanční výhledy předpokládají, že velká část restrukturalizačních nákladů bude uhrazena z budoucích peněžních toků společnosti. Komise toto nepovažuje za reálné u společnosti, která v minulosti vytvořila ohromné ztráty a vyžaduje značnou restrukturalizaci. Podle zářijového plánu bude peněžní tok nepříznivě ovlivněn minulými závazky, které se zvýšily z 592 milionů PLN na 712 milionů PLN. Velká část veřejných pohledávek (více než 400 milionů PLN) má být splacena mezi rokem 2012 a 2018, tj. dlouho po předpokládaném období restrukturalizace (69). Komise uvádí, že investor připustil, že úroveň očekávaných výsledků je na hranici ziskovosti, tvrdí však rovněž, že existují další důvody, proč se společnost ISD Polska zajímá o tento projekt. Investor uvádí, že loděnice vytvoří značnou poptávku pro další společnost ve skupině, ocelárnu Huta Częstochowa, a proto investice do loděnice v Gdyni mají smysl pro celou skupinu ISD Polska.
(309)
Komise podotýká, že společný plán restrukturalizace vychází z předpokladu, že v rámci privatizace bude poskytnuta státní podpora k vyrovnání rozvahy loděnice a uhrazení očekávaných ztát. Plán je založen rovněž na předpokladu, že činnost loděnice bude nadále financována zárukami vývozní úvěrové pojišťovny za výhodných podmínek v porovnání s její běžnou praxí v případě zdravých společností. Finanční výhledy berou v úvahu tuto očekávanou státní podporu. Společný plán restrukturalizace ze září tuto očekávanou státní podporu nesnižuje. Naopak, investor určil další možný závazek ve výši 308 milionů PLN spojený s daňovým sporem mezi gdaňskou loděnicí a státem. Investor předpokládá, že státní pokladna zaručí uhrazení tohoto závazku, pokud vznikne.
(310)
Komise uvádí, že červnový plán ani zářijová aktualizovaná verze neobsahují plnohodnotný obchodní plán pro výrobu ocelových konstrukcí. To je závažný nedostatek, jelikož toto podnikání by mělo na konci období restrukturalizace zajistit obrat ve výši 300 milionů PLN, využít značnou kapacitu nové loděnice v oblasti zpracování ocele (nárůst ze 4 % v roce 2009 na 20 % v roce 2012) a mělo by představovat přibližně 10 % tržeb nové loděnice.
(311)
Zářijový plán odkazuje na nezávislou studii trhu, která (jak se zdá) prokazuje, že poptávka po ocelových konstrukcích v Polsku a celé Evropě v několika příštích letech poroste. Studie však neanalyzuje, jak by mohla tento růst využít sloučená loděnice. Zářijový plán sice poskytuje podrobnější informace o činnosti v oblasti ocelových konstrukcí, neanalyzuje však, zda je odhad objemu výroby pro novou loděnici reálný. Naopak, obsahuje další signály, že tyto odhady nemusí být reálné.
(312)
Stávající výroba ocelových konstrukcí činí 2 000 t, zatímco cílová výroba je 56 000 t. Ve srovnání s červnovým plánem zářijový plán předpokládá již v roce 2010 zdvojnásobení výroby (24 000 t v porovnání s 12 000 t v červnovém plánu) a od roku 2012 čtyřnásobný objem výroby (56 000 t oproti 13 000 t v červnovém plánu). Společnost Huta Częstochowa, jeden z největších výrobců oceli v Polsku, má objem výroby ocelových konstrukcí ve výši 100 000 t.
(313)
Společnost ISD Polska uvádí stávající smlouvy gdaňské loděnice týkající se ocelových konstrukcí, včetně jedné smlouvy na zařízení pro skladování ropy s hodnotou přibližně 5 000 t ročně v roce 2008 a 2009. Podle plánu by výroba tohoto konkrétního výrobku měla do roku 2010 činit 16 000 t a v roce 2012 se zvýšit na 36 000 t.
(314)
Nebyla předložena žádná analýza trhu ani prognostické zprávy, které by objasňovaly odhady zisku z výroby ocelových konstrukcí (9,5 % v roce 2010 a přibližně 8 % posléze). Komise poznamenává, že podle polského statistického úřadu vzrostla v roce 2006 ziskovost odvětví ocelových konstrukcí v Polsku na 6 % a v roce 2007 zůstala na této úrovni.
(315)
Na základě dostupných informací vyvozuje Komise závěr, že výroba ocelových konstrukcí, která má tvořit nedílnou a významnou část činnosti nové loděnice, není založena na věrohodné analýze konkurenčního postavení nové loděnice. Analýza trhu neprokazuje, že odhadovaná výroba nové loděnice bude pravděpodobně absorbována poptávkou na trhu. Plán neprokazuje, že je pro segment ocelových konstrukcí založen na reálných předpokladech.
(316)
Co se týká restrukturalizace smluv, plán řeší dvě nejvýznamnější příčiny stávajících potíží loděnice (rostoucí materiálové náklady a zhodnocení zlotého) řadou výše popsaných opatření. Plán vychází zejména z předpokladu, že bude možné zahrnout do smluv o stavbě lodí valorizační doložky přenášející přinejmenším částečně rizika spojená s měnovými výkyvy a náklady na materiál na majitele lodi. Plán však neprokazuje, že tyto valorizační doložky byly či budou majiteli lodí přijaty. Zářijový plán poskytuje určité informace o této záležitosti, zejména výňatky ze stávajících smluv obou loděnic, včetně valorizačních doložek tohoto druhu.
(317)
Komise přezkoumala tyto důkazy a uvádí, že smlouvy předložené v plánu zpočátku zahrnovaly valorizační doložky, podle nichž by bylo případné zvýšení cen ocele pokryto kupujícím, tyto doložky však byly pozdějším dodatkem zrušeny a nahrazeny ujednáním, podle něhož loděnice a kupující pořizují materiál společně a po provedení nákupu se dohodnou na úpravě ceny. Ujednání o této úpravě ceny budou dohodnuta v následném dodatku. Tento dodatek však nebyl Komisi předložen.
(318)
Komise rovněž podotýká, že tyto smlouvy byly uzavřeny a znovu sjednány v období nejvyšší poptávky (v roce 2005 a posléze), kdy flexibilita na straně majitelů lodí byla reakcí na omezení na straně nabídky. Ačkoli Komisi je známo, že se v odvětví stavby lodí nedávno rozvinula praxe indexace cen ocele, je nutno zmínit, že dříve nebyly tyto doložky přijímány, zejména v době špatné ekonomické situace.
(319)
Podle dostupných informací se Komise nedomnívá, že plán prokazuje, že loděnice bude s to uzavírat smlouvy s valorizačními doložkami. Zkušenosti loděnice v Gdyni v tomto ohledu (jak je popsáno v plánu) nejsou podle názoru Komise průkazné.
(320)
Zářijový plán obsahuje v porovnání s červnovou předlohou podrobnější informace o zamýšlené strategii v oblasti hedgingu ke zmírnění měnových rizik. Plán však neprokazuje, že některá z obou loděnic tyto nástroje využila (včetně přirozeného hedgingu zdarma), přinejmenším v posledních letech (70). Ačkoli zářijový plán vyčísluje náklady a účinky navrhované politiky v oblasti hedgingu, neprokazuje, že se nové loděnici podaří získat takovýto hedging na trhu. Na druhou stranu je zřejmé, že banky požadují, aby investoři vypracovali plnohodnotnou strategii v oblasti hedgingu dříve, než se rozhodnou, zda hedging poskytnou.
(321)
Vzhledem k významu tohoto činitele pro činnosti loděnice se plán touto otázkou nezabývá přesvědčivě. Z analýzy citlivosti ve skutečnosti vyplývá, že navzdory zavedení těchto opatření k snížení rizik, jež byly údajně zohledněny ve finančních výhledech, tyto jsou nadále citlivé na malé změny směnného kurzu, jak bude popsáno níže. Komise proto není přesvědčená, že zamýšlená politika v oblasti hedgingu je dostatečně rozsáhlá, aby zajistila dlouhodobou životaschopnost loděnice.
(322)
Pokud jde o restrukturalizaci zaměstnanosti, plán neobsahuje žádnou analýzu potřeb racionalizace, nýbrž pouze uvádí, že se počet pracovníků sníží. Plán zmiňuje (avšak opět bez jakéhokoliv dalšího odůvodnění), že toto snížení bude znamenat náklady ve výši přibližně 69 milionů PLN. Zářijový plán vyčísluje náklady a účinky restrukturalizace zaměstnanosti, nevysvětluje však ani neodůvodňuje základ pro odhad těchto nákladů a účinků. Na základě těchto skutečností nemůže Komise vyvodit závěr, že plán určuje podrobně příčiny a účinky propuštění nadbytečných pracovníků a že vyčíslení nákladů a účinků vychází ze spolehlivých předpokladů.
(323)
Co se týká finančních výhledů, Komise si všímá zejména níže uvedených nedostatků základního scénáře, s nímž pracuje finanční model vypracovaný společností ISD Polska, což zpochybňuje věrohodnost těchto výhledů.
(324)
Za prvé, zářijový plán ve srovnání s červnovou předlohou plánu předpokládá podstatně vyšší prodejní ceny u lodí pro přepravu automobilů, jednoho ze dvou hlavních výrobků nové loděnice. Plán zakládá výhledy pro několik prvních let na stávajících smlouvách, které uzavřela loděnice v Gdyni. Neodůvodňuje však výhledy pro následující roky ani v tomto ohledu neposkytuje žádné externí odhady (71).
(325)
Za druhé, předpoklad, že mzdy porostou během období restrukturalizace přibližně o 4-6 % ročně, se jeví jako podhodnocený vzhledem k vážnému nedostatku kvalifikovaných pracovníků, fluktuaci a absenci v práci a konkurenci v oblasti mezd, s níž se obě loděnice potýkají ze strany loděnic v zahraničí a v Polsku. Zářijový plán předpokládá ještě nižší úrovně růstu mezd než červnový plán. Komise uvádí, že od ledna 2007 do ledna 2008 se průměrná hrubá mzda v Polsku zvýšila o 11,5 % (72) a očekává se další růst. Různé zdroje, včetně zdrojů uvedených v zářijovém plánu restrukturalizace (například Polská národní banka, OECD, jarní hospodářská prognóza EK pro rok 2008, Goldman Sachs) odhadují ve střednědobém horizontu značný růst mezd v Polsku a rostoucí nedostatek pracovních sil. Každopádně se jedná o činitele, který bylo nutno vzít v analýze citlivosti v úvahu.
(326)
Za třetí, základní scénář předpokládá náklady na záruky za provozní kapitál ve výši 1,5 %. Tento odhad je založen na předpokladu, že záruky za zálohové platby budou zcela poskytnuty vývozní úvěrovou pojišťovnou a že tyto záruky budou uděleny za podmínek, které jsou výhodnější než podmínky záruk vývozní úvěrové pojišťovny pro ostatní (zdravé) společnosti. Pokud by sloučené loděnice měly získat podobné záruky na trhu (jak Polsko uvádí ve svém vysvětlení ze dne 7. července 2008), náklady na kapitál by byly podstatně vyšší, než se předpokládá v základním scénáři (73), s přímými negativními důsledky pro finanční výhledy.
(327)
S ohledem na tyto předpoklady plán neposkytuje dostatečné ujištění, že základní scénář finančních výhledů je reálný a dosažitelný.
(328)
Analýza citlivosti mimoto neprokazuje, že plán je dostatečně spolehlivý s ohledem na některé z hlavních rizikových faktorů spojených s činností loděnice. Zářijová revize plánu neukazuje průkazné zlepšení.
(329)
Z analýzy citlivosti vyplývá, že by 5 % znehodnocení amerického dolaru vůči zlotému vedlo k 35 % snížení desetiletého akumulovaného čistého zisku i v případě, že by základní scénář bral v úvahu restrukturalizační opatření k snížení kurzového rizika.
(330)
Ze zvláštní analýzy připojené k zářijovému plánu vyplývá, že by 5 % zhodnocení eura vůči americkému dolaru v období od roku 2013 do roku 2017 (tj. po naplánovaném přijetí eura Polskem) vedlo k 44 % snížení desetiletého akumulovaného čistého zisku v porovnání se základním scénářem.
(331)
Komise podotýká, že by se v případě zhodnocení obou měn (jednorázové zhodnocení zlotého v roce 2009 a jednorázové zhodnocení eura v roce 2013) vůči americkému dolaru ve výši 5 % oproti základnímu scénáři desetiletý akumulovaný zisk ve srovnání se základním scénářem snížil o 80 %.
(332)
Komise vyvozuje závěr, že analýza citlivosti prokazuje, že finanční výhledy jsou citlivé na menší změny základních předpokladů, zejména s ohledem na směnný kurz, což je podle samotného plánu jeden z hlavních faktorů vedoucích k současným finančním potížím loděnice. Na základě těchto skutečností nemůže Komise vyvodit závěr, že společný plán restrukturalizace je dostatečně spolehlivý, aby zajistil obnovení životaschopnosti sloučených loděnic z dlouhodobého hlediska.
(333)
Plán obsahuje v mnoha ohledech vážné nedostatky, což Komisi vedlo k závěru, že neprokazuje obnovení životaschopnosti v přiměřené lhůtě. Vážné nesrovnalosti v plánu restrukturalizace vyvolávají značné obavy, co se týká životaschopnosti a spolehlivosti. Jsou přijaty protichůdné předpoklady s ohledem na tržní strategii a budoucí výrobu a kapacitu loděnice. Mimoto neexistuje žádná analýza trhu, která by odůvodňovala vybranou strategii a prokazovala, jak hypotetické portfolio přinese zisk.
(334)
Co se týká finanční restrukturalizace, předpoklady ohledně nákladů na kapitál, ujednání o financování výroby a směnného kurzu vykazují tyto vážné nedostatky. Plán předpokládá, že směnné kurzy budou během celého období restrukturalizace stálé a na optimističtější úrovni, než je tomu v současnosti (3,46 PLN/EUR a 2,23 PLN/USD, oproti stávajícím kurzům ve výši 3,32 PLN/EUR a 2,12 PLN/USD). Předpoklad, že se loděnici novým sjednáním stávajících smluv podaří zvýšit výnosy o 30 % a získat dodatečnou částku ve výši 100 milionů USD, je nutno posoudit na základě skutečnosti, že loděnice již vyvinula značné úsilí o nové sjednání stávajících smluv a že v důsledku toho bylo mnoho těchto smluv zrušeno. Plán neodůvodňuje předpoklad, že bude možné sjednání dalších nových smluv, Komise to proto nepovažuje za reálné.
(335)
Pokud jde o restrukturalizaci zaměstnanosti, samotná skutečnost, že investor navrhuje dvě možnosti (zachování zaměstnanosti na stávající úrovni, nebo její snížení o 650 zaměstnanců), může znamenat, že dosud nemá jasnou strategii, pokud jde o obnovení životaschopnosti loděnice. Tyto alternativní předpoklady rovněž zpochybňují finanční výhledy, jelikož není objasněno, která úroveň zaměstnanosti sloužila jako základ pro odhady.
(336)
Plán neobjasňuje podrobně, jak jednotlivá restrukturalizační opatření, včetně investic a různých opatření k snížení nákladů, ovlivní finanční výhledy. Jinými slovy, není jasné, jaká je vazba mezi plánovanými restrukturalizačními opatřeními a finančními výhledy, zejména co se týká výroby a režijních nákladů. Plán například neprokazuje, jak bude dosaženo plánovaného 25 % snížení nákladů na výrobu plavidel v pětiletém období. Věrohodnost výhledu je narušena rovněž rozpory s ohledem na plánovanou výši investic. Komise proto není přesvědčená, že základní scénář pro finanční výhledy je věrohodný a že vychází z reálných předpokladů.
(337)
Neexistuje žádná analýza testující citlivost těchto výhledů na rizikové činitele, jako jsou tendence na trhu a změny cen, nákladů na materiál, směnných kurzů, mezd atd. Při neexistenci podrobného popisu a odůvodnění předpokladů, na nichž jsou založeny finanční výhledy, finanční model použitý pro tyto výhledy a analýza citlivosti, se Komise domnívá, že věrohodnost těchto výhledů a spolehlivost plánu nebyly prokázány.
(338)
Komise rovněž uvádí, že investor podmiňuje úspěšné provedení plánu restrukturalizace udělením další státní podpory.
(339)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že nebyla prokázána schopnost plánu restrukturalizace z června 2008, který vypracovala společnost PSC, obnovit životaschopnost loděnice.
(340)
Jelikož neexistuje žádný reálný a rozsáhlý plán restrukturalizace, Komise vyvozuje závěr, že podpora poskytnutá loděnici v Gdyni, která byla popsána v 209. až 232. bodě odůvodnění, je čistě provozní podporou, která není slučitelná se společným trhem jako podpora na restrukturalizaci.
c) Podpora omezená na úplné minimum
(341)
Podle bodu 43 pokynů musí být výše podpory omezená na úplné minimum, tj. náklady nezbytné pro provedení restrukturalizace. Od příjemce podpory se očekává, že významně přispěje k restrukturalizaci z vlastních zdrojů nebo z vnějších zdrojů za tržních podmínek. Toto přispění svědčí na jedné straně o tom, že jsou hospodářské subjekty přesvědčeny o možnosti opětovné životaschopnosti podniku, a na druhou stranu představuje způsob, jak zajistit, aby státní podpora byla omezena na minimum. V případě velkých podniků, jako je loděnice v Gdyni, by tento příspěvek měl činit nejméně 50 % restrukturalizačních nákladů. Vlastní příspěvek musí být opravdový, bez všech očekávaných budoucích výnosů, jako je peněžní tok (bod 43 pokynů).
(342)
Komise posoudila, zda plán restrukturalizace z roku 2006 splňuje toto kritérium, a dospěla k závěru, že nikoli, a to ze dvou důvodů. Za prvé, plán je založen na pokračujícím státním financování ve formě záruk, kapitálových vkladů a odepsání dluhů a neprokazuje, že tato úroveň státní podpory je nezbytná k obnovení životaschopnosti loděnice (zejména že nelze provést alternativní restrukturalizační strategie vyžadující nižší úroveň státního zásahu). Za druhé, vlastní příspěvek je velmi omezený a vstup investora, který by mohl poskytnout vnější zdroje financování za tržních podmínek, je pouhou možnou budoucí událostí. Vlastní příspěvek mohl zahrnovat opatření jako účast na navýšení akciového kapitálu vedením, přeměnu dluhu na kmenové akcie ze strany soukromých věřitelů a prodej majetku. Tato opatření společně přispěla na restrukturalizaci společnosti částkou ve výši přibližně 127 milionů PLN. Vzhledem k značné účasti státu by však tento příspěvek nebyl významný, i kdyby byla tato opatření považována za vlastní příspěvek ve smyslu pokynů.
(343)
Komise posoudila situaci v loděnici za posledních několik let rovněž odděleně od plánu restrukturalizace z roku 2006, který nakonec nebyl proveden.
(344)
Za prvé, výše uvedený popis situace v loděnici v Gdyni ukazuje, že se loděnici nepodařilo přilákat prakticky žádné vnější zdroje pro financování restrukturalizace. Existuje jen málo náznaků vnější účasti na činnosti loděnice za tržních podmínek.
(345)
Loděnici se podařilo sjednat určitou restrukturalizaci obchodních pohledávek, zejména v dohodě o restrukturalizaci uzavřené v červenci 2003 (74), která se týkala závazků ve výši přibližně 424 milionů PLN a přeměny dluhu na kmenové akcie ve výši přibližně 70 milionů PLN provedené obchodními věřiteli. Současně však loděnice v Gdyni čelí mnoha řízením o vymáhání pohledávky a soudním sporům. Komise rovněž podotýká, že hodnota nahromaděných veřejných pohledávek ke dni 30. září 2007 činila 423 milionů PLN. Komise je názoru, že by dohoda o restrukturalizaci z roku 2003 mohla být považována za vlastní příspěvek pouze tehdy, pokud by věřitelé přijali delší lhůtu pro splacení než je obvyklé; v tomto případě by dodatečné zdroje mohly být společnosti k dispozici na restrukturalizaci a prodloužení lhůty pro splacení by bylo signálem, že trh je přesvědčen o možnosti opětovné životaschopnosti loděnice. Totéž platí pro přeměnu dluhu na kmenové akcie. I kdyby však byla dohoda o restrukturalizaci považována za vlastní příspěvek, Komise poznamenává, že tento příspěvek by jednoznačně nebyl dostatečný ve smyslu pokynů. Výše restrukturovaných obchodních pohledávek se rovná výši nevymáhaných veřejných pohledávek. Loděnice by jednoznačně musela hradit jiné restrukturalizační náklady, než jsou náklady na restrukturalizaci dluhu.
(346)
Polsko a příjemce podpory po zahájení formálního vyšetřovacího řízení tvrdili, že za vlastní příspěvky je nutno považovat zálohové platby majitelů lodí. Komise nemůže toto tvrzení přijmout. V pokynech se uvádí, že vlastní příspěvek nesmí obsahovat žádnou podporu. O takový případ se nejedná, je-li například úvěr zajištěn vládními zárukami, které obsahují prvky podpory (poznámka pod čarou č. 19 k bodu 44 pokynů). Zálohové platby byly plně zajištěny zárukami vývozní úvěrové pojišťovny, které (jak bylo objasněno výše) Komise považuje za státní podporu. Zálohové platby majitelů lodí proto nelze považovat za vnější zdroje financování za tržních podmínek. Z toho vyplývá, že nelze uznat původní tvrzení Polska, že se míra podpory rovná 31 % za předpokladu, že zálohové platby kryté zárukami vývozní úvěrové pojišťovny představují vlastní příspěvek.
(347)
Komise rovněž poznamenává, že společnost Ray Car Carriers vstoupila do struktury akcionářů loděnice v Gdyni formou přeměny dluhu na kmenové akcie, nepřispěla proto na restrukturalizační náklady.
(348)
Při posuzování odhadovaných restrukturalizačních nákladů ve výši 3 miliardy PLN a jejich srovnání s očekávanými zdroji financování Komise zjistila chybějící finanční prostředky v plánu, jak je uvedeno v tabulce 5. Úvěry na provozní kapitál ve výši 280 milionů PLN (položka 14 v tabulce 1b) a 45 milionů PLN (položka 16 v tabulce 1b), jakož i úvěry na provozní kapitál poskytnuté státem ve výši 250-350 milionů PLN zde nebyly zahrnuty, jelikož jsou vyčleněny na financování provozního kapitálu, jež nebylo zahrnuto do restrukturalizačních nákladů. Totéž se vztahuje na vklad kapitálu Agenturou pro rozvoj průmyslu (200 milionů PLN). Neuhrazenou platbu za akcie Agentury pro rozvoj průmyslu v gdaňské loděnici (položka 17 v tabulce 1b) nelze považovat za zdroj financování restrukturalizace nové loděnice, jelikož se jedná o platbu pro Agenturu pro rozvoj průmyslu, nikoli loděnici.
Tabulka 5
Očekávané zdroje financování pro předpokládané restrukturalizační náklady (v milionech PLN)
(PLN million)
Kapitálový vklad společnosti ISD Polska
405
Investiční úvěr
185
Prodej majetku
240
Kapitálový vklad státu
515
Kapitálový vklad státu
385
Kapitálový vklad státu
250
Odpis daňových pohledávek
308
Celkem
2 288
Celkové odhadované restrukturalizační náklady
3 000
Chybějící finanční prostředky
712
(349)
Vzhledem k těmto chybějícím finančním prostředkům Komise vyvozuje závěr, že společný plán restrukturalizace nezajišťuje financování restrukturalizace. Jinými slovy, plán neprokazuje, jak by bylo možno účinně provést plánovanou restrukturalizaci, a to ani v případě, že by loděnici byla poskytnuta značná další státní podpora.
(350)
Společný plán restrukturalizace ze září vymezuje určité položky výnosů v minulosti jako vlastní příspěvky loděnic v Gdyni a Gdaňsku na jejich restrukturalizaci (tabulka 1b „Údajné vlastní příspěvky poskytnuté v minulosti“). Ačkoli by některé z těchto výnosů (např. prodej určitého majetku) bylo možno považovat za vlastní příspěvky ve smyslu pokynů (opravdové, skutečné a nezahrnující státní podporu), Komise se domnívá, že vzhledem k obtížné finanční situaci obou loděnic byl tento dodatečný výnos použit k snížení ztrát a nebylo možno jej použít na skutečnou restrukturalizaci. I kdyby byly loděnice díky odprodeji majetku schopny provést některá restrukturalizační opatření (například menší investice), Komise má za to, že jakékoli takové výnosy by nebylo možno považovat za výnosy nezahrnující státní podporu, jelikož restrukturalizace a fungování loděnic bylo možné pouze v důsledku trvalého hromadění veřejných pohledávek, možnosti pokračovat ve ztrátových hospodářských činnostech a pokračující státní podpory.
(351)
Při zvažování finanční situace loděnice je každopádně zřejmé, že jakékoliv minulé výnosy z vlastních zdrojů loděnice nebo z vnějších zdrojů byly v minulosti použity k financování operací loděnice.
(352)
Komise nemůže mimoto přijmout níže uvedené položky údajného plánovaného vlastního příspěvku.
(353)
Za prvé, jak bylo uvedeno výše, úvěry na provozní kapitál ve výši 280 milionů PLN (položka 14 v tabulce 1b) nebyly vyčleněny na krytí předpokládaných restrukturalizačních nákladů popsaných výše, nýbrž byly určeny výslovně k financování provozního kapitálu pro probíhající výrobu. Tyto úvěry nelze mimoto považovat za skutečné a opravdové, nýbrž za možné a časově vzdálené. Totéž platí pro úvěr na provozní kapitál ve výši 45 milionů PLN pro výrobu nesouvisející se stavbou lodí (položka 16 v tabulce 1b).
(354)
Za druhé, investiční úvěr ve výši 185 milionů PLN pro výrobu nesouvisející se stavbou lodí (položka 15 v tabulce 1b) nelze v této fázi považovat za opravdový a dostupný. Polsko ve svém vysvětlení ze dne 7. července 2008 objasnilo, že společnost ISD Polska vedla jednání s několika bankami s cílem získat tento úvěr. Komise přezkoumala dvě vyjádření zájmu předložená se zářijovým restrukturalizačním plánem.
(355)
Na tomto základě nemůže Komise vyvodit závěr, že plán prokazuje, že investiční úvěr je opravdový a skutečný. Plán pouze prokazoval, že společnost ISD Polska vedla jednání s dvěma bankami, z nichž se jedna (jak se zdálo) zajímala o analýzu projektu. Důležitým signálem je skutečnost, že společnost ISD Polska zahájila práci na tomto projektu počátkem roku 2007, když získala podíl v gdaňské loděnici, a dosud nezajistila finanční prostředky za tímto účelem.
(356)
Komise za třetí uvádí, že zářijový plán udává jednotlivé složky prodeje aktiv k vytvoření vlastního příspěvku ve výši 240 milionů PLN (položka 13 v tabulce 1b).
(357)
Společnost ISD Polska ani loděnice v Gdyni v současnosti nemají právo nakládat s hlavní složkou těchto aktiv (pozemky, na nichž se nacházejí skluzy v gdaňské loděnici). V současné době existují zřejmé překážky právní povahy (nutnost, aby loděnice v Gdyni získala vlastnická práva k těmto pozemkům, což je v zásadě spojeno s likvidací společnosti Synergia 99, přičemž loděnice v Gdyni je pouze jedním z jejích akcionářů; správní řízení o hranicích přístavu v Gdaňsku) a praktické povahy (pozemky by bylo možno prodat pouze po demontáži tří skluzů a pravděpodobně pouze po jejich vyčištění), které loděnici v Gdyni a společnosti ISD Polska brání v prodeji těchto aktiv. Jak mimoto objasnil investor, očekávaný vysoký výnos z prodeje pozemků může být dosažen pouze v případě změny podmínek pro stavební povolení (75). Zářijový plán ukazuje, že společnost Synergia 99 jako současný vlastník této parcely dosud nepodnikla správní kroky k vynětí těchto pozemků z oblasti přístavu. Ačkoli zářijový plán objasňuje podrobně jednotlivé složky projektu společnosti Synergia 99, jeho skutečná realizace je podmíněna různými událostmi, nad nimiž nemá loděnice v Gdyni ani společnost ISD Polska kontrolu, zejména pokud jde o změny hranic oblasti přístavu. Komise proto nemůže považovat tento údajný vlastní příspěvek za opravdový a skutečný.
(358)
Společnost ISD předložila nezávislé ocenění pozemků, na nichž se nacházejí tři skluzy ([…] milionů PLN).
(359)
Komise podotýká, že aktiva společnosti Synergia 99 byla správní radou uvedené společnosti oceněna na částku ve výši […] milionů PLN. Jelikož správní rada vydala toto prohlášení za účelem uzavření smlouvy s akcionáři o opatřeních k rozdělení těchto aktiv v případě likvidace společnosti Synergia 99, lze předpokládat, že správní rada hodnotu těchto aktiv nepodcenila. Nezávislý odborný posudek, který zadala správní rada v té době, odhadl tržní hodnotu dotyčných pozemků na částku […] milionů PLN.
(360)
Vzhledem k velkým rozdílům mezi oběma oceněními odrážejícím rozdílné předpoklady, co se týká budoucího využití pozemků, Komise považuje předpoklad, že pozemky budou použity pro prvotřídní development, za optimistický a při neexistenci konkrétních nabídek na koupi pozemků nebo hmatatelnějších důkazů o plánech na obnovu oblasti za spíše nereálný. Komise zastává názor, že měly být odhadnuty rovněž možné výnosy z prodeje pozemků pro průmyslové využití nebo development, pokud je některý scénář reálný.
(361)
Komise rovněž uvádí, že se odhadovaná investiční hodnota pozemků, na nichž se nacházejí skluzy ([…] milionů PLN) neprojevila v ceně, kterou společnost ISD zaplatila za akcie v loděnici v Gdyni. Podle zářijového plánu restrukturalizace činila koncem roku 2007 čistá hodnota aktiv loděnice v Gdyni ([…] značná záporná hodnota) milionů PLN. Od té doby státní pokladna provedla kapitálové vklady ve výši 515 milionů PLN a 385 milionů PLN; plánuje se další kapitalizace ve výši 200 milionů PLN. Pokud se všechny ostatní položky rozvahy nezmění (76), bude čistá hodnota aktiv loděnice po těchto kapitálových vkladech činit ([…] kladná hodnota) milionů PLN, zatímco společnost ISD Polska zaplatí za akcie loděnice v Gdyni symbolickou cenu. Pokud by v rozvaze byla náležitě zohledněna tržní hodnota pozemků, na nichž se nacházejí skluzy, čistá hodnota aktiv by byla ještě vyšší. Jinými slovy, společnost ISD Polska koupí akcie loděnice v Gdyni za cenu nižší, než je jejich tržní hodnota, obdrží tudíž státní podporu. Komise se proto domnívá, že tato aktiva jsou „znečištěna“ státní podporou udělenou během procesu privatizace a že jejich prodej nelze považovat za vlastní příspěvek nezahrnující státní podporu.
(362)
Co se týká ostatních aktiv vyčleněných v současnosti v rozvaze loděnice v Gdyni nebo v Gdaňsku k prodeji, Komise považuje na základě dostupných informací prodej nebo pronájem některých těchto aktiv za opravdový, skutečný vlastní příspěvek, pokud bude předloženo a odůvodněno jejich ocenění a prodej nebo pronájem bude založen na stávajících smlouvách (prodej akcií ve společnosti Euromedicus, prodej akcií ve společnosti Polskie Linie Lotnicze, nájemní smlouvy se společnostmi Eurocynk a CRIST). Tyto smlouvy představují částku ve výši přibližně […] milionů PLN.
(363)
V souladu se stálou praxí (77) Komise zastává názor, že budoucí peněžní toky nelze považovat za vlastní příspěvek ve smyslu pokynů, jelikož nejsou skutečným a opravdovým příspěvkem společnosti nebo jejích akcionářů na restrukturalizační náklady.
(364)
Z výše uvedeného vyplývá, že jedinými položkami, které lze považovat za vlastní příspěvky, jsou kapitálové vklady, které společnost uskuteční, v celkové výši 405 milionů PLN, a výnosy z prodeje a pronájmu některých aktiv (14 milionů PLN). Tento vlastní příspěvek odpovídá 14 % (78) odhadnutých restrukturalizačních nákladů ve výši 3 miliardy PLN. Pokud by Komise měla přijmout návrh polských orgánů předložený na schůzce dne 30. září 2008, aby posoudila výši vlastního příspěvku srovnáním s restrukturalizačními náklady, které loděnici vznikly od okamžiku, kdy investoři převzali kontrolu nad loděnicemi, výsledek by byl stejný (restrukturalizační náklady ve výši 3,065 miliardy PLN se skutečným a opravdovým vlastním příspěvkem ve výši 419 milionů PLN, tj. 14 %).
(365)
To je nutno posoudit na základě očekávaného poskytnutí další státní podpory, což je základní předpoklad plánu: další kapitálový vklad státu ve výši 1,6 miliardy PLN (vložení kapitálu ve výši 1,14 miliardy PLN v červnu 2004 a 418 milionů PLN má být ještě vloženo) a další restrukturalizace nahromaděných veřejných pohledávek v nominální hodnotě ve výši 496,6 milionu PLN v období 2009-2017. Je nutno zmínit, že plán předpokládá, že loďařské činnosti budou nadále závislé na financování formou záruk za zálohové platby, které bude poskytovat vývozní úvěrová pojišťovna za výhodných podmínek, to bylo začleněno do finančního modelu sloučených loděnic. Sloučené loděnice budou podle očekávání dostávat nové záruky do konce roku 2008. Rovněž v následujících letech (přinejmenším do skončení období restrukturalizace v roce 2012) by měly záruky vývozní úvěrové pojišťovny krýt proces stavby lodí prakticky v plné výši.
(366)
Komise musí mimoto vzít v úvahu celé období restrukturalizace začínající v roce 2002. Vzhledem k významné státní podpoře, kterou loděnice získala v tomto období, je vlastní příspěvek jako procentuální podíl na restrukturalizačních nákladech ještě nižší. Je proto zřejmé, že se vlastní příspěvek ani vzdáleně nepřibližuje k prahové hodnotě ve výši 50 % restrukturalizačních nákladů, jak požadují pokyny.
(367)
Ačkoliv investor předpokládá, že kapitálový vklad ve výši 500 milionů PLN bude částečně financovat investiční program, požaduje rovněž další kapitálový vklad od státu v celkové výši 515 milionů PLN, restrukturalizaci veřejných pohledávek ve výši 560 milionů PLN a uhrazení možných budoucích závazků loděnice v odhadované výši 555 milionů PLN (budoucí ztráty, sankce za zrušení smluv, soudní spory). Plán mimoto uvádí všechny další závazky loděnice v celkové výši 948 milionů PLN (obchodní pohledávky vůči dodavatelům, majitelům lodí atd.) a předpokládá, že budou uhrazeny státem. Investor taktéž požaduje další záruky vývozní úvěrové pojišťovny s výhodnou prémií v porovnání s její obvyklou praxí v případě zdravých společností na financování provozního kapitálu a záruky státní pokladny za překlenovací úvěry ve výši 397 milionů PLN.
(368)
Restrukturalizační náklady, které lze stanovit na základě omezených informací obsažených v plánu, zahrnují nejméně nahromaděné závazky (nahromaděné pohledávky a úvěry v celkové výši 1 508 milionů PLN), očekávané ztráty plynoucí ze stávajících smluv o stavbě lodí a soudní spory (555 milionů PLN) a předpokládané investiční potřeby v období 2008-2018 (443 milionů PLN).
(369)
Většina těchto nákladů má být uhrazena státní podporou. Navrhovaným vlastním příspěvkem je kapitálový vklad investora ve výši 500 milionů PLN. Komise podotýká, že nebyly poskytnuty žádné informace o schopnosti investora poskytnout tento kapitálový vklad. Podle předběžné nabídky společnosti PSC se předpokládalo, že finanční prostředky k financování vkladu budou získány od třetí strany, finančního investora. Při neexistenci jakéhokoliv důkazu, že investor je schopen poskytnout kapitál ve výši 500 milionů PLN, se Komise domnívá, že toto opatření nelze považovat za skutečné a opravdové. Plán mimoto předpokládá, že výnosy z prodeje majetku v období po přistoupení a výnosy z plánovaného prodeje v celkové výši 174,5 milionu PLN je rovněž nutno považovat za vlastní příspěvek ve smyslu pokynů. Opět nebylo prokázáno, že minulé transakce nezahrnovaly státní podporu a že předpoklady ohledně plánovaných výnosů jsou reálné. Rozpor ohledně vlastního příspěvku nahlášeného investorem vyvolává další pochybnosti, pokud jde o věrohodnost předpokladů v tomto ohledu. Komise proto vyvozuje závěr, že plán neprokazuje, že navrhovaný vlastní příspěvek je významný, skutečný, opravdový a že nezahrnuje státní podporu.
(370)
Komise uvádí, že i kdyby byla navrhovaná opatření (kapitálový vklad ve výši 500 milionů PLN a minulý a budoucí prodej majetku) považována za vlastní příspěvky, odpovídala by 27 % výše uvedených restrukturalizačních nákladů. Komise musí mimoto vzít v úvahu celé období restrukturalizace začínající v roce 2002. Vzhledem k značné státní podpoře, kterou loděnice obdržela v tomto období, je vlastní příspěvek jako procentuální podíl na celkových restrukturalizačních nákladech ještě nižší. Je proto zřejmé, že se vlastní příspěvek ani vzdáleně nepřibližuje k prahové hodnotě ve výši 50 % restrukturalizačních nákladů, jak požadují pokyny.
(371)
Na tomto základě zastává Komise názor, že loděnice v minulosti nezískala prakticky žádný vlastní příspěvek ve smyslu pokynů, a pokud ano, tento příspěvek není významný. Plán restrukturalizace, který předložila společnost Polish Shipbuilding Company, nezajišťuje dostatečnou výši vlastního příspěvku. Jelikož účelem vlastního příspěvku je omezit státní podporu na minimum, v případě neexistence vlastního příspěvku musí Komise vyvodit závěr, že požadavek, aby byla podpora omezena na nezbytné minimum, nebyl splněn. Naopak, plán restrukturalizace vypracovaný společností PSC vychází z předpokladu, že bude poskytnuta další státní podpora, a vyvozuje závěr, že provedení závisí na této další státní podpoře.
(372)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že loděnice v minulosti nezískala prakticky žádný vlastní příspěvek ve smyslu pokynů, tj. příspěvek, který je opravdový, skutečný a nezahrnuje státní podporu. Společný plán privatizace ani plán privatizace vypracovaný společností PSC nezajišťují dostatečnou úroveň vlastního příspěvku. Jelikož účelem vlastního příspěvku je omezit státní podporu na nezbytné minimum, při neexistenci vlastního příspěvku musí Komise vyvodit závěr, že požadavek týkající se omezení podpory na nezbytné minimum nebyl splněn. Oba plány restrukturalizace jsou však založeny na předpokladu, že bude poskytnuta další státní podpora. Celkově je financování restrukturalizace prostřednictvím státní podpory nepřiměřené a vedlo by k nepatřičnému narušení hospodářské soutěže.
(373)
Podle pokynů nesmí podpora společnosti poskytnout nadbytek prostředků, jenž by mohl být použit pro agresivní a trh narušující činnosti, které nesouvisejí s procesem restrukturalizace. Ačkoli loděnici nebyl poskytnut nadbytek prostředků, díky státním zárukám měla přístup k provoznímu kapitálu, který by nezískala na trhu. Loděnice proto nejenže mohla pokračovat v činnosti a plnit své knihy zakázek, nýbrž rovněž uzavírat smlouvy, aniž by nesla náklady na snížení rizik souvisejících s měnícími se cenami materiálu a výkyvy směnného kurzu. Jinými slovy, loděnice mohla použít státní podporu na činnosti narušující trh, které nesouvisely s procesem restrukturalizace, tím, že přijímala zakázky za ceny, které nehradily vzniklé náklady. To posiluje názor Komise, že státní podpora nebyla omezena na minimum nezbytné pro přežití loděnice.
(374)
Komise připomíná, že státní podpora pro podniky v obtížích musí být použita na financování restrukturalizace. Provozní podporu lze povolit pouze tehdy, je-li nezbytná k udržení společnosti do provedení rozsáhlé restrukturalizace. V daném případě však bylo skutečné restrukturalizační úsilí přinášející dlouhodobé účinky omezené. Státní podpora zajistila zejména udržení loděnice, představovala proto provozní podporu. Nelze proto usuzovat, že tato podpora byla omezena na úplné minimum nezbytné k provedení restrukturalizace.
(375)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že požadavek, aby byla podpora omezena na minimum a doprovázena opravdovým a významným příspěvkem nezahrnujícím státní podporu, není splněn.
d) Zamezení nepatřičnému narušení hospodářské soutěže
(376)
Komise připomíná svou předchozí dohodu s Polskem o uzavření doku SD I. Na základě dalšího vývoje po uzavření této dohody a vzhledem k výše uvedeným závěrům ohledně prvních dvou podmínek pokynů není v této fázi nutné posoudit, zda jsou vyrovnávací opatření navrhovaná Polskem dostatečná.
e) Závěr
(377)
Jelikož nebyla splněna kritéria stanovená v pokynech, aby bylo možno státní podporu považovat za slučitelnou se společným trhem, Komise vyvozuje závěr, že opatření uvedená v 209. až 232. bodě odůvodnění nejsou slučitelná se společným trhem jako podpora na restrukturalizaci.
C. OSTATNÍ PODPORA
(378)
Ve svém podání ze dne 11. července 2007 Polsko uvedlo, že loděnice v Gdyni obdržela i „jinou podporu než podporu na restrukturalizaci“. Tato podpora je uvedena v tabulce 4.
(379)
Komise připomíná, že vzhledem k tomu, že je ohrožena jeho vlastní existence, nemůže být podnik v obtížích považován za vhodný prostředek k prosazování politických cílů, dokud není zajištěna jeho životaschopnost (bod 20 pokynů). Jakákoli podpora poskytnutá podniku v obtížích během období restrukturalizace (pokud se na ni nevztahuje nařízení udělující výjimku) musí být oznámena jako podpora na restrukturalizaci (bod 69 pokynů).
(380)
Polsko nepředložilo žádné důkazy, že se na podporu uvedenou v tabulce 4 vztahuje nařízení udělující výjimku.
(381)
Komise dospěla k závěru, že se rozhodnutí vztahuje rovněž na tato opatření a že tato opatření představují protiprávní podporu na restrukturalizaci, která není slučitelná se společným trhem.
IV. ZÁVĚR
(382)
Komise uvádí, že Polsko poskytlo protiprávně loděnici v Gdyni státní podporu popsanou v 209. až 232. bodě odůvodnění v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Tato podpora není slučitelná se společným trhem podle žádné z výjimek stanovených ve Smlouvě o ES.
(383)
K obnovení předchozího stavu je nutno podporu navrátit.
V. PROVEDENÍ
(384)
Prvek podpory obsažený v opatřeních ve prospěch loděnice v Gdyni uvedených v 209. až 158. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí je nutno získat zpět. Obecně je prvek podpory, který je nutno získat zpět, tj. výhoda, kterou obdržel příjemce podpory, roven rozdílu mezi podmínkami, jichž by příjemce mohl dosáhnout na trhu, a podmínkami, za nichž bylo opatření provedeno.
(385)
K výpočtu prvku podpory se jako náhrada tržní sazby používají referenční a diskontní sazby oznámené Komisí, zvláště v případě, kdy se podpora vyplácí v několika splátkách, a k výpočtu části podpory, která vyplývá z režimů dotace úroků (79). V případě podniků v obtížích, jako je loděnice v Gdyni, se Komise domnívá, že by se referenční sazba měla zvýšit nejméně o 400 základních bodů, aby zohledňovala vysoké riziko spojené s transakcí, a o dalších 200 základních bodů kvůli nedostatečnému zajištění či špatnému zajištění poskytnutému příjemcem. Jak je objasněno výše, hodnota zajištění, které poskytla loděnice, je sporná vzhledem k poměru pasiv a aktiv společnosti. U podniků v obtížích může v případě, že podnik není schopen získat financování na trhu, činit prvek podpory až 100 % nominální hodnoty získaných finančních prostředků (80).
(386)
Komise má za to, že v období, v němž loděnice v Gdyni obdržela podporu uvedenou v 209. až 232. bodě odůvodnění, se loděnice nacházela ve vážných finančních potížích (jak je popsáno v 62. až 66. bodě odůvodnění) a nemohla získat žádné financování na trhu. Loděnice měla záporný vlastní kapitál, nadále jí vznikaly ztráty a v posuzovaném období nezískala na trhu prakticky žádné financování. V této situaci by hospodářský subjekt v tržním hospodářství nebyl ochoten poskytnout loděnici žádné finanční prostředky vzhledem k vysokému souvisejícímu riziku. Komise se proto domnívá, že by žádná banka nesouhlasila s půjčkou pro loděnici, a to ani s vysokou úrokovou sazbou, a žádná banka by nesouhlasila s poskytnutím záruky, a to ani výměnou za vysokou prémii.
(387)
Jelikož by se loděnici v Gdyni nepodařilo získat úvěr nebo záruku na trhu, představuje jakýkoli úvěr nebo záruka, které byly v posuzovaném období loděnici poskytnuty, automaticky podporu. Dosud platné záruky musí být tudíž neprodleně ukončeny a úvěry musí být bezodkladně splaceny.
(388)
Splacení případných úvěrů poskytnutých loděnici však nepostačuje k obnovení původní situace, jelikož až do dne splacení bude mít loděnice k dispozici finanční prostředky, které by na trhu normálně nezískala. V zájmu obnovení původní situace by proto měla být vrácena rovněž tato výhoda, jejíž výši lze stanovit pouze přibližně pomocí úrokové sazby pro vysoce rizikové úvěry. Proto pro období ode dne poskytnutí úvěru loděnici do dne, kdy jej loděnice splatí, musí Komise nařídit navrácení rozdílu mezi úrokovou sazbou, kterou skutečně platila loděnice v Gdyni, a úrokovou sazbou, která by byla teoreticky přiměřená pro úvěr představující velmi vysoké riziko. Ke stanovení úrokové sazby za vysoce rizikový úvěr Komise uvádí, že ve sdělení Komise o metodě stanovování referenčních úrokových sazeb a diskontních sazeb je uvedeno, že riziková přirážka může činit až 400 základních bodů nebo více než referenční sazba, „kdyby žádná soukromá banka nesouhlasila s poskytnutím příslušné půjčky“, což platí v tomto případě. Komise v řadě rozhodnutí shledala, že přirážka ve výši 600 základních bodů nad referenční sazbou je přiměřené minimum k zohlednění vysoce rizikové situace (81). Komise usuzuje, že to představuje minimum pro úvěry v daném případě.
(389)
Co se týká záruk, Komise použije stejný přístup: pro období ode dne, k němuž byl poskytnut zaručený úvěr, až do dne ukončení záruky musí Komise nařídit navrácení grantového ekvivalentu podpory obsaženého v záruce.
(390)
Jak je objasněno ve sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (82), Komise se domnívá, že grantový ekvivalent podpory je roven úrokové dotaci dosažené díky záruce (pokud se záruka vztahuje na úvěr poskytnutý s nižší než tržní úrokovou sazbou) nebo rizikovému faktoru u zaručené částky po odečtení prémií uhrazených za záruku.
(391)
Pokud by nebylo možno vypočítat prvek podpory pomocí těchto pravidel, bude Komise považovat za vhodné vypočítat rozdíl mezi záruční prémií, která by byla účtována na trhu, a prémií hrazenou příjemcem. Komise se domnívá, že rozdíl vypočítaný tímto způsobem představuje prvek podpory obsažený v záruce. Komise zastává názor, že jako referenční prémie pro výše uvedený výpočet by mohly sloužit prémie účtované v rámci režimu neobsahujícího státní podporu, na jehož základě vývozní úvěrová pojišťovna uskutečňuje svůj program pojištění vývozních úvěrů se zárukami státní pokladny a který Komise schválila v rozhodnutí ze dne 18. července 2007. Tyto prémie je opět nutno navýšit nejméně o 400 základních bodů k zohlednění skutečnosti, že loděnice nebyla způsobilá k obdržení záruk na základě tohoto režimu. Poskytnutí záruk loděnici proto znamenalo podstatně vyšší riziko.
(392)
Jak bylo objasněno výše, jelikož loděnice nebyla vzhledem ke své obtížné finanční situaci schopna získat na trhu žádné záruky, musí být existující záruky okamžitě zrušeny s cílem ukončit narušení hospodářské soutěže způsobené touto podporou.
(393)
V případě záruk za zálohové platby Komise uvádí, že zálohové platby se zárukami vývozní úvěrové pojišťovny jsou druhem prodejní smlouvy, nikoli úvěrové smlouvy, a že u zálohových plateb se neúčtují žádné úroky. Komise proto usuzuje, že za účelem výpočtu prvku podpory obdržené příjemcem je nutno provést srovnání mezi prémiemi zaplacenými loděnicí a prémiemi, které by byly normálně účtovány na trhu. Jako referenční poplatky odrážející poplatky účtované na trhu by mohly opět sloužit prémie účtované v rámci režimu neobsahujícího státní podporu, který používá vývozní úvěrová pojišťovna, a tyto referenční poplatky je opět nutno navýšit k zohlednění dodatečného souvisejícího rizika při poskytnutí podpory podniku ve finančních potížích.
(394)
Stejně jako v případě ostatních záruk, které loděnice obdržela, a ze stejných důvodů Komise uvádí, že jakékoli existující záruky vývozní úvěrové pojišťovny musí být okamžitě zrušeny.
(395)
Trvalé nevymáhání dluhů ze strany orgánů veřejné správy rovněž představuje státní podporu a je nutno je vzít v úvahu (83). Toto se podobá revolvingovému úvěru poskytnutému za zvýhodněných podmínek, prvek podpory proto odpovídá rozdílu mezi úroky, které by byly účtovány trhem (u společnosti s obdobným ratingem v podobné finanční a hospodářské situaci a s obdobným zajištěním), a úroky, které účtoval orgán poskytující podporu.
(396)
Vzhledem k přetrvávající obtížné finanční situaci loděnice se Komise domnívá, že by věřitel v tržním hospodářství vymáhal své pohledávky neprodleně po uplynutí jejich splatnosti. Skutečnost, že polské orgány nepřijaly bezodkladně opatření k vymáhání pohledávek, představovala udělení podpory, a tudíž datum splatnosti závazku, který nebyl splacen, bude datem, k němuž byla podpora poskytnuta. Prvek podpory se rovná rozdílu mezi úroky, které by byly účtovány na trhu (u společnosti s obdobným ratingem v podobné finanční a hospodářské situaci a s obdobným zajištěním), a úroky, které účtoval orgán poskytující podporu.
(397)
Jelikož by hospodářský subjekt v tržním hospodářství požadoval okamžité splacení dluhů loděnicí, je nutno splatit nejen prvek podpory vyplývající z nedostatečných úroků, nýbrž neprodleně musí být uhrazeny rovněž nahromaděné pohledávky.
(398)
Jakékoliv zrušení dluhu se rovná nevratnému grantu, a celá část dluhu, která byla odepsána, proto představuje podporu.
(399)
Podle zákona ze dne 30. října 2002 jsou veřejné pohledávky restrukturované podle kapitoly 5a převedeny na Operatora, společnost zcela ve vlastnictví Agentury pro rozvoj průmyslu, společně se složkami aktiv, které by měly mít hodnotu nejméně 25 % restrukturovaných závazků. Operator posléze tato aktiva prodá a takto získaný výnos použije k splacení části veřejných pohledávek. Zbytek těchto pohledávek je poté příslušnými orgány odepsán. Komise se proto domnívá, že se prvek státní podpory obsažený v této transakci rovná hodnotě veřejných pohledávek převedených na Operatora po odečtení skutečné hodnoty převedených aktiv. Podle zákona ze dne 30. října 2002 by to znamenalo, že se prvek podpory rovná nejvýše 75 % převedených pohledávek. Pokud je však hodnota aktiv vyšší nebo nižší než 25 %, jak vyžaduje zákon, je nutno prvek podpory odpovídajícím způsobem vypočítat.
(400)
Komise poznamenává, že vklady kapitálu ze strany státu nebo subjektů ovládaných státem, jako je Agentura pro rozvoj průmyslu a KPS, do podniků v obtížích, u nichž nelze očekávat žádnou návratnost, je nutno považovat za nevratné granty (84). K odstranění narušení hospodářské soutěže způsobeného kapitálovým vkladem musí loděnice vrátit celou výši vloženého kapitálu.
(401)
V dopise ze dne 3. listopadu 2008 se Polsko zavázalo provést toto rozhodnutí odprodejem aktiv loděnice za tržní cenu prostřednictvím otevřeného, transparentního, bezpodmínečného a nediskriminačního nabídkového řízení (uskutečněného v souladu se zvláštními podmínkami poprvé stanovenými v dopise Komise ze dne 27. října 2008) a následnou likvidací loděnice v Gdyni. Veškeré pohledávky vyplývající z tohoto rozhodnutí musí Polsko neprodleně zaregistrovat v řízení o likvidaci loděnice v Gdyni. Dopisem ze dne 6. listopadu 2008 Komise Polsko informovala, že budou-li splněny tyto podmínky, nebude prodej aktiv zahrnovat novou podporu pro kupujícího (kupující) a aktiva je možno převést na kupujícího (kupující) bez jakéhokoliv závazku týkajícího se splacení protiprávní a neslučitelné podpory poskytnuté loděnici v minulosti v souladu s požadavkem, aby neexistovala žádná hospodářská kontinuita mezi příjemci podpory a činností kupujících (85). Komise bude podrobně sledovat, zda jsou splněny podmínky stanovené v dopise Komise ze dne 27. října 2008, jež polské orgány přijaly, s cílem posoudit, zda je toto rozhodnutí prováděno správně.
(402)
Tyto podmínky, k nimž se Polsko výslovně zavázalo, jsou následující.
(403)
Aktiva (bez závazků) budou zprivatizována prostřednictvím otevřeného, transparentního, nediskriminačního a bezpodmínečného nabídkového řízení. Loděnice v Gdyni s případnými zbývajícími aktivy a pasivy bude zlikvidována.
(404)
Aktiva musí být prodána za tržní cenu (uchazeči s nejvyšší nabídkou). Části aktiv musí být nabídnuty k prodeji samostatně nebo ve velkém počtu malých balíků s cílem maximalizovat výnosy z prodeje. Tyto balíky nesmí sestávat z organizovaných částí podniku nebo podnikatelské činnosti. Toto vymezení balíků však nemá případným kupujícím bránit v tom, aby předložili společnou nabídku týkající se několika aktiv/balíků.
(405)
Nabídkové řízení nesmí být diskriminační, to znamená, že musí zajistit, aby byl prodej otevřen všem kategoriím případných kupců bez jakéhokoliv rozlišování s ohledem na účel jejich investice.
(406)
Nabídkové řízení nesmí být spojeno s žádnými podmínkami (např. zachování zaměstnanosti nebo činnosti či převzetí stávajících smluv). (Jediným kritériem pro výběr úspěšné nabídky by měla být maximalizace výnosů ve prospěch věřitelů loděnice.)
(407)
U věřitelů loděnice, veřejných a soukromých, včetně zákazníků loděnice, by mělo být zachováno stejné pořadí a práva, co se týká výnosu z prodeje aktiv, jaká by měli v úpadkovém řízení.
(408)
V rámci prodeje nesmí být udělena žádná nová podpora, ať už ve formě odpisu, státem financovaného splacení veřejných pohledávek nebo pohledávek soukromých věřitelů, kapitálových vkladů, úvěrů, záruk či jiných opatření. Z aktiv v rámci likvidace je nutno vymáhat zpět jakékoli nové veřejné závazky nahromaděné během období nezbytně nutného k dokončení prodeje.
(409)
Prodej musí provést nezávislý správce, který má práva a povinnosti podobné právům a povinnostem správce majetkové podstaty. Je nutno vytvořit strukturu, která věřitelům umožní dohlížet účinně na prodej a zajistit, aby se uskutečnil za tržních podmínek, a na zachování jejich pořadí a práv s ohledem na výnosy z prodeje. Polsko a Komise společně jmenují kontrolního správce, jehož zvláštním úkolem je napomáhat Komisi při ověřování, zda se proces prodeje a navrácení podpory uskutečňuje v plném souladu s výše uvedenými požadavky. Za tímto účelem bude kontrolní správce předkládat Komisi pravidelné podrobné zprávy o každé fázi řízení.
(410)
Polsko uvedlo, že k provedení tohoto rozhodnutí je nutno přijmout legislativní opatření. Komise uznává, že je proto odůvodněné delší období provádění, než je stanoveno obvykle, rovněž vzhledem k počtu jednotlivých opatření státní podpory, jichž se toto rozhodnutí týká, a jejich různým formám a době trvání. Komise proto Polsko žádá, aby toto rozhodnutí provedlo do sedmi měsíců ode dne jeho obdržení,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora popsaná v 209. až 232. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, kterou Polsko poskytlo protiprávně loděnici v Gdyni v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, je neslučitelná se společným trhem.
Případné záruky za zálohové platby, které Polsko udělilo loděnici v Gdyni v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES ode dne 1. července 2007 do dne tohoto rozhodnutí, jsou neslučitelné se společným trhem.
Článek 2
Co se týká úvěrů získaných od různých veřejných subjektů, jak bylo popsáno v 209. až 232. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Polsko získá zpět podporu rovnající se rozdílu mezi úrokovou sazbou, kterou skutečně uhradila loděnice v Gdyni, a úrokovou sazbou, za niž by příjemce mohl získat úvěr na trhu, a to za období mezi poskytnutím úvěru a jeho splacením. Pokud některý z úvěrů nebyl v době tohoto rozhodnutí dosud splacen, musí být splacen bezodkladně.
Článek 3
S ohledem na záruky získané od státní pokladny, které jsou popsány v 209. až 232. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Polsko získá zpět podporu rovnající se rozdílu mezi úrokovou sazbou skutečně hrazenou loděnicí v Gdyni za úvěry zajištěné státní zárukou a úrokovou sazbou, za niž by příjemce mohl získat úvěr na trhu, a to za období mezi udělením záruky a vypršením její platnosti, rovnající se zaručené částce vynásobené rizikovým faktorem (pravděpodobnost nesplacení) s odečtením uhrazené záruční prémie nebo rozdílu mezi záruční prémií zaplacenou příjemcem a záruční prémii, za niž by příjemce mohl získat záruku za trhu. Pokud jsou některé z těchto záruk v době vydání tohoto rozhodnutí dosud aktivní, musí být neprodleně ukončeny.
Článek 4
S ohledem na záruky za zálohové platby, které poskytla vývozní úvěrová pojišťovna, jak je popsáno v 209. až 232. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Polsko získá zpět podporu rovnající se rozdílu mezi záruční prémií uhrazenou příjemcem a záruční prémií, za niž by příjemce mohl získat záruku na trhu, a to za období mezi udělením záruky a vypršením její platnosti. Pokud jsou některé z těchto záruk v době tohoto rozhodnutí dosud aktivní, musí být neprodleně ukončeny.
Článek 5
Články 3 a 4 se použijí přiměřeně na veškeré záruky za zálohové platby, které Polsko poskytlo v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES loděnici v Gdyni v období od 1. července 2007 do doby tohoto rozhodnutí.
Článek 6
Pokud jde o nevymáhané závazky vůči různým veřejným subjektům, jak je popsáno v 209. až 232. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Polsko získá zpět podporu rovnající se rozdílu mezi úrokovou sazbou skutečně uhrazenou loděnicí v Gdyni a úrokovou sazbou, za niž by příjemce mohl získat odklad splatnosti závazků od věřitele v tržním hospodářství, a to po dobu mezi udělením podpory a splacením veřejného závazku. Případné dosud nesplacené veřejné závazky musí být splaceny bezodkladně.
Článek 7
Pokud jde o odpisy dluhu vůči veřejným subjektům, jak je popsáno v 209. až 232. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Polsko získá zpět podporu rovnající se odepsané částce.
Článek 8
Pokud jde o veřejné pohledávky, které byly restrukturovány podle zákona ze dne 30. října 2002 o státní podpoře pro podniky se zvláštním významem pro trh práce, ve znění pozdějších předpisů, jež jsou popsány v 209. až 232. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Polsko získá zpět podporu rovnající se výši veřejných pohledávek převedených na Operatora po odečtení skutečné hodnoty aktiv příjemce, jež byla převedena na Operatora.
Článek 9
Co se týká kapitálových vkladů různých veřejných subjektů, jak je popsáno v 209. až 232. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Polsko získá zpět podporu rovnající se plné výši vloženého kapitálu.
Článek 10
Pokud jde o přímé granty popsané v tabulce 4, v 209. až 232. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Polsko získá zpět podporu rovnající se plné výši grantů.
Článek 11
1. Polsko zajistí navrácení podpory příjemcem, jak je stanoveno v předchozích článcích. Podpora je navrácena v souladu s pokyny uvedenými v 384. až 401. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí.
2. Částka, která má být navrácena, podléhá úrokům ode dne, kdy byla loděnici v Gdyni k dispozici, až do dne, kdy byla získána zpět.
3. Úroky se vypočtou na základě složené úrokové míry v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (86) a nařízení Komise (ES) č. 271/2008 (87), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
4. Polsko zruší veškeré nevyplacené platby podpory uvedené v článku 1 s účinkem ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
Článek 12
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 se provede s okamžitým účinkem.
2. Polsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno ve lhůtě sedmi měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 13
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Polsko Komisi tyto informace:
a)
celková částka (jistina a úroky), kterou má příjemce navrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit;
d)
důkazy, že byly ukončeny všechny záruky za zálohové platby.
2. Polsko bude Komisi informovat o vývoji vnitrostátních opatření přijatých s cílem vykonat toto rozhodnutí až do úplného vrácení podpory uvedené v článku 1. Na vyžádání Komise neprodleně předloží informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Polsko poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemce navrátil.
Toto rozhodnutí je určeno Polsku.
V Bruselu dne 6. listopadu 2008.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 6 november 2008
om det statliga stöd C 17/05 (ex N 194/05 och PL 34/04) som Polen har beviljat Stocznia Gdynia
[delgivet med nr K(2008) 6771]
(Endast den polska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2010/47/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1) och med beaktande av dessa synpunkter, och
av följande skäl:
I. FÖRFARANDE
(1)
Den 29 april 2004 lämnade de polska myndigheterna en anmälan enligt bestämmelserna om övergångsordning i punkt 3 i bilaga IV till anslutningsfördraget om omstruktureringsåtgärder till förmån för Stocznia Gdynia SA (nedan kallat Gdynia-varvet). Ärendet registrerades som PL 34/04.
(2)
Genom en skrivelse av den 19 maj 2004 begärde kommissionen att Polen skulle inkomma med vissa dokument som saknades. Dessa inkom den 16 juni 2004. Kommissionen begärde ytterligare upplysningar genom skrivelser av den 30 juli 2004, den 8 oktober 2004, den 23 november 2004 och den 4 mars 2005 och Polen svarade på dessa med skrivelser av den 3 september 2004 (registrerad den 7 september 2004), den 10 november 2004 (registrerad den 15 november 2004), den 17 februari 2005 (registrerad den 21 februari 2005), den 30 mars 2005 (registrerad den 1 april 2005) och den 18 april 2005 (registrerad den 20 april 2005). Genom en skrivelse av den 22 april 2005 som registrerades samma dag godtog Polen att kommissionen hanterar PL 34/04 av den 29 april 2004 som en anmälan enligt artikel 88.2 i EG-fördraget när det gäller åtgärder som konstateras utgöra nytt stöd. Ärendet tilldelades ett nytt nummer: N 194/05.
(3)
Den 1 juni 2005 antog kommissionen ett beslut om att inleda ett formellt granskningsförfarande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (2) och uppmanade Polen och berörda parter att inkomma med synpunkter.
(4)
Efter att ha beviljats en förlängning av tidsfristen för att inkomma med synpunkter (skrivelse av den 9 augusti 2005) lämnade Polen sina synpunkter genom en skrivelse av den 2 september 2005 som registrerades den 5 september 2005. I sitt svar lämnade Polen in en uppdaterad omstruktureringsplan för Gdynia-varvet med datum den 4 mars 2004 (nedan kallad omstruktureringsplanen från 2004).
(5)
Polen lämnade ytterligare synpunkter genom en skrivelse av den 3 november 2005 som registrerades den 7 november 2005.
(6)
Gdynia-varvet lämnade synpunkter genom en skrivelse av den 10 oktober 2005 som registrerades den 14 oktober 2005. Synpunkter lämnades också av Ray Car Carriers (genom en skrivelse av den 7 oktober 2005 som registrerades den 10 oktober 2005), av Danmarks ständige EU-representant (genom en skrivelse av den 7 oktober 2005 som registrerades den 11 oktober 2005), av det danska varvsförbundet Danish Maritime (genom en skrivelse av den 7 oktober 2005 som registrerades samma dag), av den polska fackföreningen Solidaritet (Solidarność) (genom en skrivelse av den 7 oktober 2005 som registrerades den 10 oktober 2005) och av det polska varvsförbundet (genom en skrivelse av den 10 oktober 2005 som registrerades den 11 oktober 2005).
(7)
Kommissionen översände dessa synpunkter till Polen genom en skrivelse av den 26 oktober 2005 och den 12 december 2005 (3). Polen svarade på synpunkterna från Gdynia-varvet genom en skrivelse av den 16 januari 2006 som registrerades den 18 januari 2006. Polen lämnade inga kommentarer på de inkomna synpunkterna från andra tredje parter.
(8)
Kommissionen anlitade en extern konsult för utvärderingen av omstruktureringsplanen från 2004. Konsulten lämnade sin rapport till kommissionen i december 2005.
(9)
Genom en skrivelse av den 13 januari 2006 begärde kommissionen att Polen skulle lämna in en uppdatering om hur Polens omstruktureringsstrategi rörande Gdynia-varvet utvecklades. Polen svarade genom en skrivelse av den 20 februari 2006 som registrerades den 21 februari 2006 och ett möte mellan företrädare för kommissionen, de polska myndigheterna och Gdynia-varvet hölls den 22 februari 2006. Polen meddelade att omstruktureringsplanen från 2004 inte längre var aktuell och att Polen hade antagit en ny strategi för omstruktureringen av Gdynia-varvsgruppen som omfattade avknoppning av Gdansk-varvet från gruppen och (delvis) privatisering av Gdynia-varvet. Polen meddelade också att en modifierad omstruktureringsplan skulle lämnas till kommissionen senast den 30 juni 2006 och att privatiseringen av Gdynia-varvet skulle inledas inom kort.
(10)
Som uppföljning till detta möte sände kommissionen en skrivelse till Polen den 8 mars 2006 på vilken Polen lämnade svar genom en skrivelse av den 13 mars 2006, som registrerades samma dag, och som innehöll en tidtabell för privatiseringen. Polen lämnade ytterligare upplysningar om privatiseringen genom en skrivelse av den 29 mars 2006 som registrerades den 30 mars 2006. Kommissionen begärde tilläggsinformation genom en skrivelse av den 30 mars 2006 på vilken Polen lämnade svar genom en skrivelse av den 19 april 2006 som registrerades den 20 april 2006.
(11)
Genom en skrivelse av den 6 april 2006 som registrerades den 10 april 2006 lämnade Polen ett första utkast av ett dokument om en strategi för varvssektorn i Polen 2006-2010. Kommissionen lämnade synpunkter genom en skrivelse av den 12 april 2006. Dokumentet godkändes slutligt av det polska kabinettet den 31 augusti 2006 och översändes till kommissionen genom en skrivelse av den 1 september 2006 som registrerades samma dag.
(12)
Genom ett e-postmeddelande av den 15 maj 2006 översände Gdynia-varvet till kommissionen ett informationsmemorandum om Gdynia-varvet som var daterat i maj 2006 och som gjordes tillgängligt för potentiella investerare från och med den 10 maj 2006.
(13)
Genom en skrivelse av den 26 maj 2006 som registrerades den 30 maj 2006 lämnade Polen ytterligare upplysningar om den pågående privatiseringen, inbegripet en förteckning över företag till vilka Polen genom sin privatiseringskonsult hade lämnat en inbjudan att delta i det nya kapitaltillskott som Gdynia-varvets bolagsstämma hade godkänt den 19 april 2006. Genom en skrivelse av den 13 juli 2006 som registrerades den 17 juli 2006 lämnade Polen ytterligare upplysningar om den pågående privatiseringen, med en underrättelse om att två företag hade lämnat preliminära anbud om att delta i kapitaltillskottet och privatiseringskonsultens jämförande analys av dessa anbud.
(14)
Den 9 juni 2006 lämnade Gdynia-varvet ett första utkast till ändringar av omstruktureringsplanen till kommissionen. Företrädare för kommissionen besökte varvet den 13 juni 2006 och lämnade inledande synpunkter på den ändrade omstruktureringsplanen. Kommissionens externa konsult lämnade sina synpunkter i en rapport daterad juli 2006. Kommissionen lämnade slutligen genom en skrivelse av den 17 juli 2006 synpunkter om bristerna i utkastet till ändringar av omstruktureringsplanen.
(15)
Företrädare för kommissionen och de polska myndigheterna höll flera möten där de behandlade privatiseringsförfarandet och utarbetandet av den ändrade omstruktureringsplanen; dessa möten hölls i Bryssel den 31 januari, 22 februari och 10 maj 2006 och vid Gdynia-varvet den 13 juni 2006.
(16)
Polen svarade på kommissionens skrivelse av den 17 juli 2006 genom en skrivelse av den 31 augusti 2006 som registrerades den 1 september 2006.
(17)
Polen anmälde en modifierad omstruktureringsplan för Gdynia-varvet daterad den 3 september 2006 (nedan kallad omstruktureringsplanen från 2006) och det nya statliga stöd som hade beviljats Gdynia-varvet efter kommissionens beslut om att inleda ett formellt granskningsförfarande.
(18)
Genom en skrivelse av den 12 september 2006 som registrerades den 13 september 2006 lämnade Polen ytterligare upplysningar rörande omstruktureringen vid Gdynia-varvet, särskilt om att Gdansk- och Gdynia-varvsgruppens kapital hade separerats.
(19)
Genom en skrivelse av den 26 september 2006 som registrerades den 27 september 2006 lämnades ytterligare upplysningar om privatiseringen av Gdynia-varvet.
(20)
Genom en skrivelse av den 21 november 2006 som registrerades den 27 november 2006 anmälde Polen ytterligare nytt stöd till Gdynia-varvet.
(21)
Den 7 december 2006 hölls ett möte mellan kommissionär Neelie Kroes och den polske finansministern Piotr Woźniak. Ministern konstaterade att Polen var berett att återuppta privatiseringen av Gdynia-varvet genom ett öppet förfarande som skulle vara slutfört senast i juni 2007. Polen bekräftade detta genom en skrivelse av den 27 december 2006, som registrerades den 4 januari 2007, och som hänvisade till ett kabinettsbeslut av den 19 december 2006 om att godkänna ett dokument om varvsindustrins status. Polen begärde att få diskutera kompensationsåtgärder med kommissionen.
(22)
Företrädare för kommissionen besökte varvet den 19 december 2006 tillsammans med den externa konsulten för att samla in nödvändiga fakta och uppgifter för utvärdering av kompensationsåtgärderna. Kommissionens utomstående konsult lämnade den 16 januari 2007 en rapport om varvets kapacitet.
(23)
Kommissionen svarade på skrivelsen av den 27 december 2006 genom en skrivelse av den 29 januari 2007 i vilken kommissionen uppmanade Polen att fram till slutet av februari 2007 lämna ett förslag till kompensationsåtgärder för Gdynia-varvet.
(24)
Genom en skrivelse av den 28 februari 2007 som registrerades samma dag lämnade Polen förklaringar rörande privatiseringen av Gdynia-varvet och ett förslag till kompensationsåtgärder.
(25)
På denna grund hölls ett tekniskt möte den 15 mars 2007 mellan kommissionen, de polska myndigheterna och företrädare för varvet, med fokus i främsta hand på kompensationsåtgärder men även på den pågående privatiseringen. Kommissionen och de polska myndigheterna kom överens om att kommissionen skulle inleda tekniska diskussioner direkt med Gdynia-varvet för att samla in alla de uppgifter som behövdes för utvärderingen av de kompensationsåtgärder som Polen hade föreslagit. Gdynia-varvet lämnade vissa preliminära uppgifter om varvets kapacitet genom ett e-postmeddelande av den 12 mars 2007 som registrerades den 27 april 2007.
(26)
Kommissionen begärde tilläggsupplysningar om kompensationsåtgärderna genom skrivelser av den 29 mars 2007, den 27 april 2007 och den 25 maj 2007, på vilka Gdynia-varvet lämnade svar genom skrivelser av den 20 april 2007 (som registrerades den 23 april 2007), den 9 maj 2007 (som registrerades den 10 maj 2007) och den 30 maj 2007 (som registrerades den 31 maj 2007). Gdynia-varvet lämnade ytterligare upplysningar vid ett möte med företrädare för kommissionen den 6 juni 2007 och senare genom en skrivelse av den 18 juni 2007 som registrerades den 21 juni 2007. Kommissionen skickade tilläggsfrågor genom ett e-postmeddelande av den 20 juni 2007 och Gdynia-varvet lämnade svar genom en skrivelse av den 25 juni 2007 som registrerades samma dag.
(27)
Genom en skrivelse av den 31 juli 2007 underrättade kommissionen Polen om att kommissionens preliminära analys av de kompensationsåtgärder som Polen hade föreslagit för Gdynia-varvet tydde på att åtgärderna kunde godkännas, förutsatt att vissa villkor uppfylldes. Polen svarade genom en skrivelse av den 24 augusti 2007, som registrerades den 27 augusti 2007, i vilken Polen lämnade synpunkter på villkoren för kompensationsåtgärderna för Gdynia-varvet. Kommissionen avslutade ämnet kompensationsåtgärder genom en skrivelse av den 3 oktober 2007.
(28)
Vid ett telefonsamtal den 24 maj 2007 underrättade de polska myndigheterna kommissionen om att Polen hade för avsikt att återuppta privatiseringsprocessen för Gdynia-varvet genom ett offentligt anbudsförfarande. Kommissionen begärde omfattande upplysningar om privatiseringsprocessens senaste utvecklingar genom en skrivelse av den 29 maj 2007 och upprepade sin begäran genom en skrivelse av den 6 juni 2007. Polen svarade genom en skrivelse av den 22 juni 2007 som registrerades den 25 juni 2007 och lämnade, efter en ytterligare begäran om upplysningar av den 28 juni 2007, kompletterande svar genom en skrivelse av den 11 juli 2007 som registrerades samma dag. Genom den skrivelsen översände Polen även informationsmemorandumet om Gdynia-varvet daterat den 4 juli 2007 (nedan kallat informationsmemorandumet). Genom en skrivelse av den 31 juli 2007 konstaterade kommissionen att privatiseringen inte längre kunde vänta.
(29)
Kommissionen lämnade sina synpunkter om informationsmemorandumet genom en skrivelse av den 30 juli 2007. Polen svarade genom en skrivelse av den 21 augusti 2007 som registrerades den 27 augusti 2007. Genom en skrivelse av den 29 augusti 2007, som registrerades samma dag, lämnade Polen ett utkast till ett dokument med ytterligare förtydliganden till informationsmemorandumet om Gdynia-varvet. Detta dokument, som var daterat den 29 augusti 2007, var avsett som bilaga till informationsmemorandumet av den 4 juli 2007 (nedan kallat memorandumbilagan). Kommissionen lämnade sina synpunkter på memorandumbilagan genom en skrivelse av den 4 september 2007 och Polen lämnade sitt svar genom en skrivelse av den 7 september 2007, i vilken Polen översände en modifierad version av memorandumbilagan. Kommissionen lämnade sina slutliga synpunkter genom en skrivelse av den 14 september 2007.
(30)
Polen lämnade upplysningar om privatiseringsprocessens senaste utvecklingar genom skrivelser av den 7 september 2007 (som registrerades samma dag), den 23 oktober 2007 (som registrerades den 24 oktober 2007) och den 25 oktober 2007 (som registrerades samma dag).
(31)
Som svar på en skrivelse från kommissionen av den 30 november 2007 lämnade Polen ytterligare upplysningar om privatiseringsprocessen genom skrivelser av den 13, 19 och 21 december 2007 som registrerades den 14, 20 och 21 december 2007. I den sistnämnda skrivelsen underrättade Polen kommissionen om att Polen hade mottagit tre bindande anbud för köp av Gdynia-varvet. Dessa anbud översändes till kommissionen genom en skrivelse av den 8 februari 2008 som registrerades den 11 februari 2008.
(32)
Ett möte mellan företrädare för kommissionen och de polska myndigheterna hölls i Bryssel den 10 januari 2008 och kommissionen upprepade slutledningarna från mötet i skrivelser av den 17 och den 30 januari 2008.
(33)
Genom en skrivelse av den 30 januari 2008 underrättade Polen kommissionen om att två anbudsgivare hade inbjudits att förhandla med staten. Genom en skrivelse av den 14 februari 2008, som registrerades den 19 februari 2008, meddelade Polen att privatiseringsprocessen för Gdynia-varvet skulle slutföras under sommaren 2008. Kommissionen svarade genom en skrivelse av den 28 februari 2008.
(34)
Genom en skrivelse av den 29 februari 2008, som registrerades den 3 mars 2008, lämnade Polen det första utkastet till en ny omstruktureringsplan som hade utarbetats av en av anbudsgivarna, Amber Sp. z o.o. Företaget beviljades tillfällig förhandlingsensamrätt den 20 mars 2008 och lämnade en uppdatering till utkastet till omstruktureringsplan genom ett e-postmeddelande av den 9 april 2008 som registrerades den 24 april 2008. Anbudsgivaren lämnade ytterligare information i ett dokument om centrala omstruktureringsåtgärder vilket översändes till ett möte den 10 april 2008 och registrerades den 18 april 2008. Den andra anbudsgivaren lämnade efter en påminnelse av den 18 mars 2008 information genom en skrivelse av den 7 april 2008 som registrerades den 18 april 2008.
(35)
Polen lämnade information om utvecklingarna i förhandlingarna med Amber Sp. z o.o., anbudsgivaren med ensamrätt, genom skrivelser av den 28 mars 2008 (som registrerades samma dag), den 7 april (som registrerades den 18 april 2008), den 23 april 2008 (som registrerades samma dag) och den 25 april 2008 (som registrerades samma dag). Ett möte mellan företrädare för kommissionen, Gdynia-varvet, Amber Sp. z o.o. och de polska myndigheterna hölls i Warszawa den 10 april 2008. Polen översände sitt protokoll från mötet till kommissionen genom en skrivelse av den 7 maj 2008 som registrerades den 13 maj 2008.
(36)
Kommissionen lämnade synpunkter på privatiseringsprocessens framskridande genom skrivelser av den 21 och 30 april 2008.
(37)
Genom en skrivelse av den 12 maj 2008, som registrerades samma dag, underrättade Polen kommissionen om att Amber Sp. z o.o. hade dragit sig ur privatiseringsprocessen. Genom en skrivelse av den 26 maj 2008, som registrerades den 27 maj 2008, underrättade de polska myndigheterna kommissionen om att finansministern den 15 maj 2008 hade fattat ett beslut om att avsluta privatiseringsprocessen inom ramen för det offentliga anbudsförfarandet för att inleda förhandlingar med anbudsgivare vars anbud hade godkänts inom den process som inleddes 2007.
(38)
De polska myndigheterna underrättade också kommissionen om att de höll på att vidta åtgärder för att återuppta privatiseringsprocessen med målet att kunna teckna privatiseringsavtal i november 2008. Från och med den 3 juni 2008 har Polen försett kommissionen med dagliga rapporter om de åtgärder som olika berörda parter har vidtagit i den återupptagna privatiseringsprocessen. Genom en skrivelse av den 6 juni 2008 som registrerades samma dag översände Polen till kommissionen ett informationsmemorandum om Gdynia-varvet daterat den 2 juni 2008 (nedan kallat informationsmemorandumet från 2008).
(39)
På begäran av de polska myndigheterna hölls ett möte den 10 juni 2008 mellan företrädare för kommissionen, de polska myndigheterna och ISD Polska, som presenterades för kommissionen som en potentiell köpare av Gdynia-varvet. Ett annat möte mellan kommissionen och de polska myndigheterna hölls den 13 juni 2008.
(40)
Genom en skrivelse av den 26 juni 2008 som registrerades samma dag lämnade Polen ett utkast till omstruktureringsplan för Gdynia-varvet och Gdansk-varvet som hade utarbetats av ISD Polska (ägaren av Gdansk-varvet) och ett utkast till omstruktureringsplan för Gdynia-varvet som hade utarbetats av Polish Shipbuilding Company (nedan kallat PSC).
(41)
Genom en skrivelse av den 4 juli 2008 begärde kommissionen förtydliganden om vissa aspekter rörande utkastet till omstruktureringsplan som hade utarbetats av ISD Polska. Polen svarade genom skrivelser av den 7 och 8 juli 2008 som registrerades samma dagar. Ett möte mellan företrädare för de polska myndigheterna, ISD Polska och kommissionen hölls den 8 juli 2008.
(42)
Genom en skrivelse av den 14 juli 2008 åtog sig Polen att senast den 12 september samma år förse kommissionen med en fullständig omstruktureringsplan.
(43)
Den 16 juli 2008 godkände kommissionen preliminärt bedömningen och slutsatserna i ett utkast till beslut för att avsluta det formella granskningsförfarandet. Enligt utkastet till beslut är stödet till Gdynia-varvet oförenligt med den gemensamma marknaden och måste återkrävas. Med tanke på skrivelsen från de polska myndigheterna av den 14 juli 2008 beslöt kommissionen dock att vänta med att anta beslutet för att kunna bedöma huruvida den nya omstruktureringsplanen som de polska myndigheterna skulle lämna senast den 12 september 2008 skulle innebära en betydande förbättring av situationen och ge möjlighet att anse att stödet är förenligt med den gemensamma marknaden.
(44)
Efter det försåg Polen kommissionen varje vecka med uppdateringar om privatiseringsprocessen (skrivelser av den 28 juli, 4 augusti, 12 augusti, 21 augusti, 25 augusti, 1 september, 8 september, 16 september och 23 september, som registrerades samma dagar).
(45)
Genom en skrivelse av den 18 juli 2008 som registrerades den 21 juli 2008 begärde Polen att få tre samråd med kommissionen om utkastet till omstruktureringsplan för att kunna utarbeta en slutlig version där kommissionens synpunkter beaktades. Genom en skrivelse av den 31 juli 2008 godtog kommissionen den föreslagna tidtabellen.
(46)
Det första inofficiella mötet mellan de polska myndigheterna och kommissionen ägde dock inte rum förrän den 21 augusti 2008. Ett nytt möte med de polska myndigheterna, med ISD Polska närvarande, ägde rum den 2 september 2008. Polen översände informellt ISD Polskas utkast till omstruktureringsplan den 28 augusti 2008 och en modifierad version av utkastet den 8 september 2008.
(47)
Genom en skrivelse av den 12 september 2008, som registrerades samma dag, översände Polen ISD Polskas slutliga omstruktureringsplan för Gdynia-varvet och Gdansk-varvet.
(48)
Genom en skrivelse av den 16 september 2008, som registrerades den 17 september 2008, översände Polen ett utkast till privatiseringsavtal mellan ISD Polska och polska staten.
(49)
Den 30 september 2008 hölls ett möte mellan de polska myndigheterna och kommissionen. Företrädare för ISD Polska deltog i mötet.
(50)
Genom en skrivelse av den 27 oktober 2008 underrättade kommissionen de polska myndigheterna om ramvillkoren för genomförandet av detta beslut. Genom en skrivelse av den 3 november 2008, som registrerades den 4 november 2008, åtog sig Polen att uppfylla alla dessa villkor. Kommissionen godtog detta åtagande genom en skrivelse av den 6 november 2008.
(51)
Genom en skrivelse av den 14 juni 2007 begärde kommissionen att de polska myndigheterna skulle översända en översikt av allt statligt stöd som har beviljats varvet efter Polens anslutning till EU den 1 maj 2004. Polen svarade genom en skrivelse av den 11 juli 2007 som registrerades samma dag. Kommissionen begärde ytterligare förtydliganden genom en skrivelse av den 13 november 2007 och Polen svarade genom en skrivelse av den 9 januari 2008 som registrerades samma dag. Polen underrättade kommissionen om tilläggsstöd som hade beviljats Gdynia-varvet genom en skrivelse av den 6 december 2007 som registrerades samma dag, genom en skrivelse av den 12 februari 2008 som registrerades den 13 februari och genom en skrivelse av den 6 juni 2008 som registrerades samma dag.
II. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET
1. STÖDMOTTAGAREN
(52)
Stödmottagare är Gdynia-varvet. Företaget är beläget i regionen Gdansk-Gdynia-Sopot i norra Polen.
(53)
Kommissionen noterar att företag i denna region enligt reglerna om statligt stöd är berättigade till stöd från strukturfonderna enligt konvergensmålet (4) och från Sammanhållningsfonden (5). Särskilt gäller att företagen i regionen potentiellt är berättigade till stöd från regionala operativa programmet enligt de prioriterade områdena för stöd till små och medelstora företag, åtgärder för innovation och tekniköverföring (vars syfte är att skapa sysselsättning på lång sikt) och åtgärder för att utveckla social och utbildningsrelaterad infrastruktur med inriktning på yrkesutbildning och livslångt lärande. Företagen i regionen är också berättigade till stöd enligt de operativa programmen Innovativ ekonomi och Humanresurser som är särskilt avsedda att hjälpa företag och arbetsmarknaden att anpassa sig till ändringar inom ekonomin, inbegripet omstruktureringsprocesser.
(54)
Gdynia-varvet tillverkar fartyg, fartygsskrov och stålkonstruktioner för broar och tillhandahåller tjänster inom och utanför skeppsbyggnad.
(55)
Gdynia-varvets största aktieägare (6) omfattar staten som äger 32 % av aktierna vilket motsvarar 35 % av rösträtten, Ray Car Carriers Ltd (16 % och 22 %), Korporacja Polskie Stocznie SA (10 % och 6 %), industriutvecklingsbyrån (Agencja Rozwoju Przemysli SA) (9 % och 13 %) och Stoczniowy Fundusz Inwestycyjny SA (7 % och 5 %). Ingen av de återstående aktieägarna har mer än 4 %.
(56)
Gdynia-varvet är moderföretag för Gdynia Shipyard Group som består av tolv dotterföretag. Fram till nyligen var Stocznia Gdańsk SA ett av dotterbolagen, men genom ett avtal som slöts i oktober 2007 sålde Gdynia-varvet sina återstående aktier i Gdansk-varvet till den nya ägaren av Stocznia Gdańsk SA. Från 1998 till 2006 hade dock Gdynia-varvet majoriteten av aktierna i Stocznia Gdańsk SA (tidigare kallat Stocznia Gdańsk - Grupa Stoczni Gdynia) och omstruktureringen av de två varven genomfördes därför parallellt.
(57)
Gdynia-varvet främsta skeppsbyggnadsprodukter är containerfartyg från 1 100 till 5 000 TEU (tjugofotsenheter) och ro-ro-biltransportfartyg med lastkapacitet från 2 100 till 6 000 bilar. Övriga produkter är kombifartyg, lastfartyg för produkter och kemikalier, bulklastfartyg och LPG-fartyg.
(58)
I segmentet för containerfartyg upp till 3 000 TEU är de främsta konkurrenterna de europeiska varven Aker Ostsee och Volkswerft Stralsund i Tyskland och de koreanska och kinesiska varven. Varvet tillverkar de största biltransportfartygen i världen (räknat som dödviktston, DWT) och varvets andel av världens orderböcker för dessa produkter är 11 % (7). Inget annat varv i EU tillverkar biltransportfartyg av denna storlek och den enda europeiska konkurrenten är Uljanik-varvet i Kroatien. Gdynias övriga konkurrenter är de koreanska och japanska varven.
(59)
Mellan 2002 och 2006 tillverkade Gdynia-varvet 48 fartyg. År 2004 rankades Gdynia-varvet som trettonde största varv i världen på grundval av sin orderbok (mätt som kompenserat bruttotonnage, kbt). År 2005 låg varvet på plats 21 men var fortfarande det största varvet i Europa.
(60)
För närvarande (april 2008) (8) innehåller varvets orderbok 16 kontrakt (12 biltransportfartyg och 4 containerfartyg) med en total volym på 581 000 kbt för leverans 2008 och 2009.
(61)
Gdynia-varvets viktigaste produktionsanläggningar omfattar två torrdockor, SD I och SD II.
(62)
I augusti 2007 hade Gdynia-varvet en personalstyrka på 4 611 personer av vilka 68 % var direkt anknutna till produktionsprocessen (9). Detta är en minskning på 26 % jämfört med december 2004 då varvet sysselsatte 6 249 personer (10).
(63)
Gdynia Shipyard Group hade sina första svårigheter 2002. I omstruktureringsplanen från 2004 anges att faktorerna som bidrog till den svåra finansiella situationen var externa, såsom konkurrensen från Asien, zlotyns uppgång gentemot dollarn, stigande stålpriser och problem med att få finansiering efter att Stocznia Szczecin Porta Holding SA gått i konkurs och kollapsen av en bockkran vid Gdynia-varvet under en våldsam storm 1999. I sina försök att fylla orderboken, särskilt efter att förvärvningen av Gdansk-varvet 1998 medförde en kraftig ökning av produktionspotentialen, har Gdynia-varvet fattat ett antal ledningsbeslut som har visat sig vara problematiska. Varvet tog risker rörande utformning, teknik, finanser och affärer (nya produkter, prototyper och förlustbringande konstruktion av fartygstyper som var nya för varvet, såsom små bulkfartyg, fartyg för kemikalier, ro-ro-fartyg, gastankfartyg, bulk-containerfartyg och allmänna lastfartyg). Produktionskostnaderna vid Gdynia-varvet minskade inte heller i önskad takt.
(64)
Dessa svårigheter har fortsatt under omstruktureringsprocessen. Enligt omstruktureringsplanen från 2006 berodde dessa ihållande svårigheter på zlotyns uppskrivning i förhållande till dollarn och en mycket kraftig ökning av stålpriserna - faktorer som inte var inräknade i de kontrakt som varvet hade tecknat. En annan orsak var bristen på finansiella resurser för de omfattande omstruktureringsoperationerna.
(65)
Gruppens finansiella svårigheter ledde till eftersläpningar med offentliga och kommersiella skulder och löner, materialbrist, produktionssvackor, höjda kostnader (arbetskostnader, böter) och betydande förseningar med att fullgöra avtal.
(66)
Gdynia-varvets finansiella situation har gradvis försämrats.
Tabell 1
Gdynia-varvets verksamhet
(miljoner zloty)
2002
2003
2004
2005
2006
2007
Omsättning
1 724
891
1 327
1 599
1 259
1 040
Resultat
- 477
- 190
-77
- 114
- 292
- 311
Eget kapital
- 288
- 285
- 576
- 928
Källa: Omstruktureringsplanen från år 2006 och informationsmemorandum.
(67)
Varvet förväntas gå med ytterligare tunga förluster 2008 och 2009 med den aktuella orderboken (11).
2. BESLUT OM ATT INLEDA FÖRFARANDET ENLIGT ARTIKEL 88.2 I EG-FÖRDRAGET
(68)
I sitt beslut om att inleda ett formellt granskningsförfarande konstaterade kommissionen att vissa av de åtgärder som hade anmälts till kommissionen enligt punkt 3 i bilaga IV till anslutningsfördraget utgjorde nytt stöd eftersom åtgärderna hade beviljats efter Polens anslutning till EU den 1 maj 2004 eller ännu inte hade beviljats när beslutet fattades. Kommissionen förtecknade dessa åtgärder i del B i bilaga I till beslutet.
(69)
Kommissionen konstaterade också att ett antal av åtgärderna i del A i bilaga I till beslutet hade beviljats Gdynia-varvet före den 1 maj 2004 och inte var tillämpliga efter anslutningen i den mening som avses i punkt 3 i bilaga IV till anslutningsfördraget, och att dessa åtgärder därför inte bör granskas enligt det förfarande som fastställs i artikel 88.2 i EG-fördraget. Dessa åtgärder omfattas därför inte av detta beslut. Likväl måste de tas med i bedömningen av huruvida de åtgärder som har beviljats efter anslutningen är förenliga med den gemensamma marknaden.
(70)
Kärnan i kommissionens argumentering var att inget rättsligt bindande beslut hade fattats före anslutningen om åtgärderna förtecknade i del B i bilaga I till beslutet, även om kommissionen konstaterade att vissa förberedande steg hade tagits mot ett sådant rättsligt bindande beslut.
(71)
Vad gäller omstruktureringen av de offentligrättsliga fordringarna enligt förfarandet enligt kapitel 5a som baserar sig på lagen av den 30 oktober 2002 om statligt stöd till företag med särskild betydelse för arbetsmarknaden, i sin ändrade lydelse (12), slöt kommissionen sig till att det omstruktureringsbeslut som utfärdats av ordföranden för industriutvecklingsbyrån (regeringsorganet med ansvar för förfarandet enligt kapitel 5a), var rättsligt bindande. I detta fall hade dock inget sådant omstruktureringsbeslut utfärdats före anslutningen (13). Orsaken till detta är att det beslut som ordföranden för industriutvecklingsbyrån utfärdade den 19 april 2004 om att godkänna omstruktureringsplanen från 2004 inte uppfyllde de förfarandemässiga och innehållsmässiga kraven för ett omstruktureringsbeslut.
(72)
Kommissionen godtog Polens förklaring om att den upplupna räntan på dessa offentligrättsliga fordringar automatiskt avskrivs tillsammans med kapitalet eftersom ränta och kapital är av besläktad karaktär, och då behövs inget separat beslut.
(73)
Kommissionen fann inga bevis på rättsligt bindande beslut för en rad åtgärder såsom produktionsgarantier och ett kapitaltillskott, utfärdandet av obligationer, och utbyte av skulder mot aktier, förtecknade som åtgärderna 28-34 i del B i bilaga I till beslutet. Kommissionen bemötte särskilt Polens huvudargument om att dessa åtgärder ingick i Gdynia-varvets omstruktureringsplan från 2004 som hade godkänts av varvets styrelse, där representanter för staten förpliktade de behöriga myndigheterna att genomföra åtgärderna genom att rösta för planen.
(74)
Kommissionen konstaterade särskilt att om aktieägarna inte hade fattat motsvarande beslut var styrelsen inte behörig att fatta beslut som medför ekonomiska följder för aktieägarna. Kommissionen noterade också att även om styrelsen hade haft behörighet att fatta ett sådant beslut för aktieägarnas del, förblir det oklart huruvida beslutet medför en aktiv skyldighet för staten att bevilja statligt stöd, eftersom det normalt inte är möjligt att sammanföra åtgärder som staten vidtar i rollen av marknadsaktör med åtgärder som staten vidtar för att uppfylla olika offentliga mål.
(75)
I fråga om åtgärd 32 i del B i bilaga I till beslutet (kapitaltillskott på 40 miljoner zloty) hyste kommissionen tvivel om lagligheten hos beslutet om att staten skulle genomföra ett kapitaltillskott före Polens anslutning, eftersom alla kapitaltillskott måste registreras hos behörig domstol inom sex månader, men detta hade inte gjorts.
(76)
Efter att kommissionen hade konstaterat att ett antal åtgärder till förmån för Gdynia-varvet utgjorde nytt stöd uttryckte kommissionen tvivel om huruvida något av villkoren för godkännande som omstruktureringsstöd hade uppfyllts.
3. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER
a) Synpunkter från Gdynia-varvet
(77)
Stödmottagaren lade fram två typer av argument, för det första rörande kommissionens behörigheter att agera i fråga om de åtgärder som förtecknas i del B i bilaga I till beslutet och för det andra rörande kommissionens tvivel om stödets förenlighet med den gemensamma marknaden eftersom det eventuellt kunde handla om ett nytt stöd.
(78)
I fråga om omstrukturering av offentliga skulder enligt kapitel 5a hävdade stödmottagaren att redan det faktum att stödet beviljades utgjorde ett omstruktureringsbeslut från ordföranden för industriutvecklingsbyrån. Stödmottagaren bibehöll dock sin åsikt, vilket även Polen gjorde i första fasen av kommissionens granskning, dvs. att det relevanta beslutet skulle ha fattats av ordföranden för industriutvecklingsbyrån före anslutningen, dvs. den 19 april 2004.
(79)
Mottagaren hävdade att det beviljade stödet före anslutningen bestod av ett avtal mellan alla enskilda offentliga fordringsägare om en omstrukturering enligt kapitel 5a (14).
(80)
I motsats till Polens påstående under den första fasen av kommissionens granskning konstaterade stödmottagaren att ingen dröjsmålsränta hade löpt efter den 30 juni 2003 på de offentligrättsliga fordringar som hade omstrukturerats enligt kapitel 5a.
(81)
Mottagaren hävdade att statens åtagande rörande åtgärd 32 (kapitaltillskott) var känt före anslutningen och att stödet därför måste anses vara beviljat före anslutningen.
(82)
Stödmottagaren lämnade också synpunkter på andra aspekter av beslutet. Stödmottagaren hävdade särskilt att de produktionsgarantier som exportkreditorganet hade beviljat varvet inte utgjorde statligt stöd. Mottagaren hävdade att exportkreditorganets garantisystem är självfinansierande eftersom de inbetalda premierna på lång sikt är högre än de risker som täcks och de belopp som faktiskt betalas ut. Stödmottagaren beskrev villkoren för exportkreditorganets garantier (premier och typen av säkerhet som krävs).
(83)
I fråga om kravet om att stödet måste begränsas till vad som är absolut nödvändigt hävdade stödmottagaren att stödets belopp hade begränsats till det absolut nödvändiga och att stödmottagaren skulle ha varit berättigad till mera stöd, om sådant fanns tillgängligt. Stödmottagaren konstaterade också att även om kommissionen gör en snäv definition av omstruktureringskostnaderna (dvs. utesluter varvets löpande kostnader), är finansieringskomponenten i dessa kostnader utan statligt stöd fortfarande av storleksordningen 30 %, vilket uppfyller villkoren i omstruktureringsriktlinjerna från 1999 (15).
(84)
Likaså hävdade stödmottagaren att det statliga stödet till Gdynia-varvet inte snedvrider konkurrensen i Europa med hänvisning till att det faktiska konkurrenshotet för den europeiska varvsindustrin kommer från Fjärran Östern. Stödmottagaren medgav att containerfartyg också byggs vid andra europeiska varv, särskilt i Tyskland, men hävdade att de tyska containerfartygen avviker i fråga om utformning och tekniska specifikationer. Stödmottagaren hävdade att inget annat varv i EU bygger biltransportfartyg och att Gdynia-varvet inte konkurrerar med något annat varv i EU inom det segmentet.
(85)
Slutligen konstaterade stödmottagaren att omstruktureringen definitivt kommer att vara slutförd i slutet av 2007.
b) Synpunkter från andra berörda parter
(86)
Danmark och det danska varvsförbundet Danish Maritime gav sitt stöd för kommissionens agerande för att säkerställa att det statliga stödet beviljas enligt gällande regler. De påpekade att ett antal danska varv hade lagt ned sin verksamhet eller stod inför konkurs i brist på statligt stöd och på grund av konkurrenssituationen på skeppsbyggnadsmarknaden i världen. De hävdade också att produkturvalet vid de danska varven var liknande som vid de polska varven, av vilket följer att de danska varven kan påverkas av illojal konkurrens. Danmark yrkade också på att kommissionen kräver att Gdynia-varvet minskar sin kapacitet så att statligt stöd inte används för att öka överkapaciteten på världsnivå.
(87)
Ray Car Carriers, Gdynia-varvets kund och minoritetsägare i företaget, betonade Gdynia-varvets betydelse för sin egen verksamhet med tanke på de löpande kontrakten med varvet. Ray Car Carriers var övertygat om att varvet med sin högkvalificerade arbetskraft och ledning skulle utvecklas till ett av de bästa varven i Europa bara det genomgår en omstrukturering och får statligt stöd för det ändamålet.
(88)
Fackföreningen Solidarność betonade den allt sämre situationen vid varvet och hävdade att det brådskar med en omstrukturering. Fackföreningen beskrev vissa omstruktureringsåtgärder som redan hade vidtagits vid varvet och uttryckte sin tilltro till att varvet, med den teknik och den arbetskraft varvet har till förfogande, kan bli ett av de lönsamma varven i Europa och att det därför krävs statligt stöd för att genomföra omstruktureringen.
(89)
Det polska varvsförbundet Forum Okrętowe förklarade orsakerna till varvets svårigheter och uttryckte sitt stöd för omstruktureringsprocessen och statligt stöd till den.
c) Polens synpunkter
(90)
I likhet med stödmottagaren lämnade Polen synpunkter både på behörighetsaspekter och på förenlighetsaspekter.
(91)
I fråga om omstrukturering av offentligrättsliga fordringar enligt kapitel 5a lämnade Polen inte några tilläggsargument. Däremot uttryckte Polen i sitt bemötande av stödmottagarens synpunkter avvikande åsikt i fråga om stödmottagarens tolkning av polsk lag.
(92)
I fråga om åtgärderna 28-34 i del B i bilaga I till beslutet avvisade Polen inte kommissionens slutsatser i beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande. Polen lade dock fram ett nytt argument om att de uttalanden som företrädare för olika statliga myndigheter inom varvsindustrigruppen hade lagt fram rörande planer om att utöka åtgärderna bör ses som officiella åtaganden. Dessa uttalanden gjordes före anslutningen.
(93)
I fråga om åtgärd 32 (kapitaltillskott) hävdade Polen att statens agerande vid bolagsstämman i egenskap av ägare till Gdynia-varvet inte kan särskiljas från statens agerande såsom en offentlig myndighet som beviljar statligt stöd.
(94)
Samtidigt medgav Polen att där som åtgärder som hör samman med kapitaltillskott faller inom ramen för ägarskap (dominium) och är föremål för civilrätt, så är finansministern när det gäller höjning av aktiekapitalet i företag skyldig att iaktta ytterligare offentligrättsliga regler som inte gäller för vanliga marknadsaktörer (imperium).
(95)
Därefter förklarade Polen att sexmånadersregeln (tidsfristen för att registrera aktieteckning hos domstolen) var ett rent formellt krav som inte hade någon inverkan på den tidpunkt då aktieägarnas skyldighet att teckna aktierna började gälla. Polen vidhöll att denna skyldighet började gälla 2004, före anslutningen, och att skyldigheten uppfylls genom ett godkännande av en ny resolution om ökning av varvets aktiekapital, vilket ägde rum den 4 mars 2005. Staten gjorde sin teckning senare, den 23 juni 2005.
(96)
Vad gäller det nya stödets förenlighet med den gemensamma marknaden konstaterade Polen att omstruktureringsplanen från 2004 utgjorde en sund ekonomisk grund för varvets omstruktureringsprocess. Polen konstaterade att omstruktureringsprocessen genomfördes med begränsade finansiella resurser. De polska myndigheterna tillhandahöll därefter en kort beskrivning av omstruktureringsåtgärderna enligt omstruktureringsplanen från 2004 för att visa att omstruktureringen inte enbart handlade om pengar. De försvarade de kompensationsåtgärder som hade föreslagits i omstruktureringsplanen från 2004 och som hade genomförts inom Gdynia-varvsgruppen. I fråga om kravet om att stödet måste begränsas till vad som är nödvändigt konstaterade Polen att stödet inte har använts för andra ändamål än omstrukturering och hävdade att stödnivån uppgick till 31 % räknat som procentandelen stöd av de totala omstruktureringskostnaderna, inklusive driftskostnader. Polen hävdade att omförhandlingarna om kontraktspriser tillsammans med de kumulerade vinsterna och det positiva kassaflödet som varvet skulle generera i framtiden bör anses utgöra ”eget bidrag”.
(97)
De polska myndigheterna beskrev utförligt hur exportkreditorganets garantisystem fungerade och hävdade att dessa garantier inte utgör statligt stöd.
4. KRONOLOGISK BESKRIVNING AV AVGÖRANDE HÄNDELSER EFTER KOMMISSIONENS BESLUT OM ATT INLEDA ETT FORMELLT GRANSKNINGSFÖRFARANDE
(98)
Nedan ges en redogörelse för kommissionens granskning och händelseförloppet under granskningen.
(99)
I sitt svar på kommissionens beslut om att inleda ett formellt granskningsförfarande kom de polska myndigheterna under hösten 2005 med två typer av påståenden. För det första ifrågasatte de polska myndigheterna kommissionens behörighet att agera i fråga om de åtgärder som i beslutet hade identifierats som nytt stöd och för det andra hävdade de polska myndigheterna att även om dessa åtgärder skulle utgöra nytt stöd så är de förenliga med den gemensamma marknaden eftersom det gäller omstruktureringsstöd. Gdynia-varvets reaktion på kommissionens beslut var av liknande karaktär. Båda beskrivs ovan.
(100)
Som stöd för sina argument om stödets förenlighet översände Polen Gdynia-varvets omstruktureringsplan från 2004 till kommissionen. Denna plan var identisk med den omstruktureringsplan som var föremål för kommissionens beslut om att inleda ett formellt granskningsförfarande på grund av tvivel om planens trovärdighet och hållbarhet. Kommissionen undersökte dock noggrant omstruktureringsplanen från 2004 och inhämtade hjälp från en extern konsult. Kommissionen slöt sig till att omstruktureringsplanen från 2004 inte uppfyllde ett enda av kriterierna enligt de gällande riktlinjerna för godkännande av omstruktureringsstöd. Vid ett möte den 22 februari 2006 redogjorde kommissionen för sina främsta tvivel för de polska myndigheterna. Kommissionen betonade de främsta svagheterna i omstruktureringsplanen från 2004. Dessa var låga investeringar, lågt planerad produktivitet, höga produktionskostnader, särskilt höga omkostnader och otillräcklig förstärkning av varvets egen kapitalbas. Stödet till varvet måste ses som driftsstöd till skuldsanering och varvets fortsatta verksamhet.
(101)
I december 2005 fick kommissionen via offentliga källor (16) reda på att en statsägd kapitalgrupp med namnet Korporacja Polskie Stocznia (nedan kallad KPS) hade inrättats i syfte att införliva de tre största polska varven i Gdynia, Gdansk och Szczecin under ett och samma paraply (nedan kallat konsolideringsplanen). KPS hade som främsta uppgift att finansiera varvens produktion. Polen underrättade inte kommissionen om konsolideringsplanen i något skede av förfarandet, varken före eller efter beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande.
(102)
Samtidigt fick kommissionen via pressen reda på att det pågick diskussioner om försäljning av varven i Gdynia och Gdansk till strategiska investerare och diskussioner om separation av de två företagen som dittills hade verkat som delar av samma grupp. Genom en skrivelse av den 13 januari 2006 uppmanade kommissionen den polska regeringen att förklara vad strategin för Gdynia-varvet egentligen gick ut på.
(103)
Polen förklarade i en skrivelse av den 20 februari 2006 att konsolideringsplanen förvisso hade nämnts tidigare men att den hade förkastats och att en ny omstruktureringsstrategi för den polska varvssektorn skulle antas inom kort.
(104)
Vid mötet den 22 februari 2006 och genom en skrivelse av den 13 mars 2006 underrättade de polska myndigheterna kommissionen om att omstruktureringsplanen från 2004 inte längre var aktuell och måste revideras. De polska myndigheterna åtog sig att överlämna den reviderade omstruktureringsplanen senast i juni 2006. De polska myndigheterna redogjorde också för de centrala dragen i den nya omstruktureringsstrategin för den polska varvssektorn. För det första skulle Gdansk-varvet så snart som möjligt separeras från Gdynia-varvsgruppen. För det andra skulle regeringen godkänna ett tillskott av privat kapital till Gdansk- och Gdynia-varven som en del av det långsiktiga målet om att varven skulle privatiseras helt.
(105)
Vid Gdynia-varvets bolagsstämma den 19 april 2006 beslöt man att höja kapitalet till 300 miljoner zloty. Styrelsen fick i uppdrag att söka fram intresserade investerare. Således gjordes informationsmemorandumet från maj 2006 tillgängligt för potentiella investerare från och med den 10 maj 2006, och Gdynia-varvets privatiseringskonsult tog direkt kontakt med cirka 80 investerare. Gdynia-varvet mottog två preliminära anbud om att delta i kapitaltillskottet, ett från den ukrainska ståltillverkaren Donbas och ett annat från varvets största kund Ray Car Carriers. Dessa två företag lämnade sina bindande anbud den 28 augusti 2006 med förbehåll för att säljaren, dvs. staten, täcker och avskriver skulderna. Enligt den tidtabell som Polen angett (skrivelse av den 26 september 2006), skulle förhandlingarna med de två anbudsgivarna slutföras i slutet av oktober 2006 och teckningen av de nya aktierna skulle slutföras den 15 december 2006.
(106)
Kommissionen fick det första utkastet till omstruktureringsplanen från 2006 den 9 juni 2006. Efter att ha besökt varvet och inhämtat yttrande av en extern konsult uttryckte kommissionen allvarliga tvivel om detta utkast under sitt besök på plats den 13 juni 2006 och i skrift den 17 juli 2006, och påpekade att omstruktureringsplanen inte verkade vara tillräckligt långtgående med tanke på återställning av varvets lönsamhet på lång sikt, att det inte fanns någon plan för hur omstruktureringen skulle finansieras, att det inte fanns några faktiska utsikter till finansiering av omstruktureringen med medel som inte har inslag av statligt stöd och att det inte fanns några förslag till kompensationsåtgärder. Kommissionen riktade uppmärksamheten på det kontinuerliga beroendet av fartygsfinansieringsgarantier från exportkreditorganet, ett statligt organ, och varnade varvet och de polska myndigheterna om att dessa garantier utgör statligt stöd.
(107)
Trots dessa varningar var den slutliga omstruktureringsplanen som Polen lämnade in två månader för sent, i september 2006, till väsentliga delar samma som det första utkastet. Kommissionens främsta invändningar mot omstruktureringsplanen från 2006 beskrivs nedan.
(108)
Vid ett möte den 7 december 2006 och genom en skrivelse av den 29 januari 2007 lät kommissionen de polska myndigheterna förstå att en preliminär granskning av omstruktureringsplanen från 2006 visade att planen inte uppfyllde något av villkoren för godkännande av omstrukturering enligt de gällande riktlinjerna.
(109)
De polska myndigheterna meddelade vid detta möte att de avsåg att återuppta privatiseringen av Gdynia-varvet genom ett öppet förfarande, i syfte att attrahera en privat investerare som skulle ta full kontroll över varvet. Enligt Polen skulle privatiseringsprocessen slutföras i juni 2007. Inför sammanställningen av privatiseringsdokumenten begärde Polen att kommissionen skulle ge ett utlåtande om vilka kompensationsåtgärder som behövdes för Gdynia-varvet så att potentiella investerare kunde ges korrekt information.
(110)
Under de följande månaderna fortsatte Gdynia-varvet diskussionerna med de två investerare, Donbas och Ray Car Carriers, som hade lämnat anbud i augusti 2006. Samtidigt sammanställde regeringen flera privatiseringsdokument för att kunna återuppta privatiseringsprocessen om de pågående förhandlingarna inte skulle leda till något resultat. I maj 2007 meddelade den polska regeringen att förhandlingarna hade strandat och att privatiseringsprocessen skulle återupptas. Genom en skrivelse av den 22 juni 2007 lämnade Polen en ny tidtabell för privatiseringsprocessen. Som preliminärt slutförandedatum angavs december 2007, dvs. ett halvt år efter den ursprungliga tidsfrist som Polen hade åtagit sig i januari 2007. Genom en skrivelse av den 31 juli 2007 konstaterade kommissionen att privatiseringsprocessen inte längre kunde vänta. Kommissionen varnade också Polen om att vid den tidpunkten tycktes inte villkoren om att varvets lönsamhet på lång sikt måste återställas och att omstruktureringen minst delvis måste finansieras med resurser som inte har inslag av statligt stöd ha uppfyllts.
(111)
Samtidigt, efter en överenskommelse som nåtts mellan kommissionär Kroes och minister Woźniak i december 2006, förde kommissionen intensiva diskussioner med de polska myndigheterna och Gdynia-varvet i syfte att fastställa de nödvändiga kompensationsåtgärderna. Genom en skrivelse av den 28 februari 2007 åtog sig Polen att stänga dockan SD I vid Gdynia-varvet så snart utestående beställningar hade levererats och de nödvändiga investeringarna i torrdockan SD II hade slutförts, dvs. från och med januari 2010.
(112)
För att kontrollera att förslaget utgör en verklig kompensationsåtgärd bad kommissionen Gdynia-varvet att lämna information om ett antal frågor. Genom en skrivelse av den 31 juli 2007 underrättade kommissionen Polen om att den preliminärt var beredd att se stängningen av torrdockan SD I som en tillräcklig kompensationsåtgärd förutsatt att torrdockan demonteras irreversibelt på sådant sätt att fartygsbygge och sjösättning inte längre kan utföras vid den och att stängningen genomförs från och med den 1 september 2009 eller tidigare om fartyg 8185/04, den sista beställningen i varvets orderbok den 8 mars 2007, sjösätts före detta datum. Dessutom skulle dockan SDI under 2009 endast få användas för montering av de två fartyg som vid tidpunkten var planerade för dockan under 2009 och som inte kunde flyttas över till dockan SD II (LPG-fartygen 8185/03 och 8185/04). Grunden för kommissionens slutsatser beskrivs nedan.
(113)
Den nya privatiseringsprocessen som grundade sig på privatiseringslagen av den 30 augusti 1996 inleddes i juli 2007. Den 5 juli 2007 antog Gdynia-varvets bolagsstämma ett beslut om ett kapitaltillskott på 515 miljoner zloty, där aktierna skulle tecknas av staten om privatiseringen genomförs med framgång. Ett informationsmemorandum sammanställdes med datum den 4 juli 2007. Det ställdes till potentiella investerares förfogande från och med den 10 juli 2007, dvs. det datum då anbudsinfordran offentliggjordes i internationell och polsk press. Som det beskrivs ovan lämnade kommissionen synpunkter på detta informationsmemorandum och Polen beaktade dessa synpunkter.
(114)
Kommissionen noterade ytterligare förseningar i privatiseringsprocessen och uppmanade Polen genom en skrivelse av den 3 oktober 2007 att utan dröjsmål slutföra privatiseringen. Genom en skrivelse av den 23 oktober 2007 underrättade Polen kommissionen om att privatiseringen inte skulle kunna slutföras som planerat, dvs. fram till slutet av 2007. Polen åtog sig att i stället från och med januari 2008 inleda förhandlingar med valda investerare. Genom en skrivelse av den 30 november 2008 upprepade kommissionen sin oro över fördröjningarna och konstaterade att den förväntade sig att Gdynia-varvets nya ägare senast i slutet av februari 2008 lämnade ett första utkast till omstruktureringsplan. Denna uppmaning upprepade kommissionen senare vid flera tillfällen. Kommissionen anmodade flera gånger Polen att strikt följa privatiseringstidtabellen med konstaterande om att det inte verkade finnas något berättigande för Polen till att inleda privatiseringsprocessen på nytt.
(115)
Polen underrättade kommissionen om att elva företag hade önskat få Gdynia-varvets informationsmemorandum och att fyra företag hade lämnat in ett första anbud fram till tidsfristen den 1 oktober 2007. Dessa fyra företag godkändes för due diligence-undersökning. Tre bindande anbud lämnades in fram till tidsfristen den 20 december 2007. I slutet av januari 2008 beslöt Polen att inleda förhandlingar med två av dessa investerare. I mitten av februari 2008 meddelade Polen att Gdynia-varvets privatiseringsprocess skulle komma att slutföras fram till sommaren 2008, dvs. ett år senare än vad Polen ursprungligen hade lovat i januari 2007.
(116)
Den 20 mars 2008 beviljades en av dessa investerare, Amber Sp. z o.o. (nedan kallad Amber), ett dotterbolag till Złomrex som är ett polskt företag inom stålhandel, exklusiva förhandlingsrättigheter som senare förlängdes flera gånger och avslutades den 12 maj 2008.
(117)
Den 29 februari 2008 översände Polen till kommissionen ett utkast till omstruktureringsplan för Gdynia-varvet som hade utarbetats av Amber (17). Amber lämnade uppdaterade finansiella prognoser genom ett e-postmeddelande av den 9 april 2008. Kommissionen lämnade muntliga synpunkter på detta utkast vid ett möte mellan de polska myndigheterna, Amber och Gdynia-varvet som hölls i Warszawa den 10 april 2008, och skriftliga synpunkter genom en skrivelse av den 21 april 2008.
(118)
Vid ett möte med de polska myndigheterna den 12 maj 2008 meddelade Amber att företaget hade dragit sig ur privatiseringen av Gdynia-varvet. Polen underrättade kommissionen om detta samma dag. I den motivering som Amber sände till staten konstaterade Amber att det främsta skälet till beslutet att dra sig ur var det faktum att företaget efter en djupgående due diligence-granskning av varvets situation hade slutit sig till att varvet inte skulle bli vinstbärande ens efter genomförda omstruktureringsåtgärder, inklusive betydande investeringar.
(119)
Den 15 maj 2008 beslöt de polska myndigheterna att avsluta privatiseringsprocessen genom en offentlig inbjudan till förhandlingar med anbudsgivare vars anbud hade antagits till förfarandet som inleddes 2007.
(120)
Den 26 maj 2008 underrättade Polen kommissionen om att privatiseringsprocessen hade inletts på nytt. I efterföljande dagliga rapporter underrättade de polska myndigheterna kommissionen om de åtgärder som de hade vidtagit för att få fram en köpare för Gdynia-varvet. Polen översände flera skrivelser till kommissionen i vilka potentiella investerare uttryckte sitt intresse för att hållas underrättade om den pågående privatiseringsprocessen och att få motta informationsmemorandumet när det blir tillgängligt.
(121)
Vid mötet den 10 juni 2008 kom det fram att de polska myndigheterna förde intensiva diskussioner med ISD Polska, aktuell ägare av Gdansk-varvet, om eventuellt köp av Gdynia-varvet och sammanslagning av de två varven. Polen föreslog nya kompensationsåtgärder och konstaterade att den nya investeraren hade begärt ytterligare statligt stöd som villkor för att delta i privatiseringen. Polen underrättade också kommissionen om att ISD Polska höll på att utarbeta en gemensam plan för båda varven som skulle överlämnas till kommissionen senast den 26 juni 2008, i enlighet med det föreläggande om att lämna upplysningar som kommissionen hade antagit rörande ärende C 18/05 om statligt stöd (18).
(122)
På de polska myndigheternas begäran underrättade kommissionen Polen och ISD Polska vid ett möte den 10 juni 2008 och på nytt vid ett möte den 13 juni 2008 om att vissa ramvillkor var tvungna att uppfyllas för att ISD Polska skulle kunna köpa Gdynia-varvet i avsikt att driva det gemensamt med varvet i Gdansk. Enligt dessa ramvillkor skulle ISD Polska senast den 26 juni 2008 lägga fram en gemensam omstruktureringsplan för båda varven, bidra i betydande omfattning till omstruktureringskostnaderna och anta meningsfulla kompensationsåtgärder enligt de relevanta riktlinjerna. Kommissionen konstaterade att ISD Polskas föreslagna bidrag till omstruktureringskostnaderna inte var tillräckligt med tanke på den mängd statligt stöd som varvet hade fått tidigare och det tilläggsstöd som ISD Polska hade anhållit om i samband med privatiseringen.
(123)
Genom en skrivelse av den 6 juni 2008 underrättade Polen kommissionen om att regeringen den 3 juni 2008 hade antagit ett beslut om att bidra med ett kapital på 515 miljoner zloty till Gdynia-varvet, delvis för att täcka förväntade förluster på befintliga skeppsbyggnadskontrakt.
(124)
Den 26 juni 2008 mottog kommissionen ett utkast till en omstruktureringsplan för det nya Gdansk-Gdynia-varvet daterat i juni 2008 som hade utarbetats av ISD Polska. I planen presenterades en gemensam omstruktureringsstrategi för varven i Gdansk och Gdynia (nedan kallad ISD:s gemensamma omstruktureringsplan). Kommissionen mottog också ett utkast till omstruktureringsplan för Gdynia-varvet för 2008-2012 daterat i juni 2008 som hade utarbetats av Polish Shipbuilding Company (nedan kallad PSC:s omstruktureringsplan). En kort beskrivning av de två planerna ges nedan.
(125)
Genom en skrivelse av den 14 juli 2008 underrättade Polen kommissionen om att privatiseringen av Gdynia-varvet fortsatte och att Polen behövde tilläggstid för att de potentiella investerarna skulle kunna slutföra omstruktureringsplanen. Polen åtog sig att senast den 12 september 2008 överlämna en slutlig omstruktureringsplan för Gdynia-varvet.
(126)
Kommissionen gick med på att vänta tills beslut hade fattats om att översända en slutlig omstruktureringsplan.
(127)
Den 12 september 2008 översände Polen den slutliga omstruktureringsplanen för det nya Gdansk-Gdynia-varvet från ISD Polska (nedan kallad den gemensamma omstruktureringsplanen från den 12 september) som väsentligen är en uppdaterad version av den gemensamma omstruktureringsplanen från den 26 juni 2008.
5. OMSTRUKTURERINGSPLANEN FRÅN 2006
(128)
Enligt omstruktureringsplanen från 2006 måste omstruktureringsplanen från 2004 revideras på grund av ändringar i det makroekonomiska klimatet - zlotyns värde hade gått upp från 4,1 zloty per US-dollar till 3,0 zloty per US-dollar och stålpriserna hade gått upp från 300 USD per ton till 700 USD per ton, vilket hade påverkat varvets ekonomiska situation negativt och som tillsammans med otillräckligt statligt stöd hade lett till att omstruktureringsplanen från 2004 inte kunde genomföras i sin helhet.
(129)
Omstruktureringsplanen från 2006 som varvet utarbetade med hjälp från Ernst & Young omfattar perioden 2006-2012. De flesta av åtgärderna är dock avsedda att genomföras fram till slutet av 2009. Omstruktureringsplanen från 2004 omfattade perioden 2003-2008.
(130)
Målet i omstruktureringsplanen från 2006 är att effektivt begränsa driftskostnaderna, förbättra varvets effektivitet och säkerställa att skeppsbyggnad lönar sig. För detta avsåg varvet att till en början omförhandla befintliga kontrakt i syfte att eliminera förväntade förluster på fartyg som enligt planerna skulle slutföras 2006 och 2007. Därutöver skulle man med hjälp av ett kostnadsminskningsprogram försöka sänka produktionskostnaderna.
a) Försäljningsstrategi
(131)
Den planerade försäljningsstrategin gick ut på att koncentrera sig på standardfartyg, dvs. containerfartyg och biltransportfartyg. Varvet planerade också att bibehålla kapacitet för nischmarknader med tanke på eventuella lönsamma anbud.
b) Industriell och operationell omstrukturering
(132)
De huvudsakliga åtgärderna är följande:
-
Ökning av effektiviteten genom investeringar på 61 miljoner euro över perioden 2007-2009. Investeringarna är avsedda att eliminera flaskhalsar i produktionsprocessen (särskilt inom tillverkning av ståldelar) och öka effektiviteten. Likaså planeras IT-investeringar för 6,6 miljoner euro.
-
Omstrukturering av personalen, dvs. eliminering av de allt vanligare tidsbestämda kontrakten och åtgärder avsedda att nå sysselsättningsnivåer enligt målet. Införande av ett incitamentsprogram. Varvet planerar också att höja lönerna för anställda inom produktionen med 10 % år 2006 och med 4 % per år under 2008 till 2010. Höga frånvarosiffror och brist på kvalificerad arbetskraft är för närvarande varvets främsta problem.
-
I planen betonades vikten av att skydda varvet mot valutarisker. För detta bör 70 % av varvets intäkter risksäkras (genom hedging) mot valutarisker från 2007 till 2012 genom transaktioner i främmande valuta.
-
Det kommer att ske ytterligare avknoppning av dotterbolag (såsom Zakładowa Służba Ratownicza, Wydział Technicznej Obsługi Urządzeń Dźwignicowych osv.) och försäljning av tillgångar.
-
Förbättringar av designprocessen (standardisering av designlösningar). Detta inbegriper också ett alternativ om att avknoppa designavdelningen, vilket skulle beslutas 2007.
-
Övriga åtgärder såsom omförhandling av kontrakt, tillämpning av indexklausuler i kontrakt för att säkra mot valutarisker, incitamentsprogram för anställda, optimering av processen och försäljning av finansiella tillgångar.
c) Åtgärder för finansiell omstrukturering
(133)
Varvet bör genomföra en finansiell omstrukturering. I slutet av 2005 uppgick det egna kapitalet till 285,4 miljoner zloty. Enligt planerna skulle varvets situation vad gäller det egna kapitalet förbättras 2006-2007 genom ett kapitaltillskott på totalt 1 015 miljoner zloty, av vilka 500 miljoner zloty år 2006 skulle finansieras via privata investerare och ett kapitaltillskott på 515 miljoner zloty år 2007 via en privat eller offentlig investerare.
d) Målsiffror vid slutet av omstruktureringen - återställning av lönsamheten på lång sikt
(134)
I slutet av omstruktureringsperioden år 2009 förväntas varvets produktion uppgå till 298 610 kbt, jämfört med 279 258 kbt år 2006. Antalet fartyg som konstrueras går ned från 13 under 2006 (8 containerfartyg och 5 biltransportfartyg) till 11 (5 containerfartyg och 6 biltransportfartyg). Produktionen förväntas öka ytterligare till 324 110 kbt år 2012 (12 fartyg).
(135)
Den genomsnittliga personalstyrkan minskas från 5 208 personer i maj 2006 till en målnivå på 4 530 personer i slutet av 2007.
(136)
Produktiviteten (arbetsbehov per resultat) förväntas gå upp från 44,8 mantimmar per kbt år 2007 till 37,0 mantimmar per kbt år 2012. Enligt kommissionens konsult ligger produktiviteten vid de effektivaste jämförbara varven i Europa under 20 mantimmar per kbt.
(137)
Omsättningen förväntas stiga från 1,599 miljoner zloty under 2005 till 1,869 miljoner zloty under 2012. Rörelseresultatet förväntas gå upp från 7,35 miljoner zloty under 2005 och 233,5 miljoner zloty under 2006 till 67,68 miljoner zloty år 2012, med 2009 som första året med vinst.
e) Känslighetsanalys
(138)
I planen ingår en känslighetsanalys rörande följande:
-
Uppskrivning av zlotyn mot US-dollar med 0,05 och 0,1 per år i stället för en konstant växelkurs på 3,00 US-dollar per zloty som i grundscenariot.
-
Upprätthållandet av fartygsproduktionen på en nivå med 10 fartyg 2009-2010, medan grundscenariot på 11 fartyg produceras under 2009-2010 och 2011-2012.
-
Snabbare ökning av olika ersättningar (ersättning för arbete och ersättningar för tillfälligt och fast samarbete) under 2008-2012 än det som anges i grundscenariot.
-
Sänkning av fartygspriserna med 5 % och 10 % under 2009-2012.
-
Ökning av materialpriserna i kombination med ökade fartygspriser från 2007 och framåt.
f) Kompensationsåtgärder
(139)
I omstruktureringsplanen från 2006 föreslogs begränsning av produktionen till 340 000 kbt per år som en kompensationsåtgärd, under antagande om att varvets tekniska kapacitet är 540 000 kbt per år. I februari 2007 föreslog Polen att torrdockan SD I avvecklas irreversibelt (se närmare redogörelse nedan). Varvet tillhandahöll uppgifter som visade att den aktuella tekniska kapaciteten ligger långt under 540 000 kbt per år. Kommissionen gav slutligen sitt preliminära medgivande till den föreslagna kapacitetsminskningen, som ersatte kompensationsåtgärderna enligt omstruktureringsplanen från 2006.
6. ISD:S GEMENSAMMA OMSTRUKTURERINGSPLAN
(140)
ISD Polska, majoritetsägare av Gdansk-varvet, kom med i privatiseringsprocessen efter att Amber hade dragit sig ur den privatiseringsomgång som inleddes år 2007. Som det anges ovan gjorde ISD Polska en översyn av den omstruktureringsplan som hade lämnats till kommissionen den 26 juni 2008 och lämnade in en uppdaterad version den 12 september 2008. I beskrivningen nedan anges, där det är tillämpligt, de ändringar som gjordes i den gemensamma omstruktureringsplanen från september.
(141)
Den gemensamma affärsstrategi som ISD Polska hade utarbetat utgick från att synergierna mellan de två varven bör utnyttjas och de bästa produktionstillgångarna vid båda varven bör sammanslås (19). De huvudsakliga lageranläggningarna för material kommer att finnas vid Gdynia-varvet, där också prefabriceringen av plåtar och profiler kommer att äga rum. Plåtarna och profilerna transporteras sedan sjövägen till Gdansk-varvet där sektionerna och blocken tillverkas. Monteringen utförs i dockorna vid Gdynia-varvet och den slutliga bestyckningen utförs vid kajer vid båda varven.
(142)
I den gemensamma omstruktureringsplanen omnämns misslyckandet med omstruktureringsplanen från 2006 när det gällde att återställa varvets lönsamhet och orsakerna till båda varvens aktuella finansiella svårigheter identifieras. Till dem hör särskilt misslyckandet med att privatisera varvet och det relaterade misslyckandet med att höja varvets kapital till en nivå som gav möjlighet till omstrukturering, och det faktum att varvet inte erhöll tillräckliga mängder statligt stöd. I den gemensamma omstruktureringsplanen anges också makroekonomiska faktorer som zlotyns värde mot US-dollarn, stigande stålpriser och interna faktorer som utflödet av kvalificerad arbetskraft från varvet, låg produktivitet och tecknandet av kontrakt som saknar den nödvändiga säkringen mot valutarisker och ökande materialkostnader och som därför blir förlustbringande.
(143)
Syftet med den gemensamma omstruktureringsplanen är att återställa lönsamheten hos de två omstrukturerade företagen, Gdynia-varvet och Gdansk-varvet. Även om detta beslut endast gäller Gdynia-varvet måste den efterföljande beskrivningen och bedömningen av den gemensamma omstruktureringsplanen självfallet även omfatta Gdansk-varvet, dess tidigare omstruktureringsinsatser och det statliga stöd som det varvet har fått och kommer att få i framtiden.
a) Försäljningsstrategi
(144)
Enligt den gemensamma omstruktureringsplanen har de sammanslagna varven verksamhet inom två områden - skeppsbyggnad och verksamhet utanför skeppsbyggnad.
(145)
Vad gäller verksamheten inom skeppsbyggnad kommer ISD Polska att på kort sikt rikta in sig på marknadssegment såsom containerfartyg (små till medelstora, 500-3 000 TEU-enheter), allmänna lastfartyg (”klassiska” fartyg för transport av torr last, kombifartyg och fartyg för tunga lyft) och biltransportfartyg (stora fartyg för enbart biltransport, storlek C6600) och kommer också att utveckla verksamhet inom segmentet för offshorefartyg (t.ex. AHTS-fartyg, PSV-fartyg, besättningsbåtar), som på medellång sikt bör bli dominerande.
(146)
Marknadsanalysen baserar sig på jämförelser med produktionen hos andra europeiska varv och erfarenheterna från de sammanslagna varven. I planen erkänns behovet av att utveckla den sakkunskap som krävs för produktion av offshorefartyg och att produktionen under de första åren måste läggas ut hos underleverantörer. I den gemensamma omstruktureringsplanen från september beskrivs Gdansk-varvets tidigare erfarenheter av konstruktion av skrov till offshorefartyg och konstateras att varvet har fartyg av denna typ i sin orderbok. Planen visar också att Gdansk-varvet nyligen har undertecknat en avsiktsförklaring om femårigt samarbete med en välkänd konstruktör av offshorefartyg som skulle anlita Gdansk-varvet för konstruktion av skrov med ökande grad av komplexitet. Enligt planen förutsågs en gradvis övergång från underleverantörsarbete till konstruktion av fullt utrustade offshorefartyg och konstaterades att kapaciteten så småningom måste byggas upp så att fullt utrustade fartyg kan konstrueras och ett nätverk med leverantörer kan inrättas.
(147)
Den planerade produktionsportföljen utgår från antagandet att tillverkningen av containerfartyg till en början bibehålls men att den gradvis kommer att minska fram till 2011 och därefter upphöra. Enligt planen ska portföljen omfatta offshorefartyg och stora C6600-biltransportfartyg. Enligt den gemensamma omstruktureringsplanen kommer de sammanslagna varven efter juni teckna kontrakt för 13 fartyg år 2008 (3 containerfartyg, 5 offshorefartyg och 5 biltransportfartyg), 16 fartyg år 2009 (2 containerfartyg, 8 offshorefartyg och 6 biltransportfartyg), 15 fartyg år 2010 och 2011 (1 containerfartyg, 7 offshorefartyg och 7 biltransportfartyg), 17 fartyg år 2012 (10 offshorefartyg och 7 biltransportfartyg) och 18 fartyg år 2013 och 2014 (14 offshorefartyg och 4 biltransportfartyg). Produktionsplanen ändrades genom den gemensamma planen från september - mellan 2009 och 2011 skulle 12-13 fartyg byggas per år (5-7 biltransportfartyg och 6 offshorefartyg; orderboken innehåller inga containerfartyg för tiden efter 2008).
(148)
I fråga om verksamheten utanför skeppsbyggnad avser ISD Polska att börja producera vindkraftverk och stålstrukturer vid de sammanslagna varven. Enligt planen ska produktionen av vindkraftverk inledas år 2011 (75 enheter), med en ökning till 350 enheter år 2014 (planerad höjd 80 meter).
(149)
Enligt planen från juli ökar produktionen av olika stålstrukturer (t.ex. kranarmar, lagerstrukturer, stålstrukturer för byggnadsindustrin och fartygsdelar) från 2 174 ton under 2008 till 13 500 ton från och med 2011 (20).
(150)
Omstruktureringsplanen från september innehåller detaljer om kunnandet hos ISD Polska (eller andra företag i Donbas-gruppen) inom området för stålstrukturer. Det finns planer på att flytta en del av produktionen från Huta Częstochowa till de sammanslagna varven. I planen sammanfattas resultaten från en marknadsundersökning som gjordes av en oberoende konsult (Roland Berger) som ett led i utvecklandet av stålstruktursegmentet vid Gdansk-varvet efter ISD Polskas förvärv av sitt innehav i början av 2007. Enligt planen förutspås tillväxt inom stålstruktursegmentet i Europa och särskilt i Polen (t.ex. utveckling av infrastruktur med bidrag från strukturfonderna). Denna undersökning har inte översänts till kommissionen.
(151)
Septemberplanen innehåller olika prognoser för produktionsvolymen för stålstrukturer, som det framgår av tabell 1 a nedan.
Tabell 1 a
Planerad produktion av stålstrukturer i ton (gemensam omstruktureringsplan från september 2008)
Produkter
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Kranarmar
274
2 000
2 000
2 000
2 000
2 000
2 000
Lyftkranar
0
1 100
1 500
1 500
1 500
1 500
1 500
Lagerstrukturer
1 500
6 000
16 000
22 400
36 000
36 000
36 000
Stålstrukturer för byggnader
0
1 100
3 000
4 000
4 000
4 000
4 000
Fartygsdelar
0
1 000
1 450
5 000
13 000
13 000
13 000
Totalt
1 774
11 200
23 950
34 900
56 500
56 500
56 500
b) Industriell och operationell omstrukturering
(152)
Den gemensamma omstruktureringsplanen tyder på att båda varvens produktionstillgångar avsevärt har gått ned i kvalitet och ligger på samma nivå som de europeiska varven produktionstillgångar i början av 1990-talet. De planerade investeringarna uppgår till 111 miljoner euro för skeppsbyggnad och 193 miljoner zloty för annat (175 miljoner zloty för vindkraftverk och 18 miljoner zloty för stålstrukturer).
(153)
Investeringarna i skeppsbyggnad kommer att genomföras i två överlappande faser mellan 2009 och 2011. De viktigaste investeringarna (21) görs i plåtskärning, tillverkningen av plana paneler, en ny rörverkstad och en ny hall för volymsektioner. Dessa investeringar bör tillsammans med de organisatoriska förändringarna leda till en förbättring av produktiviteten från nuvarande 45 mantimmar per kbt till målet på 20 mantimmar per kbt (22).
(154)
De främsta organisatoriska behoven gäller försäljning (kontrakt), inköp av material och tjänster, designresurser, produktion, humanresurser och informationsteknik.
(155)
Enligt den gemensamma omstruktureringsplanen inrättas ett planeringscentrum med ansvar för att produktionen planeras effektivt på de sammanslagna varvens alla organisatoriska nivåer. Syftet med detta centrum är att förbättra planering, schemaläggning, budgetering och kontroll av produktionsprocesserna.
(156)
I fråga om kontrakt avser ISD Polska att införa indexklausuler för att skydda varvet från prishöjningar på material och löner genom överföring av risken till redarna. Varvet planerar också att införa ett nytt modellkontrakt. Utdrag från vissa befintliga skeppsbyggnadskontrakt fanns bifogade till den gemensamma omstruktureringsplanen från september för att visa att varvet kan förhandla om indexklausuler som skydd mot fluktuationer i stålpriset.
(157)
För att skydda sig mot valutarisker avser varvet att införa den behövliga infrastrukturen efter identifiering av kostnader och intäkter som genererar valutarelaterad risk och definiera tillåtna exponeringsnivåer för risken. Riskhanteringssystemet i den gemensamma omstruktureringsplanen baserar sig på fyra huvudelement - beakta risken när varvets strategi fastställs (definition av risktolerans och riskkontroll), justera organisationsstrukturen, använda informationsteknik och införa olika metoder för att minimera risken (naturlig hedging, indexklausuler i kontrakt och inköp av finansiella produkter såsom valutaoptioner och terminer). I den gemensamma omstruktureringsplanen från september beskrivs de föreslagna valutasäkringsmetoderna i närmare detalj. Planen innehåller tre säkringsinstrument som varvet bör använda, en kvantifiering av orderbokens exponering för valutarisker fram till 2012 och en uppskattning av kostnaderna för dessa säkringsinstrument på den grunden. På grundval av planen kontaktade ISD Polska ett antal banker och dessa begärde tillgång till en lämplig säkringsstrategi för att kunna sammanställa säkringsanbud. Enligt planen skulle denna strategi utarbetas under de sex första månaderna av omstruktureringen.
(158)
Inom området produktion är målet att lösa problemet med ineffektiv logistik vid Gdansk-varvet och flaskhalsarna vid Gdynia-varvet. Enligt planen föreslås en uppdelning av arbetet mellan de två anläggningarna och ett nytt materialflödesschema.
(159)
I fråga om inköp och hantering av material är det främsta målet att få ned kostnaderna. Omstruktureringsåtgärderna omfattar t.ex. materialinköp på grundval av minst tre anbud, inköpssamarbete med Huta Częstochowa och lagerhantering.
(160)
Varvet planerar att anställa och utbilda kvalificerade arbetstagare och modernisera och utöka användningen av IT-teknik.
(161)
I fråga om personalpolitiken är målet att lösa problemet med hög omsättning och hög frånvaro. ISD Polska planerar att samarbeta med en lokal rekryteringsbyrå. På intern nivå omfattar planen system för karriärutveckling, införandet av incitamentsrelaterade betalningar (övertidshantering, utvärdering av anställda, frånvarokontroller och betalning enligt utfört arbete, punktlighet och kvaliteten på utfört arbete) och utveckling av en företagsidentitet. Enligt planen måste personalstyrkan minskas från det nuvarande antalet på 8 137 personer (2 651 vid Gdansk-varvet, 4 238 vid Gdynia-varvet och 1 248 vid Gdynia-varvets dotterbolag) till mellan 5 000 och 5 395 personer. Enligt den gemensamma omstruktureringsplanen från september kommer uppsägningarna att ske gradvis från 2009 till 2012. Den uppdaterade planen innehåller en kalkyl av personalomstruktureringens kostnader och verkningar.
(162)
Slutligen, i fråga om designverksamheten anges i planen att arbetet vid designavdelningen bör rationaliseras och vara närmare kopplat till produktionsprocessen.
(163)
Planen innehåller en kort allmän beskrivning av vad man vill uppnå med dessa organisatoriska omstruktureringsåtgärder. Enligt planen kommer den resulterande produktivitetsförbättringen att uppgå till cirka 12 mantimmar per kbt (23).
c) Finansiell omstrukturering
(164)
I fråga om finansiell omstrukturering anges i planen att det statliga stöd som anmäldes till kommissionen under den formella granskningens gång (se avsnitt 9 nedan) kommer att genomföras. Planen innehåller också ett kapitaltillskott från staten på 385 miljoner zloty för att täcka offentligrättsliga fordringar och ett antagande om att vissa offentligrättsliga fordringar (särskilt skulder till socialförsäkringsbyrån ZUS) kommer att kunna återbetalas som delbetalningar och vara återbetalda senast 2018 (de offentligrättsliga skulderna har ett nominellt värde på 418,8 miljoner zloty (24), att staten injicerar ett kapital på 250 miljoner zloty för att täcka förväntade förluster för 2008 och att ytterligare 200 miljoner zloty fås från industriutvecklingsbyrån för att finansiera rörelsekapital och slutligen, att staten tar över en potentiell fordran på 308 miljoner zloty som hör samman med pågående tvistemål rörande Gdansk-varvets skatteskulder.
(165)
Enligt planen kommer cirka 712 miljoner zloty av omstruktureringskostnaderna att finansieras från företagets framtida kassaflöden.
d) Kostnaderna för omstrukturering och det egna bidraget
(166)
Enligt den gemensamma omstruktureringsplanen uppgår Gdynia-varvets omstruktureringskostnader hittills till 936 702 419 zloty, inklusive investeringskostnader på 98 miljoner och skuldsanering på 365 miljoner zloty (25). Enligt den gemensamma omstruktureringsplanen har omstruktureringen vid Gdansk-varvet kostat 311 533 500 zloty, inklusive t.ex. investeringskostnader på 23 miljoner zloty och skuldsanering på 48 miljoner zloty (26). I den gemensamma omstruktureringsplanen från september ingår inga ändringar av tidigare kostnader men däremot ändringar av de förutspådda omstruktureringskostnaderna för de sammanslagna varven. Kostnaderna omfattar investeringskostnader på 552 miljoner zloty, återbetalning av offentligrättsliga skulder på 892 miljoner zloty (27), återbetalning av kommersiella skulder på 889 miljoner zloty, täckning av förväntade förluster för 2008 på 250 miljoner zloty (28), återbetalning av potentiella fordringar på 308 miljoner zloty i samband med pågående tvistemål rörande Gdansk-varvets skatteskulder, kostnaderna för rivning av överflödiga produktionstillgångar (slipar) på 42,8 miljoner zloty och kostnader för omstrukturering av personalen på 69 miljoner zloty. De förväntade kostnaderna uppgår till totalt 3 miljarder zloty.
(167)
Vid mötet den 30 september föreslog de polska myndigheterna att man vid utvärdering av storleken på det egna bidraget till omstruktureringskostnaderna inte räknar med det faktiska driftsstöd som tidigare har beviljats till varven. De polska myndigheterna föreslog att kommissionen i sin bedömning beaktar de omstruktureringskostnader som uppstod vid tidpunkten då investeraren tog över varvet. ISD Polska blev största aktieinnehavare i Gdansk-varvet den 28 november 2008 och de polska myndigheterna hävdar att omstruktureringskostnaderna som uppstått vid varvet efter det uppgår till 62,5 miljoner zloty. Utifrån att ISD Polska ännu inte äger aktier i Gdynia-varvet bör omstruktureringskostnader som tidigare har uppstått för det varvet inte beaktas. Det betyder att de omstruktureringskostnader som Polen föreslog vid mötet den 30 september skulle uppgå till 3,065 miljarder zloty.
(168)
ISD Polska vidhåller att varvets och aktieägarnas eget bidrag till omstruktureringskostnaderna motsvarar det som anges i tabell 1 b nedan, och motsvarar förslagen enligt den gemensamma omstruktureringsplanen från september.
Tabell 1 b
Eget bidrag till omstruktureringskostnaderna enligt den gemensamma omstruktureringsplanen
(i zloty)
Hävdat tidigare eget bidrag
1.
Gdynia-varvets försäljning av tillgångar
3 783 515
2.
Byte av skuld mot aktier (anställda och privata fordringsägare)
70 740 000
3.
Gdynia-varvets försäljning av finansiella tillgångar mellan den 1 maj 2004 och den 24 juni 2008
72 797 423
4.
Uthyrning av produktionstillgångar - Gdynia
8 335 000
5.
Investeringskostnader 2004-2007 - Gdynia
98 044 000
6.
ISD:s köp av aktier
35 875 059
7.
Investeringskostnader 2004-2007 - Gdansk
22 238 900
8.
Uthyrning av produktionstillgångar - Gdansk
14 700 000
9.
Omstruktureringslån från Bank Nord/LB
20 000 000
10.
Lån från ISD
2 000 000
Hävdat framtida eget bidrag
11.
Kapitalökning från ISD
305 000 000
12.
Kapitalökning från ISD
100 000 000
13.
Försäljning av tillgångar
240 000 000
14.
Lån för rörelsekapital
280 000 000
15.
Investeringslån för produktion annan än skeppsbyggnad
185 000 000
16.
Rörelsekapitallån för produktion annan än skeppsbyggnad
45 000 000
17.
Inköp av aktier från industriutvecklingsbyrån (29)
69 560 400
(169)
Enligt de förklaringar som Polen har lämnat om den gemensamma omstruktureringsplanen från den 7 juli 2008 och den gemensamma omstruktureringsplanen från september är de externa finansieringskällor som förtecknas under punkterna 14-16 för närvarande inte kända.
(170)
ISD Polska förväntar sig att få ett rörelsekapitallån på 280 miljoner zloty år 2012 och bedömer detta antagande som realistiskt med tanke på det gynnsamma förhållandet mellan skuld och EBITDA (resultat före räntor, skatt, avskrivningar och amorteringar) som förväntas för 2012.
(171)
Vad gäller lån för produktion annan än skeppsbyggnad (vindkraftverk, punkterna 15-16), avser ISD Polska att etablera ett särskilt dotterbolag till de sammanslagna varven för produktionen av vindkraftverk och förväntar sig att denna verksamhet attraherar utomstående kapital. Den gemensamma omstruktureringsplanen från september innehåller ytterligare information om investeringslånet för vindkraftverksprojektet (punkt 15). Den inbegriper en sammanfattning av vindkraftverksprojektet för översändning till flera banker för övervägande. Två intresseförklaringar rörande detta projekt, från Kredyt Bank (KBC) och Fortis Bank av den 4 augusti respektive den 4 september 2008, fanns bifogade till omstruktureringsplanen. Fortis Bank hävdar att det är allmänt känt att den är intresserad i projekt som gäller förnybar energi. Den konstaterar att ISD:s vindkraftverksprojekt verkar vara mycket intressant och att den välkomnar närmare diskussioner om särskilda frågor. Kredyt Bank bekräftar att den är intresserad av att finansiera projekt rörande förnybar energi. Banken lämnar en förteckning över de analyser som måste genomföras innan banken tar upp en låneansökan för prövning - en utvärdering av affärsplanen och den finansiella modellen baserad på faktiska antaganden som speglar marknadslagarna, en utvärdering av projektets lönsamhet och dess känslighet för faktorer såsom materialpriser och valutakurser, en utvärdering av befintliga leveranskontrakt och resultatet av pågående administrativa förfaranden rörande rättslig status för den mark på vilken projektet är avsett att genomföras.
(172)
Genom en skrivelse av den 8 juli 2008 lämnade Polen en förteckning över finansiella tillgångar och produktionstillgångar som ISD Polska avsåg att sälja för att få in intäkter på 189 miljoner zloty. I den gemensamma omstruktureringsplanen från september korrigeras denna siffra till 240 miljoner zloty. Den största skillnaden ligger i uppskattningen av huvudkomponenten i avyttringarna, nämligen försäljningen av mark som för närvarande upptas av de tre sliparna vid Gdansk-varvet. I omstruktureringsplanen från juni görs en uppskattning av nettointäkten från försäljningen (försäljningspris minus kostnaderna för att förbereda marken för försäljning), medan det i septemberplanen görs en uppskattning av det nominella värdet för intäkterna från försäljningen och förberedelserna av marken införlivas i uppskattningen av omstruktureringskostnaderna. En oberoende utvärdering av marken fanns bifogad till septemberplanen. Enligt denna utvärdering anges inte markens aktuella marknadspris utan en uppskattning av markens värde för en investerare som köper den för utvecklingsändamål (bostäder, kontorsbyggnader).
(173)
Polen förklarade att sliparna vid Gdansk-varvet och den omgivande marken för närvarande ägs av företaget Synergia 99. Gdynia-varvet är en av aktieägarna i Synergia och har enligt aktieägaravtalet rätt att förvärva sliparna och omgivande mark om Synergia avvecklas. Enligt informationen från Polen är uppdelningen av Synergias tillgångar mellan aktieägarna beroende av förloppet för pågående administrativa förfaranden för att fastställa gränserna för hamnen i Gdansk.
(174)
Enligt den gemensamma omstruktureringsplanen från september berör de pågående administrativa förfarandena inte marken vid sliparna, och det finns ett intygande från Synergia 99 av den 28 augusti 2008 om att företaget kommer att anhålla om att de behöriga myndigheterna utesluter marken som sliparna är belägna på från hamnområdet.
(175)
I septemberplanen redogörs också för arrangemangen för avvecklingen av Synergia 99 enligt det som företagets aktieägare har avtalat. Avvecklingen kommer att ske i två faser. Vid den första fasen delas Synergia 99 upp i två företag som vart för sig tar över öronmärkta tillgångar från Synergia 99, och vid den andra fasen blir Gdynia-varvet enda ägare av företaget som har förvärvat marken där sliparna är belägna. Enligt planen ska den första fasen genomföras vid ett möte mellan Synergias aktieägare den 15 oktober 2008. Den planerade uppdelningen är dock beroende av hur hamngränserna ändras. Aktieägaravtalet om arrangemangen för att avveckla Synergia 99 är tidsbegränsat.
(176)
Enligt Gdynia-varvets balansräkning uppgår varvets innehav i Synergia 99 till 40 miljoner zloty. Enligt gemensamma omstruktureringsplanen från september (30) bekräftade styrelsen för Synergia 99 att det nominella värdet på Synergias tillgångar, som utgör grunden för aktieägaravtalet om uppdelningen av tillgångarna om företaget avvecklas, uppgår till […] (31) miljoner euro och att detta belopp enligt styrelsen återspeglar marknadsvärdet. Enligt styrelsens utlåtande till aktieägarna hade en oberoende sakkunnig bekräftat att marknadsvärdet för marken som sliparna är belägna på vid den tidpunkten uppgick till […] miljoner zloty.
e) Finansiella prognoser
(177)
Den gemensamma omstruktureringsplanen från september innehåller reviderade finansiella prognoser. De baserar sig på vissa antaganden rörande inflation (tre månaders WIBOR), valutakursen mellan US-dollar och zloty och materialkostnaderna, som i sin tur baserar sig på uppskattningar gjorda av utomstående sakkunniga. Valutakursen mellan zloty och US-dollar fastställdes i juni till 2,254 för 2008 och 2,32 för 2009, medan valutakursen i septemberplanen på grundval av ett utomstående utlåtande (32) fastställdes till 2,32 för hela omstruktureringsperioden. Stålpriset som i juni fastställdes till 1 381 US-dollar per ton för 2008, gick ned till 1 211 US-dollar per ton för 2011 och steg igen till 1 359 US-dollar per ton för 2014. Septemberplanen bygger på högre stålpriser (1 539 US-dollar per ton för 2009, 1 350 US-dollar per ton för 2011 och 1 516 US-dollar per ton för 2014). I den gemensamma omstruktureringsplanen från juni förutsågs att lönerna skulle öka med 7,6 % för 2009, 7 % för 2010, 6 % för 2011 och cirka 5 % efter 2012. I septemberplanen förutspås mindre ökningar, som är 5,8 % för 2009, 5 % för 2010, 4 % för 2011 och 2012 och 3 % per år efter 2012 (33). I juniplanen förutspås en inflation på cirka 2,2 %. Enligt septemberplanen kommer inflationen att vara högre, med början från 3,4 % för 2009 (34) för att sedan gradvis minska (till 2,5-2,6 % efter 2012) (35).
(178)
Den främsta ändringen av de finansiella prognoserna i septemberplanen jämfört med juniplanen gäller intäkterna från försäljning av fartyg och verksamhet utanför skeppsbyggnad. I septemberplanen förutspås särskilt väsentligt högre priser för biltransportfartyg, en av de två huvudprodukterna, och denna ändring har kraftig inverkan på prognoserna för resultaträkningen.
(179)
Prognosen för den konsoliderade resultaträkningen för verksamhet inom och utanför skeppsbyggnad visar enligt septemberplanen positiva vinstmarginaler från och med 2009 (4,1 % för 2009, 3,1 % för 2010, 7,4 % för 2011 och 6,4 % vid omstruktureringsperiodens slut 2012). Vinstmarginalerna förutspås gå ned till 4,3 % för 2014 (nedgång på marknaden) för att sedan gradvis gå upp till 7,7 % 2017.
(180)
Den gemensamma omstruktureringsplanen från juni innehöll en sammanfattning av en känslighetsanalys rörande verkningarna av vissa ändringar i de viktigaste underliggande antagandena om EBITDA och ackumulerad vinst under en tioårsperiod. Särskilt analyseras verkningarna av en uppskrivning med ytterligare 5 groszy för zlotyn och en ytterligare ökning av stålpriser och löner med 5 %. I den gemensamma omstruktureringsplanen från september ingår en ny och utförligare känslighetsanalys som särskilt visar inverkan av en uppskrivning på 5 % av zloty mot US-dollar. I den gemensamma omstruktureringsplanen från september antas att Polen inför euron som valuta år 2013, och därefter påverkas varvets verksamhet inte av fluktuationer i växelkursen mellan zloty och US-dollar. Den nya känslighetsanalysen visar verkningarna av en nedskrivning på 5 % av US-dollar mot euro under 2013-2017 (dvs. efter det att Polen antas ha infört euro).
(181)
Enligt de finansiella prognoserna i juniplanen kommer odiskonterad återbetalning (oavsett pengarnas föränderliga värde över tiden) inte att nås förrän under det elfte verksamhetsåret, dvs. 2019. I denna beräkning beaktades endast investerarens ekonomiska åtagande (440 miljoner zloty), vilket betyder att det ackumulerade kassaflödet för den granskade perioden endast jämförs med kapitaltillskottet från investeraren, utan beaktande av det faktum att staten förväntas göra ett betydande kapitaltillskott först. Enligt planen kommer cirka 712 miljoner zloty av omstruktureringskostnaderna att finansieras från företagets framtida kassaflöden.
(182)
Den gemensamma omstruktureringsplanen från september innehåller en diskonterad beräkning för återbetalningsperioden som uppgår till tio år. Enligt planen antas också att en stor del av omstruktureringskostnaderna (712 miljoner zloty) (36) kommer att täckas av framtida kassaflöden.
7. PSC:S OMSTRUKTURERINGSPLAN
(183)
PSC etablerades i Polen år 2007 i syfte att förvärva Gdynia-varvet. PSC tillhör två företag, Marine Co och Maritim Shipyard, som kontrolleras av den polska affärsmannen Janusz Baran. De två företagen har varit verksamma sedan 1990-talet i Gdynia, Gdansk och Szczecin inom skepps- och båtbyggnad och som underleverantör för större varv, främst i Tyskland, Norge, Nederländerna och Frankrike, till vilka företagen har levererat block och sektioner och tillhandahållit tjänster. Gruppen har som helhet 1 500 anställda.
a) Försäljningsstrategi
(184)
I fråga om marknadsstrategi utgår planen från att företaget koncentrerar sig på containerfartyg, biltransportfartyg och gastankfartyg och att upp till tio PSV-fartyg tillverkas per år. Likaså antas att varvet i framtiden kommer att tillverka tolv fartyg per år, vilket motsvarar varvets kapacitet efter stängningen av den mindre dockan. I avsnittet om framtida tillverkning antas att antalet tillverkade fartyg kommer att öka (från 6 under 2008 till 12 under 2009, 17 under 2010 och 21 under 2012). Enligt den bifogade finansiella modellen, som tydligen har använts som grund för uppskattning av de finansiella prognoserna, antas också att tillverkningen kommer att öka till 21 fartyg under 2012.
(185)
Enligt planen förutspås också diversifiering av verksamheten och uppförandet av en containerterminal inom varvets aktuella gränser. Enligt planen skulle varvet efter kapacitetsminskningen ha en oanvänd kustremsa där man kunde uppföra en containerterminal med kapacitet för 150 000 TEU-enheter per år.
b) Industriell och operationell omstrukturering
(186)
De huvudsakliga omstruktureringsåtgärder som föreslås är industriell omstrukturering via ett investeringsprogram för ökning av produktiviteten, minskning av kostnaderna och förkortning av produktionscykeln. Den uppskattade kostnaden för investeringsprogrammet för skeppsbyggnad uppgår till 80 625 000 euro. Det finns även 50 miljoner zloty (cirka 15 miljoner euro) avsatta för investering i en containerterminal. Detta innebär att de totala investeringskostnaderna uppgår till 95,6 miljoner euro. Enligt en annan del av omstruktureringsplanen uppskattas dock de totala investeringarna till 131 miljoner euro (443 miljoner zloty). Skillnaden mellan dessa två uppskattningar förklaras inte i planen. Enligt planen bör genomförandet av dessa åtgärder sänka kostnaderna per fartyg med 25 % över den berörda femårsperioden.
(187)
I planen anges också införandet av ett integrerat IT-system för hantering av alla områden av varvets verksamhet - design, leveranser, lager, stålbearbetning, planering, produktionsövervakning och redovisning.
(188)
Enligt planen kommer den aktuella personalstyrkan att bibehållas eller minskas med 650 personer. Det framgår inte klart vilka faktorer som kan inverka på valet av det ena eller det andra alternativet. Enligt planen kommer ett incitamentsbaserat ersättningssystem att genomföras.
(189)
I fråga om ett av varvets största problem - utsattheten för valutafluktuationer och stigande stålpriser - föreslås i planen indexklausuler för kontrakten och s.k. naturlig hedging (kostnaderna betalas i samma valuta som intäkterna).
(190)
Planen utgår också från att fartygsfinansieringen säkras genom förskottsbetalningar som garanteras av exportkreditorganet för en premie som är förmånligare än den normala premien för företag med sund ekonomi, och överbryggningslån som garanteras av staten.
c) Finansiell omstrukturering
(191)
I fråga om finansiell omstrukturering utgår planen från att befintliga kontrakt kommer att omförhandlas för att minska förväntade förluster. Enligt planen leder omstruktureringen till en prishöjning på 30 % (till den nivå som råder på marknaden) och genererar tilläggsintäkter på 100 miljoner US-dollar.
(192)
För att planen ska kunna genomföras måste staten bevilja ytterligare stöd i form av ett kapitaltillskott på 515 miljoner zloty, avskriva och sanera offentligrättsliga skulder till ett belopp på totalt 497 miljoner zloty och täcka varvets alla andra ackumulerade eller potentiella skulder (såsom framtida förluster på befintliga kontrakt eller tvistemål). Till slut anmodar investeraren staten att säkerställa att produktionen under omstruktureringsperioden garanteras av exportkreditorganet för en premie som är förmånligare än den normala premien för företag med sund ekonomi och att staten lämnar garantier för rörelsekapital till ett belopp på 297 miljoner zloty.
d) Eget bidrag
(193)
I fråga om det egna bidraget utgår planen från ett kapitaltillskott från investeraren på 500 miljoner zloty för att finansiera investeringarna och täcka förväntade förluster på befintliga kontrakt. Enligt planen föreslås att det egna bidraget till omstruktureringsprocessen också inbegriper intäkterna på 50 miljoner zloty från den planerade försäljningen av tillgångar och intäkter från försäljning av tillgångar som gjordes efter anslutningen (124,5 miljoner zloty). Detta skulle öka det egna bidraget till 675 miljoner zloty. I omstruktureringsplanen anger investeraren dock ett eget bidrag som endast uppgår till 475 miljoner zloty.
e) Finansiella prognoser
(194)
De finansiella prognoserna baserar sig på en stabil valutakurs på 3,46 zloty per euro och 2,2 zloty per US-dollar. Prognoserna baserar sig på antagandet om att antalet byggda fartyg ökar till 21 under 2012 och att investeraren faktiskt planerar att öka skeppsbyggnadsverksamheten vid varvet. Försäljningen förväntas uppgå till 1,2 miljarder zloty under 2008 och förväntas öka kontinuerligt och nå upp till 2,6 miljarder zloty fram till 2012 (en ökning med 116 % jämfört med 2008).
8. KOMPENSATIONSÅTGÄRDER
(195)
Kommissionen antog, i samarbete med sin externa konsult och varvet, nedan beskrivna metod för utvärdering av den kapacitetsminskning som Polen hade föreslagit som kompensationsåtgärd.
(196)
För att kompensationsåtgärderna ska vara effektiva måste kapacitetsminskningen vara tillräcklig för att säkerställa att varvets framtida kapacitet efter omstruktureringen är lägre än för närvarande.
(197)
Kommissionen gjorde först en bedömning av varvets aktuella tekniska kapacitet och konstaterade att monteringen av fartyg i dockorna utgjorde en av flaskhalsarna i varvets produktionsprocess men att detta problem inte enkelt kan lösas genom outsourcing. Enligt den metod som kommissionen använde och som varken de polska myndigheterna eller varvet hade några invändningar mot, beräknas kapaciteten utifrån monteringstiden i dockan och ett typiskt urval fartyg (eftersom montering av fartyg med olika kbt-värden kan ta lika lång tid).
(198)
Den aktuella kapaciteten anges enligt den tid det i verkligheten tar att montera ett fartyg (av en viss typ) i dockorna. Denna tidsåtgång bör återspegla alla aktuella brister i produktionsprocessen, t.ex. låg produktivitet, flaskhalsar, föråldrade tillgångar, ineffektiva produktionsflöden och problem med arbetskraften. De finansiella begränsningar som påverkar varvet till följd av varvets svåra finansiella situation är den enda faktor som kan användas för att justera monteringstiden. Oregelbunden eller bristande tillgång till rörelsekapital kan leda till allvarliga störningar i produktionsprocessen. Eftersom denna faktor är extern och kännetecknar alla företag i finansiella svårigheter och faktorn inte är kopplad till ineffektivitet från själva företagets sida, utgick kommissionen från att varvets faktiska prestanda kunde justeras genom ett antagande om att det finns enkel tillgång till rörelsekapital.
(199)
I uppskattningen av den framtida kapaciteten beaktas den tid som sannolikt krävs för montering av ett fartyg (av en viss typ) i dockan, med antagandet om att varvets produktivitet kan jämföras med ett riktmärke som har satts av andra konkurrenskraftiga varv i Europa. Med andra ord behöver man beakta verkningarna av den nödvändiga moderniseringen av anläggningarna och införandet av optimala arbetsförhållanden (organisation, material, personalstyrka).
(200)
Modernisering kan inte undvikas om varvet vill återställa sin långsiktiga lönsamhet. Den tillhörande produktivitetsökningen skulle ge varvet möjlighet att minska insatserna och öka produktionstakten. När olika aspekter av produktionen förbättras kommer kapaciteten, dvs. förmågan att bygga ett visst antal fartyg, att öka. Det bör därför noteras att nedläggningen av vissa anläggningar, t.ex. den föreslagna nedläggningen av SD I-torrdockan vid Gdynia-varvet, helt och hållet kan uppvägas av kapacitetsökningen vid den kvarblivande dockan. För att kompensationsåtgärderna ska tjäna sitt ändamål måste kapacitetsminskningen vara sådan att varvets kapacitet efter avslutad omstrukturering, dvs. efter investeringar och produktivitetsökningar, är lägre än för närvarande. Endast på så sätt kan man samtidigt nå målet med långsiktig lönsamhet (vilket kräver ökad produktivitet) och målet med att snedvridningen av konkurrensen begränsas till ett minimum.
(201)
För att säkerställa att aktuell och framtida kapacitet beräknas enligt samma metod, bör samma produktblandning (samma typer av fartyg) användas som grund. Alternativt kan man använda ett ”genomsnittsfartyg” (ett fartyg med genomsnittligt kbt enligt varvets orderbok).
(202)
Ursprungligen angav Gdynia-varvet att det hade en teknisk kapacitet på 540 000 kbt. Efter att den ovan nämnda metoden hade förtydligats och överenskommits mellan kommissionen och Gdynia-varvet angav varvet att de tekniska antagandena för beräkning av varvets aktuella kapacitet, med borträkning av de finansiella begränsningarna, bestod av en dockningscykel på tre månader med parallell montering av upp till tre fartyg i olika skeden av färdigställande (delvis användning av semi-tandem-metoden i den större SD II-dockan), vilket ger en kapacitet på upp till fjorton fartyg per år. Det hypotetiska urvalet var typiskt för varvet, vilket bekräftades av den befintliga orderboken och den försäljningsstrategi som lades fram i omstruktureringsplanen från 2006. Med ett genomsnittligt kbt-värde på 27 000 per fartyg uppskattades den aktuella kapaciteten utan finansiella begränsningar till 378 000 kbt.
(203)
För undersökning av hur de befintliga finansiella begränsningarna inverkade på produktionsprocessen (t.ex. hur många veckor/månader längre produktionscykeln är till följd av fördröjningar i materialförsörjning på grund av bristen på rörelsekapital) och för bedömning av huruvida begränsningarnas inverkan har över- eller underskattats, jämförde kommissionen denna siffra med det bästa resultatet under de senaste åren (12 fartyg med totalt 272 000 kbt under 2002). För det första noterade kommissionen att diskrepansen mellan det bästa resultatet under 2002 och den aktuella tekniska kapaciteten delvis berodde på skillnader i orderböckerna. Varvets aktuella tillverkning gällde fartyg med ett högre kbt-värde. Om varvet hade tillverkat fartyg med ett genomsnittligt kbt-värde på 27 000 under 2002 skulle varvets totala tillverkning ha varit 324 000 kbt. Den återstående skillnaden kan tillskrivas de finansiella begränsningarnas inverkan på produktionsprocessen och den motsvarar cirka två fartyg med ett genomsnittligt kbt-värde, dvs. en skillnad på 14 % som kommissionen anser vara ett rimligt antagande.
(204)
Vad beträffar den framtida kapaciteten och under antagandet att båda dockorna används, förklarade varvet att den större SD II-dockan endast kan användas för parallell konstruktion och för semi-tandem-metoden där upp till fyra skrov i olika faser av färdigställande kan konstrueras parallellt. På detta sätt skulle varvet kunna bygga 18 fartyg, utifrån en dockningscykel på tre månader (37). Utifrån ett genomsnittligt kbt-värde på 27 000 per fartyg skulle varvets framtida kapacitet med båda dockorna vara 486 000 kbt. Varvets framtida kapacitet efter nedläggning av den mindre SD I-dockan skulle vara 12 fartyg eller 324 000 kbt, utifrån ett genomsnittligt kbt-värde på 27 000.
(205)
På grundval av dessa siffror konstaterade kommissionen att kapacitetsminskningen efter nedläggning av den mindre SD I-dockan skulle motsvara cirka 14 %. Med beaktande av att varvet i fortsättningen endast skulle ha kvar en enda sjösättningsanläggning, torrdockan SD II, och då varvet med hjälp av en utförlig nollresultatanalys visade att all reduktion av kapaciteten för SD II-torrdockan utöver nedläggningen av SD I-dockan skulle äventyra varvets långsiktiga lönsamhet, slöt kommissionen preliminärt sig till att den nedläggning av SD I-dockan som Polen hade föreslagit skulle vara en tillräcklig kompensationsåtgärd.
(206)
ISD Polskas gemensamma omstruktureringsplan innehöll förslag till en alternativ uppsättning kompensationsåtgärder mot bakgrund av den valda affärsstrategin. Planens kompensationsåtgärder inom ramen för granskningen av statligt stöd till Gdansk-varvet och Gdynia-varvet omfattar nedläggningen av tre slipar vid Gdansk-varvet fram till den 31 december 2008 i den mån det är tekniskt, organisatoriskt och rättsligt möjligt att överföra befintlig produktion vid Gdansk-varvet till den mindre dockan vid Gdynia-varvet. Vid mötet den 8 juli 2008 antog ISD Polska att arbetet med att utrusta den mindre dockan vid Gdynia-varvet inte gör det möjligt att lägga ned sliparna före andra halvan 2009. I gemensamma omstruktureringsplanen från september föreslås att nedläggningen av de två sliparna skjuts upp fram till juni 2009 och nedläggningen av den tredje slipen till oktober 2009 (38). Dessutom begränsas varvets kapacitet till 400 000 kbt per år för en period på tio år från Polens anslutning till Europeiska unionen, dvs. fram till 2014.
(207)
Vid mötet den 30 september underrättade ISD Polska kommissionen om att ISD Polska som en ytterligare kompensationsåtgärd kunde minska sin produktion med ytterligare 360 000 kbt per år för en tioårsperiod från tidpunkten då sliparna läggs ned. Likaså konstaterade ISD Polska att sliparna kunde läggas ned tidigare än vad som anges i omstruktureringsplanen av den 12 september, dvs. sliparna B3 och B5 kunde läggas ned i slutet av april 2009 och slip B1 i slutet av augusti 2009.
(208)
Enligt PSC:s omstruktureringsplan säljs den mindre dockan i början av 2009. Den förväntade intäkten på 170 miljoner zloty ger en ökning av varvets rörelsekapital.
9. STATLIGT STÖD BEVILJAT TILL GDYNIA-VARVET (LÄGET I JUNI 2008)
(209)
Enligt de polska myndigheterna har Gdynia-varvet sedan den 1 maj 2004 mottagit statligt stöd enligt det som anges i tabellerna 1-4.
(210)
I tabell 1 visas det stöd som har beviljats mellan den 1 maj 2004, datumet för Polens anslutning till EU, och den 30 juni 2007. Polen anmälde dessa åtgärder genom en skrivelse av den 13 juli 2007. Vissa av dessa åtgärder beskrivs i del B i bilaga I till beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande.
(211)
Polen lämnade tilläggsredogörelser rörande omstruktureringen av skulder enligt kapitel 5a. De polska myndigheterna konstaterade att varvet gjorde en överföring till Operator (39) av tillgångar för ett värde på minst 45 % av de överförda fordringarna (40). Enligt Polen motsvarar stödinslaget därför 55 % av det nominella värdet av de fordringar som överförts till Operator. Det nominella värdet anges i tabell 1 nedan.
(212)
Lånen i tabell 1 med statsgaranti beviljades med en räntesats som motsvarade 1 månads LIBOR + 100 räntepunkter och vid tidpunkten då garantierna lämnades uppskattade de polska myndigheterna sannolikheten för betalningsförsummelse till 60-70 %. Statsgarantierna beviljades mot säkerhet i form av en växel som överläts in blanco utfärdad av varvet och en notariell handling genom vilken varvet godtog indrivning av varvets tillgångar upp till 120 % av garantins värde. Staten tog ut en premie som motsvarade 0,4 % av det garanterade beloppet.
(213)
I tabell 1 finns också lån som beviljats av Korporacja Polskie Stocznie (nedan kallat KPS) för finansiering av varvets behov av rörelsekapital. Polen hävdar i sina framlägganden av den 11 juli 2007 och den 9 januari 2008 att dessa lån inte utgör statligt stöd eftersom den uppburna räntan motsvarade riskbedömningen för det särskilda projekt för vilket lånen ansöktes.
(214)
För lånen beviljade 2005-2007 debiterade KPS en ränta som varierade från 9,6 % till 13,46 %, med en genomsnittlig fast räntesats på 10,64 %. Därutöver debiterade KPS en engångsavgift på mellan 0,1 % och 0,4 %. Enligt de polska myndigheterna krävde KPS säkerhet i form av godkännande av indrivning, ett avtal om överlåtelse av fordringar, en växel, en revers eller pantförskrivning av tillgångar (41).
(215)
KPS grundades 2004 som ett helägt dotterbolag till industriutvecklingsbyrån för att agera som riskkapitalfond för byrån. KPS var ursprungligen avsett att delta i konsolideringen av de tre största varven i Polen, men projektet övergavs 2006. Enligt information från Polen 2006 (42) skulle KPS finansieras genom ett kapitaltillskott från industriutvecklingsbyrån, ett bidrag in natura (aktier i utomstående företag) från byrån och ett revolverande banklån som garanterades av byrån, som var särskilt öronmärkt som finansiellt stöd till varven. Enligt den polska regeringens webbplats skulle KPS även stödja varvsverksamheten i Polen genom emittering av obligationer som helt och hållet garanterades av industriutvecklingsbyrån. I dokumentet om en strategi för varvssektorn i Polen 2006-2010 (43) bekräftas att KPS skulle generera medel genom att utfärda skuldebrev till ett värde på omkring 100 miljoner US-dollar, som säkrades genom de tillgångar som var öronmärkta för omstruktureringen av varvsindustrin i form av medel som överfördes från staten till industriutvecklingsbyrån.
(216)
I tabell 2 visas de åtgärder som kommissionen underrättades om efter den 13 juli 2007 genom skrivelser av den 6 december 2007 och den 12 februari 2008. Åtgärderna bestod av två lån från industriutvecklingsbyrån för att finansiera rörelsekapital (löner och kommersiella skulder). I tabell 2 visas också ett lån som KPS beviljat enligt sitt beslut nr 02/11/2007, som kommissionen underrättades om genom en skrivelse av den 9 januari 2008 (44) men kommissionen har inga närmare uppgifter om lånebelopp eller lånetid. KPS debiterade en ränta på 10,5 % och en engångsavgift på 0,1 %.
(217)
Mot bakgrund av varvets svåra finansiella situation kan kommissionen inte utesluta att ytterligare statligt stöd av liknande karaktär har beviljats till förmån för Gdynia-varvet.
(218)
I tabell 3 visas Gdynia-varvets utestående offentligrättsliga skulder den 30 september 2007. Polen lämnade denna information den 9 januari 2008. I samma skrivelse bekräftade Polen att Gdynia-varvet inte hade skött sina offentligrättsliga skulder regelbundet. Varvet hade återbetalat sina skulder till socialförsäkringsbyrån (ZUS) i den mån det var möjligt i den finansiella situation som varvet befann sig i när skulderna förföll till betalning.
(219)
Enligt bilaga 1 till skrivelsen från Polen av den 9 januari 2008 uppgick de utestående skulderna till relevanta offentliga organ den 1 maj 2004 till cirka 254 miljoner zloty. Mellan den 1 maj 2005 och den 30 september 2007 uppstod nya skulder på cirka 362 miljoner zloty. Under den tiden hade Gdynia-varvet de facto återbetalt cirka 194 miljoner zloty (45). Den 30 september 2007 uppgick de utestående skulderna till cirka 423 miljoner zloty.
(220)
Gdynia-varvet planerade att återbetala minst en del av de utestående skulderna med hjälp av statens kapitaltillskott på 515 miljoner zloty, som i sin tur var beroende av ett kapitaltillskott från en privat investerare som hade valts inom ramen för den privatiseringsprocess som beskrivs ovan.
(221)
Efter Polens anslutning till EU mottog Gdynia-varvet stöd som enligt Polens bedömning ”hade beviljats för andra ändamål än för omstrukturering” (se tabell 4 nedan). Det handlade om statligt stöd på totalt 412 000 zloty för forskning och utveckling och för utbildning.
(222)
Gdynia-varvet har också mottagit stöd utöver det stöd som visas i tabellerna 1-4 nedan.
(223)
I sin skrivelse av den 11 juli 2007 (46) anmälde Polen ett antal åtgärder som betecknades som ”åtgärder som ska beviljas […] mellan den 1 juli 2007 och slutet av omstruktureringsprocessen”.
(224)
Kommissionen noterar framför allt att dessa åtgärder inbegriper en eventuell avskrivning av ränta som upplupit mellan den 1 juli 2003 och den 15 mars 2005 på offentligrättsliga skulder som omstrukturerats enligt kapitel 5a och som totalt uppgick till 6 905 304 zloty. Enligt Polen är frågan huruvida denna ränta ska avskrivas eller inte föremål för en dispyt mellan Gdynia-varvet och behöriga polska myndigheter vid de nationella domstolarna. Eftersom denna ränta hör samman med de huvudsakliga skulderna som har omstrukturerats enligt kapitel 5a och som visas i tabell 1 nedan anser kommissionen att avskrivningen av räntan också utgör statligt stöd upp till det fulla beloppet (47) och att den därför omfattas av detta beslut.
(225)
Kommissionen noterar också att tabellen innehåller flera åtgärder som innebär uppskov av betalningar eller avskrivning av offentligrättsliga skulder. Det är inte klart i hur stor utsträckning dessa åtgärder berör de offentligrättsliga skulder som förtecknas i bilaga 1 till skrivelsen från Polen av den 9 januari 2008 (som sammanfattas i tabell 3 nedan).
(226)
Det viktigaste är att Gdynia-varvet kunde utnyttja produktionsgarantier från exportkreditorganet (nedan kallade förskottsbetalningsgarantier eller exportkreditorganets garantier). Praktiskt taget all skeppsbyggnad från och med den 1 maj 2004 finansierades med stöd av dessa garantier. Mellan den 1 maj 2004 och den 12 juni 2008 mottog Gdynia-varvet totalt 108 garantier för ett totalvärde på 3 095 529 638 zloty för fartyg som byggdes vid Gdynia-varvet (inte Gdansk-varvet som tidigare var ett dotterbolag till Gdynia-varvet) (48). I sitt framläggande av den 11 juli 2007 underrättade Polen kommissionen om att exportkreditorganet skulle fortsätta bevilja garantier till Gdynia-varvet fram till slutet av 2008.
(227)
Ett gemensamt drag inom branschen är att varven i regel inte har tillräckligt med eget rörelsekapital för att konstruera fartyg och är beroende av finansiering utifrån, genom lån (s.k. produktionslån) eller förskottsbetalningar från redarna för finansiering av produktionen. Redarna betalar i regel 80 % av priset i form av förskottsbetalningar som betalas i takt med att vissa produktionssteg slutförs, och 20 % betalas vid leverans. Redarnas deltagande i finansieringen är därför avgörande. Exportkreditorganet beviljade garantier till Gdynia-varvet för att garantera förskottsbetalningarna från redarna mot risken för att varvet inte uppfyller sin skyldighet att leverera fartyget.
(228)
Flera framlägganden från Polen rörande funktionen hos exportkreditorganets garantisystem (49) tyder på att garantierna beviljades Gdynia-varvet på följande sätt. Först tecknas ett avtal med redaren som typiskt innehåller ett villkor om att varvet inom en viss tidsperiod ordnar garantier för finansiering av produktionen från exportkreditorganet. Exportkreditorganet intygar att det åtar sig att garantera finansieringen av hela fartyget genom att bevilja garantier för förskottsbetalningarna. Därefter aktiverar exportkreditorganet genom individuella avtal garantin för varje enskild förskottsbetalning (i regel fyra). Exportkreditorganets totala risk i det fallet att varvet inte uppfyller sin skyldighet att leverera fartyget uppgår i regel till 80 % av fartygets pris, dvs. totalbeloppet för förskottsbetalningarna från redaren. Denna totalrisk var känd när exportkreditorganet utfärdade sitt intyg om att garantera finansieringen från redaren. Garantin löpte ut vid leverans av fartyget.
(229)
Exportkreditorganets verksamhet omfattar olika områden (50) och verksamheten är i huvudsak uppdelad mellan kommersiell verksamhet och verksamhet som organet gör för statens del och som garanteras av staten. För den senare nämnda verksamheten hålls ett separat bankkonto i namnet ”Interes Narodowy”. Garantierna till Gdynia-varvet ingår i den del som i sin tur garanteras av staten.
(230)
Enligt information från Polen beviljade exportkreditorganet Gdynia-varvet garantier för förskottsbetalningar mot en avgift vars storlek varierade enligt garantibeloppet. Avgiften uppgår till 2 % per år för garantier som inte överskrider 35 miljoner zloty och 1 % per år för garantier över 35 miljoner zloty. Som säkerhet kräver exportkreditorganet överlåtelse av äganderätten till fartyget, fartyget under byggnation och byggnadsmaterialet. Samma villkor bör gälla för garantier som exportkreditorganet beviljar före slutet av omstruktureringsperioden, dvs. före 2012.
(231)
Till slut noterar kommissionen att Polen den 3 juni 2008 antog ett beslut om att bevilja Gdynia-varvet ett ytterligare kapitaltillskott på 515 miljoner zloty.
(232)
Tabellerna 1-4 och informationen ovan visar att Gdynia-varvet sedan den 1 maj 2004 har mottagit stöd till ett nominellt värde på 5 018 862 443 zloty (cirka 1 434 miljoner euro).
Tabell 1
Statligt stöd som beviljats Gdynia-varvet mellan den 1 maj 2004 och den 30 juni 2007, enligt information från de polska myndigheterna
Stöd nr
Beviljande myndighet
Stödinstrument
Rättslig grund
Besluts- eller avtalsnummer
Datum då stödet beviljades
Ikraftträdande
Period för vilken stödet beviljades
Stödets nominella värde
(i zloty)
1
2
3
4
5
6
7
8
9
1.
Staten
Garanti - fartyg nr 8276/1
Lagen av den 8 maj 1997 om juridiska personer (polsk författningssamling 2003/174, punkt 1689, i sin ändrade lydelse)
Ministerdekret nr 198/2004 av den 24.8.2004
24.8.2004
3.9.2004
Fram till 30.3.2006
75 000 000,00
2.
Staten
Garanti - fartyg nr 8276/2
Ministerdekret nr 198/2004 av den 24.8.2004
24.8.2004
3.9.2004
Fram till 11.12.2006
75 000 000,00
3.
Staten
Garanti - fartyg nr 8245/1-4
Ministerdekret nr 213/2004 av den 7.9.2004
7.9.2004
17.9.2004
Fram till 27.2.2007
82 531 200,00
4.
Staten
Garanti - fartyg nr 8148/11 och 8184/14-17
Ministerdekret nr 222/2004 av den 21.9.2004
21.9.2004
1.10.2004
Fram till 15.1.2006
147 662 619,46
5.
Provinsen Pommern
Avskrivning
Lag av den 30.10.2002
Beslut nr UPP/11/3/2005 från ordförande för industriutvecklingsbyrån av den 15.3.2005
4.1.2005
15.3.2005
Engångs-avskrivning
600 568,04 (51)
6.
Statsfonden för rehabilitering av funktionshindrade personer
Avskrivning
Beslut nr UPP/11/3/2005 från ordförande för industriutvecklingsbyrån av den 15.3.2005
4.1.2005
15.3.2005
Engångs-avskrivning
5 331 071,54 (51)
7.
Provinsen Pommern
Avskrivning
Beslut nr UPP/11/3/2005 från ordförande för industriutvecklingsbyrån av den 15.3.2005
4.1.2005
15.3.2005
Engångs-avskrivning
2 414 962,11 (51)
8.
Socialförsäkrings-byrån ZUS
Avskrivning
Beslut nr UPP/11/3/2005 från ordförande för industriutvecklingsbyrån av den 15.3.2005
4.1.2005
15.3.2005
Engångs-avskrivning
23 048 186,93 (51)
9.
Industriutvecklings-byrån
Kapitaltillskott
Artikel 56 i privatiseringslagen (polsk författningssamling 2002/171, punkt 1397, i sin ändrade lydelse)
Avtal (notariell handling Rep. A nr 3255/2005)
23.6.2005
27.6.2005
Engångs-kapitaltillskott
40 000 000,00
10.
Kommunförbundet
Avtal om återbetalning i rater
Lag av den 30.10.2002
Nr 200364/1/ZR - omstruktureringsavtal av den 22.11.2004
22.11.2004
Månatliga rater som betalas från den 31.12.2004 till den 28.2.2006
Enskild transaktion
419 543,25
11.
Staten
Konstruktionsgaranti för fartyg 8184/21-25
Lagen av den 8 maj 1997 om juridiska personer (polsk författningssamling 2003/174, punkt 1689, i sin ändrade lydelse)
Ministerdekret nr 93/2005
12.4.2005
12.9.2007
Fram till 31.12.2007
97 098 200,00
12.
KPS
Lån
KPS verksamhet enligt stadgarna
Låneavtal nr 1/2/2005
10.2.2005
10.2.2005
8.3.2005
7 500 000,00
13.
KPS
Lån
KPS verksamhet enligt stadgarna
Låneavtal nr 2/4/2005
12.4.2005
20.4.2005
5.5.2005
7 500 000,00
14.
KPS
Lån
KPS verksamhet enligt stadgarna
Låneavtal nr 4/9/2005
21.9.2005
31.10.2005
4.1.2006
14 500 000,00
15.
KPS
Lån
KPS verksamhet enligt stadgarna
Låneavtal nr 2/7/2006
24.7.2006
3.8.2006
29.11.2006
10 000 000,00
16.
KPS
Lån
KPS verksamhet enligt stadgarna
Låneavtal nr 1/4/2006
21.4.2006
26.4.2006
30.7.2007
4 000 000,00
17.
KPS
Lån
KPS verksamhet enligt stadgarna
Låneavtal nr 1/12/2006
5.12.2006
5.12.2006
7.2.2006
5 500 000,00
11.12.2006
2 300 000,00
18.
KPS
Lån
KPS verksamhet enligt stadgarna
Låneavtal nr 1/3/2007
20.3.2007
20.3.2007
20.9.2007
6 200 000,00
29.3.2007
2 000 000,00
23.4.2007
5 800 000,00
19.
Socialförsäkrings-byrån ZUS
Avtal om återbetalning i rater
Fordringsägarens agerande
Har ännu inte beviljats formellt men genomförs i praktiken
I rater fram till slutet av 2008
I rater fram till slutet av 2008
34 272 360,17
Totalt
648 678 711,50
Tabell 2
Ytterligare statligt stöd som beviljats Gdynia-varvet mellan den 1 juni 2007 och den 15 juli 2008, enligt information från de polska myndigheterna
Nr
Beviljande myndighet
Stödinstrument
Rättslig grund
Besluts- eller avtalsnummer
Datum då stödet beviljades
Ikraftträdande
Period för vilken stödet beviljades
Stödets nominella värde
(i zloty)
20.
Industriutvecklings-byrån
Lån
Artikel 56 i privatiseringslagen (polsk författningssamling 2002/171, punkt 1397, i sin ändrade lydelse)
Låneavtal nr OPP/11/07
4.12.2007
I två rater:
5.12.2007
4.1.2008
Senast den 31.5.2008
40 000 000
21.
Industriutvecklings-byrån
Lån
5.2.2008
54 000 000
22.
KPS
Lån
KPS verksamhet enligt stadgarna
Låneavtal nr 2/11/2005
?
Tabell 3
Utestående offentligrättsliga skulder den 30 september 2007, enligt information från de polska myndigheterna
Beviljande myndighet
Skuld
Utestående belopp den 30 september 2007
(i zloty)
23.
Socialförsäkringsbyrån ZUS
Uppskov med premier, betalning i rater
maj 2004-september 2007
356 708 912
24.
Statsfonden för rehabilitering av funktionshindrade personer
Uppskov med premier, betalning i rater
maj 2004-september 2007
12 192 821
25.
Staden Gdansk
Uppskov med fastighetsskatt, betalning i rater
maj 2004-september 2007
50 872 523
26.
Staden Gdansk
Uppskov med markanvändningsavgift, betalning i rater
2005-2007
2 859 684
27.
Provinsen Pommern
Uppskov med miljöavgift, betalning i rater
maj 2004-september 2007
361 781
Totalt
422 995 722
Tabell 4
Statligt stöd som beviljats Gdynia-varvet för andra ändamål än omstrukturering, enligt information från de polska myndigheterna
Nr
Beviljande myndighet
Stödinstrument
Ändamål
Rättslig grund
Besluts- eller avtalsnummer
Datum då stödet beviljades
Ikraftträdande
Period för vilken stödet beviljades
Stödets nominella värde
(i zloty)
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
28.
Industriutvecklingsbyrån
Bidrag
FoU
Projektet är del av Interreg IIIC - Budgetlag 2005 av den 22.12.2004, polsk författningssamling nr 278, 29.12.2004, punkt 2755
Betalningsanvisning nr 05/ERR/2006
30.5.2006
30.5.2006
Engångsbidrag
1 322,19
29.
Ministeriet för utbildning och forskning
Bidrag
Dekret av den 31.11.2001 från ordförande för den statliga kommittén för vetenskaplig forskning (polsk författningssamling nr 146, punkt 1642, i sin ändrade lydelse)
EU-projekt G3RD-CT-2002-00822-FASTPOD
26.6.2006
26.6.2006
Engångsbidrag
49 571,98
30.
Ministeriet för utbildning och forskning
Bidrag
Beslut nr 03797/C.ZR6-6/2005
12.12.2005
20.11.2006
Projektet bör slutföras senast den 31.1.2009
279 825,51
31.
Ministeriet för vetenskap och högre utbildning
Bidrag
Lag av den 8.10.2004 om finansiering av vetenskap (polsk författningssamling nr 238, punkt 2390, i sin ändrade lydelse)
Beslut nr 03858/C.ZR8-6/2006
1.9.2006
20.11.2006
Projektet bör slutföras senast den 31.3.2009
36 509,45
32.
Ministeriet för vetenskap och högre utbildning
Bidrag
FoU
Lag av den 12.1.1991 om en statlig kommitté för vetenskaplig forskning (polsk författningssamling nr 33/2001, punkt 389)
Beslut nr 960/E-594/SPB/5.PR UE/DZ 29/2003-2005
31.1.2003
30.6.2005
30.6.2005
37 906,00
33.
Polska byrån för företagsutveckling
Bidrag
Dekret av den 16.9.2004 från ekonomi- och arbetsministern om Polens (industriutvecklingsbyrån) beviljande av finansiellt stöd som en del av det operativa programmet Humanresurser 2004-2006 (polsk författningssamling 2007, punkt 2115)
Avtal nr 30/2006/efs/gdy utbildning finansierad av ESF, 20.1.2006
2.2.2006
25.5.2006
Engångsbidrag
4 253,02
34.
Polska byrån för företagsutveckling
Bidrag
Dekret av den 16.9.2004 från ekonomi- och arbetsministern om Polens (industriutvecklingsbyrån) beviljande av finansiellt stöd som en del av det operativa programmet Humanresurser 2004-2006 (polsk författningssamling 2007, punkt 2115)
Avtal nr WSAiB/039
1.2.2007
13.3.2007
Engångsbidrag
2 209,94
Totalt
411 598,09
III. BEDÖMNING
1. KOMMISSIONENS BEHÖRIGHET
(233)
I punkt 3 i bilaga IV till anslutningsfördraget anges den så kallade övergångsordningen. I den finns de rättsliga ramarna för bedömningen av stödordningarna och enskilda stödåtgärder som genomförts i nya medlemsstater före dagen för anslutningen och är fortsatt tillämpliga efter anslutningen.
(234)
Stödåtgärder som har genomförts före anslutningen och som inte är tillämpliga efter anslutningen kan inte granskas av kommissionen, varken enligt övergångsordningen eller enligt det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget.
(235)
Å andra sidan kan de åtgärder som inte har genomförts förrän efter anslutningen bedömas av kommissionen som anmält stöd eller olagligt stöd i enlighet med det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget.
(236)
Det avgörande kriteriet för att fastställa vilket datum en viss åtgärd har genomförts är det juridiskt bindande beslut genom vilket behöriga nationella instanser utlovar stöd (52). Huruvida ett administrativt beslut är juridiskt bindande är en fråga för den nationella lagstiftningen. Kommissionen måste dock, särskilt i gränsfall, kunna granska dessa administrativa beslut och bedöma, på grundval av deras form och innehåll, om de enligt polsk lagstiftning skulle kunna ha gett upphov till berättigade förväntningar hos stödmottagarna. Denna befogenhet att granska nationella administrativa beslut är en förutsättning för att kommissionen ska kunna utöva sin exklusiva behörighet att godkänna undantag från det allmänna förbudet mot statligt stöd när det gäller åtgärder som har genomförts i Polen efter den 1 maj 2004.
(237)
En åtgärd är tillämplig efter anslutningen om den genomfördes före anslutningen och fortfarande, efter anslutningen, kan ge upphov till beviljande av ytterligare stöd eller en ökning av det stödbelopp som redan har beviljats, dvs. om statens exakta finansiella åtagande inte är känt vid det datum då åtgärden genomfördes och fortfarande inte är känt vid tidpunkten för anslutningen.
(238)
I sitt beslut om att inleda ett formellt granskningsförfarande slöt kommissionen sig till, på grundval av information från Polen, att en rad åtgärder som kommissionen hade underrättats om den 29 april 2004 de facto utgjorde nytt stöd, antingen olagligt eller anmält, eftersom det hade beviljats efter den 1 maj 2004, datumet för Polens anslutning till EU. Synpunkterna från Polen och tredje parter efter det att förfarandet hade inletts påverkade inte denna slutsats från kommissionen. Kommissionen vidhåller särskilt att den är behörig att bedöma huruvida åtgärderna enligt del B i bilaga I till beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande är förenliga med den gemensamma marknaden. Kommissionen noterar dock att vissa av dessa åtgärder inte har genomförts (åtgärderna 33 och 34 i del B i bilaga I till beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande).
(239)
Nedan anger kommissionen varför den inte kan godkänna de argument som har lagts fram av Polen och berörda parter.
a) Omstrukturering av offentligrättsliga skulder enligt kapitel 5a
(240)
Kommissionen är överens med stödmottagaren om att det som ledde till den delvisa avskrivningen av offentligrättsliga skulder enligt kapitel 5a var att ordföranden för industriutvecklingsbyrån utfärdade omstruktureringsbeslutet. Kommissionen kan dock inte godta uppgifterna om att beslutet skulle ha fattats den 19 april 2004, dvs. före anslutningen. Kommissionen redogjorde för skälen till sin ståndpunkt i beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande och varken Polen eller mottagaren har lämnat några ytterligare argument. Kommissionen upprepar att beslutet av den 19 april enbart innebar ett godkännande av omstruktureringsplanen från 2004, inte omstrukturering av offentligrättsliga skulder enligt kapitel 5a. Ordföranden för industriutvecklingsbyrån kunde inte utfärda omstruktureringsbeslutet före anslutningen eftersom han inte, vilket krävs enligt kapitel 5a, hade medgivande från alla offentligrättsliga fordringsägare som berördes av omstruktureringen och från Operator, företaget som tog hand om omstruktureringen (53). Kommissionen noterar att ordförande för industriutvecklingsbyrån medgav detta faktum när han i sitt beslut av den 19 april 2004 nämnde att det krävs ett ytterligare beslut för omstrukturering enligt kapitel 5a och kommissionen noterar att han slutligen utfärdade omstruktureringsbesluten den 4 januari 2005, dvs. efter anslutningen.
(241)
Kommissionen kan inte godta stödmottagarens argument om att överenskommelsen mellan alla offentligrättsliga fordringsägare som berördes av omstruktureringen enligt kapitel 5a av deras fordringar på Gdynia-varvet utgjorde den rättsligt bindande handling som krävs enligt Fleuren Compost-domen. Stödmottagaren hävdade i princip att kapitel 5a inte är en lex specialis i förhållande till andra lagar som tillåter omstrukturering av offentligrättsliga skulder och att ordföranden för industriutvecklingsbyrån hade i uppdrag att förvalta och underlätta omstruktureringsprocessen, inte att agera i stället för berörda myndigheter med behörighet för särskilda skulder. Kommissionen noterar att denna tolkning av polsk lag inte stämmer överens med Polens alla framlägganden hittills eller med texten och logiken i själva kapitel 5a. Visserligen, såsom stödmottagaren hävdade, är det enligt lagen av den 30 oktober 2002 inte förbjudet för omstruktureringsmyndigheterna att utfärda avskrivningsbeslut, förutsatt att de har rätt till det på grundval av allmänna bestämmelser. Det som dock gäller är att om de gör det omfattas skulderna inte längre av kapitel 5a med alla de fördelar det medför, och som enligt stödmottagaren är rätten till ett lån från industriutvecklingsbyrån, upphävande av eventuella pågående verkställighetsförfaranden, undantag från konkurs och det att ränta inte löper på utestående belopp.
(242)
Kommissionen kan inte godkänna stödmottagarens argument om att ingen ränta löper efter den 30 juni 2006 på de skulder som omstruktureras enligt kapitel 5a. Denna tolkning av polsk lag förkastades av Polen. Dessutom anmälde Polen såsom nytt stöd den planerade (delvisa) avskrivningen av ränta som upplupit efter den 30 juni 2006, så det är uppenbart att denna ränta faktiskt har upplupit.
b) Åtgärderna 28-34 i del B i bilaga I till beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande
(243)
Kommissionen kan inte godta Polens argument om att stödet de facto beviljades på grundval av verbala utlåtanden från relevanta beviljande myndigheter vid ett möte som hölls i regeringens arbetsgrupp om omstrukturering av varven i Polen (varvsindustrigruppen). Dessa utlåtanden, om de har förekommit, var endast verbala och det var klart nödvändigt med ytterligare genomförandeåtgärder för att det ska uppstå berättigade förväntningar enligt polsk lagstiftning.
c) Kapitaltillskott från industriutvecklingsbyrån
(244)
Stödmottagarens argument om att stödet beviljades före anslutningen eftersom det exakta ekonomiska åtagandet var känt före det datumet har sin grund i ett missförstånd rörande punkt 3 i bilaga IV till anslutningsfördraget. För att en åtgärd ska räknas som tidigare stöd måste den uppfylla två villkor - den måste ha beviljats före anslutningen (dvs. ett lagligen bindande beslut måste ha fattats av behörig beviljande myndighet) och den får inte vara tillämplig efter anslutningen. Dessa två villkor är separata och kumulativa. Mottagarens argument om att statens ekonomiska åtagande var känt före anslutningen hänför sig till det andra av dessa villkor, inte till den tidpunkt då stödet beviljades.
(245)
Kommissionen kan inte godta Polens argument om att kravet på att nytecknade aktier ska registreras inom sex månader skulle vara rent formellt. Kommissionen noterar att det i verkligheten var nödvändigt med två separata nya beslut efter sexmånadersperiodens utgång - en ny resolution från bolagsstämman om kapitaltillskottet och själva teckningen. Det verkar som om det enligt polsk affärslagstiftning gäller att ett företags rätt till kapitaltillskott börjar gälla på det datum då resolutionen om att öka kapitalet antas (dvs. den första resolutionen av den 17 februari 2004). Registreringen har att göra med företagets kontakter utåt, inte med företagets förhållande med sina aktieägare. Utebliven registrering har dock också rättsliga verkningar på förhållandet mellan företaget och dess aktieägare: Om registreringen inte görs inom sex månader förverkas resolutionen om att öka företagets kapital och kapitaltillskottet kan inte genomföras. Under sådana omständigheter måste aktieägarna anta en ny resolution för att kapitaltillskott ska vara möjligt. En sådan resolution antogs faktiskt vid bolagsstämman den 4 mars 2005. Det faktum att resolutionen inte antogs enhälligt (tre stora aktieägare röstade emot) visar dock att resolutionen inte kan ses som ett rent formellt krav. Kommissionen noterar också att kapitalet i slutändan tecknades av industriutvecklingsbyrån, inte av staten. Resolutionen av den 17 februari 2004 kan därför inte anses utgöra ett slutligt bindande beslut om att bevilja stödet i form av ett kapitaltillskott förtecknat som åtgärd 32 i del B i bilaga I till beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande.
(246)
Slutligen noterar kommissionen att varken Polen eller mottagaren har lämnat invändningar mot kommissionens slutsats om att åtgärderna 19-27 i del B i bilaga I till beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande utgör nytt stöd och därför omfattas av kommissionens behörighet enligt artikel 88 i EG-fördraget.
2. STATLIGT STÖD ENLIGT ARTIKEL 87.1 I EG-FÖRDRAGET
2.1 FÖREKOMSTEN AV STÖD
(247)
Enligt artikel 87.1 i EG-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
(248)
Kommissionen konstaterar att allt stöd som beskrivs i skälen 209-232 beviljades av staten eller genom statliga medel och att stödet var selektivt eftersom det beviljades till ett visst företag.
(249)
Gdynia-varvet är ett av Europas största varv och konkurrerar aktivt på containerfartygsmarknaden, särskilt med varv i Tyskland och Danmark, vilket Polen och mottagaren har godtagit, och detta noterades av Danmark och det danska varvsförbundet i deras synpunkter på kommissionens beslut om att inleda ett formellt granskningsförfarande. Containerfartyg utgjorde 26 % av de europeiska varvens orderböcker i slutet av år 2006 (54).
(250)
Det verkar som om Gdynia-varvet är det enda varvet i EU som tillverkar en viss typ av ro-ro-fartyg, nämligen stora biltransportfartyg. Denna specialisering innebär dock inte att Gdynia-varvet inte skulle delta i konkurrensen, åtminstone potentiellt, med andra varv i EU. Kommissionen noterar att det finns en betydande nivå av utbytbarhet på utbudssidan, åtminstone inom lastfartygssegmentet (55), om än dessa fartyg inte tillhör en enskild marknad med tanke på efterfrågestrukturen för olika kategorier av lastfartyg.
(251)
Det betyder att andra varv i EU sannolikt inte stöter på betydande hinder när det gäller att inleda produktion av biltransportfartyg, åtminstone inte hinder av teknisk karaktär (produktionsanläggningar, kunnande osv.). De kontinuerliga subventionerna till Gdynia-varvet gjorde det dock möjligt för varvet att teckna kontrakt utan full identifiering av riskerna och försäkring mot dem, och detta kan ha utgjort ett betydande hinder för övriga varv när det gäller inträde på marknaden för biltransportfartyg.
(252)
Kommissionen noterar att Gdynia-varvet också är verksamt inom andra lastfartygssegment och erbjuder produkter såsom kombifartyg, LPG-fartyg, produkt- och kemikalietankfartyg och bulkfartyg. Som exempel kan nämnas att produkt- och kemikalietankfartyg i slutet av 2006 utgjorde cirka 8 % av de europeiska varvens orderböcker (56). Särskilt varven i Tyskland och Rumänien är verksamma inom dessa segment.
(253)
På grundval av det ovan anförda sluter kommissionen sig till att det statliga stöd som beviljats Gdynia-varvet påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
(254)
Slutligen måste kommissionen avgöra huruvida de åtgärder som beviljats Gdynia-varvet utgör en orättvis fördel för varvet och därigenom snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen. Kommissionen noterar att de polska myndigheterna inte lämnade invändningar mot att de åtgärder som omfattas av detta beslut klassificerades som statligt stöd, med undantag för lånen som beviljades av KPS och garantierna som lämnades av exportkreditorganet, som enligt de polska myndigheterna är förenliga med den marknadsekonomiska investerarprincipen.
(255)
Nedan redogör kommissionen först för varför den anser att fortsatt utebliven indrivning av offentligrättsliga skulder inte är förenlig med principen om en normal fordringsägare på marknaden. Därefter gör kommissionen en bedömning av de åtgärder som Polen lämnat invändningar mot. Slutligen beaktar kommissionen de omständigheter som gällde när stödet som omfattas av detta beslut beviljades och stödets inverkan på konkurrensen.
a) Fortsatt utebliven indrivning av offentligrättsliga skulder
(256)
Principen om att fortsatt utebliven indrivning av offentligrättsliga skulder i sig kan utgöra statligt stöd har fastställts i rättspraxis (57). Informationen från de polska myndigheterna (58) indikerar klart att Gdynia-varvet har betydande eftersläpningar med offentligrättsliga skulder från så långt tillbaka som 2004. Varvet har endast oregelbundet återbetalat sina offentligrättsliga skulder och den utestående skulden har fortsatt skjutits upp, högst sannolikt utan formellt beslut från relevanta offentliga fordringsägare, eller har lagts om. Polen förklarade att stödmottagaren hade för avsikt att återbetala de offentligrättsliga skulder som var utestående den 30 september 2007 (443 miljoner zloty) med hjälp av kapitaltillskottet från staten efter privatiseringen av varvet. Eftersom det var osäkert om och när detta skulle inträffa, betyder varvets avsikt i praktiken att de offentligrättsliga skulderna fick uppskov på obegränsad eller obestämd tid och endast återbetalades sporadiskt när varvets kassaflöde gav möjlighet till det. Kommissionen anser att ingen fordringsägare på marknaden skulle godkänna en sådan obegränsad uppskjutning som är beroende av en oviss privatisering och rekapitalisering från staten (som utgör tvivelaktigt statligt stöd och tvivelaktig förenlighet med den gemensamma marknaden). Det finns dessutom inget som tyder på att de relevanta offentliga fordringsägarna skulle ha vidtagit åtgärder för att driva in sina offentligrättsliga fordringar av Gdynia-varvet, genom tvångsindrivning eller konkurslagstiftning. Kommissionen sluter sig därför till att fortsatt utebliven indrivning av offentligrättsliga skulder medför en fördel som stödmottagaren inte skulle ha fått från en fordringsägare på marknaden och att den därför utgör statligt stöd som motsvarar ett (räntefritt) lån.
b) Åtgärder som enligt Polen omfattas av principen om en privat investerare
(257)
Kommissionen kan inte godta Polens argument om att stödet i form av lån till rörelsekapital inte hade inslag av statligt stöd. Kommissionen noterar att den räntesats som KPS debiterade låg cirka 400 räntepunkter ovanför referensräntan. Likaså noterar kommissionen att Gdynia-varvet under flera år har befunnit sig i en mycket svår finansiell situation, med skulder som betydligt överstiger tillgångarna. Gdynia-varvet har inte lyckats få finansiering för sin produktion från någon annan utomstående källa. Varvets rörelsekapital finansierades genom förskottsbetalningar som i sin helhet täcktes av garantier från exportkreditorganet, lån som i sin helhet täcktes av garantier från staten och lån från KPS. Den ränta som KPS debiterade ser inte ut att korrekt återspegla den risk som ingår. Även om KPS krävde säkerheter, är säkerheternas värde tvivelaktigt och man bör komma ihåg att exportkreditorganet och staten krävde liknande säkerheter och att det, med tanke på Gdynia-varvets förhållande mellan tillgångar och skulder, verkar sannolikt att KPS inte kunde få första rangens säkerheter på varvets tillgångar. Polen har hur som helst inte tillhandahållit utförlig information som skulle göra det möjligt för kommissionen att fastställa det faktiska värdet på de säkerheter som har krävts.
(258)
Det finns dessutom ingen skillnad mellan lån som beviljats av KPS och lån som garanterats av industriutvecklingsbyrån, som äger KPS. Det är svårt att, vilket Polen hävdar, samtidigt anse att lånen som beviljats av industriutvecklingsbyrån utgör statligt stöd medan man anser att lånen som beviljats av dess dotterbolag KPS uppfyller kraven enligt den marknadsekonomiska investerarprincipen.
(259)
Kommissionen noterar slutligen att KPS har etablerats som en regeringsunderlydande fond med samhällspolitiska avsikter vars finansiering, eller garantierna för den, helt och hållet kommer från staten via industriutvecklingsbyrån. Enligt dokumentet om en strategi för varvssektorn i Polen 2006-2010, inrättades KPS för att organisera finansieringen av produktionen vid varven fram till att privata investerare tar över. Strategin, som är utformad för såväl ekonomiska som sociala och makroekonomiska syften (59), ger KPS olika slags behörigheter tillsammans med industriutvecklingsbyrån, staten och andra behöriga offentliga organ. Det finns en klar finansiell koppling mellan industriutvecklingsbyrån och staten, och KPS agerar närmast som ett instrument för överföring av tillgångar som är öronmärkta i statens budget för varven i Polen, inklusive Gdynia-varvet.
(260)
Mot bakgrund av det ovan anförda sluter kommissionen sig till att KPS inte agerade som en investerare på marknaden när KPS beviljade lån för rörelsekapital till Gdynia-varvet. Dessa lån, som förtecknas i tabellerna 1 och 2 i skäl 158, utgör därför statligt stöd.
(261)
I sina synpunkter efter att kommissionen antagit beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande hävdade Polen att garantierna som exportkreditorganet hade beviljat Gdynia-varvet inte utgjorde statligt stöd. Kommissionen kan inte godkänna detta argument.
(262)
Kommissionen vill för det första påpeka att exportkreditorganets förskottsbetalningsgarantier garanteras av staten och att de relaterade transaktionerna görs till ett separat bankkonto som kallas Interes Narodowy. Om kontots medel inte räcker till kan exportkreditorganet antingen få lån från staten eller utnyttja lånegarantier från staten.
(263)
För det andra påminner kommissionen om sitt beslut av den 18 juli 2007 i ärende N 105/07 (60) där kommissionen godkänner att den ordning enligt vilken exportkreditorganet genomför sitt program för exportförsäkringar som garanteras av staten inte innehåller inslag av statligt stöd. Programmet täcker för närvarande den typ av produktionsgarantier som Gdynia-varvet har beviljats under de närmaste åren. Kommissionen noterar att programmet uttryckligen utesluter (61) företag i finansiella svårigheter i den mening som avses i riktlinjerna om statligt stöd för undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter. Ett av grunddragen i systemet är att garantipremierna fastställs på grundval av en riskbedömning. T.ex. utgör garantipremien för ett företag i högsta riskkategorin […] % per år för garantier under två år och […] % per år för garantier längre än två år. Grundpremien är […] % per år. Som jämförelse kan konstateras att exportkreditorganet beviljade garantierna mot en premie på 2 % per år om garantin inte överskred 35 miljoner zloty och en premie på 1 % per år om garantin överskred detta belopp.
(264)
Det är därför uppenbart att Gdynia-varvet inte är berättigat till garantier enligt det ovan beskrivna programmet som kommissionen har godkänt vara fritt från statligt stöd. Av detta följer att garantierna som har beviljats Gdynia-varvet innehåller inslag av statligt stöd.
(265)
Det är vidare uppenbart att de garantipremier som har debiterats Gdynia-varvet ligger långt under den grundpremie som används för garantier till företag med sund ekonomi och flera gånger lägre än den premie som debiteras företag som är högriskföretag men som ändå har rätt till garantier enligt det ovan beskrivna programmet. Kommissionen sluter sig till att de garantipremier som tillämpades på Gdynia-varvet inte motsvarar marknadsvärdet och att dessa garantier därför utgör statligt stöd.
(266)
För det tredje, enligt kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier (62), behöver låntagaren inte vara i finansiella svårigheter för att en individuell statsgaranti inte ska utgöra statligt stöd. Detta är uppenbarligen inte fallet här. Enligt samma tillkännagivande gäller att när låntagaren är i finansiella svårigheter kan garantins stödinslag gå ända upp till det belopp som garantin i fråga täcker.
(267)
Slutligen noterar kommissionen att Gdynia-varvet enbart förlitade sig på garantier från exportkreditorganet och från staten, och att det inte lyckades få några garantier på marknaden.
(268)
Mot bakgrund av det ovan anförda sluter kommissionen sig till att exportkreditorganet inte agerade som en investerare på marknaden när det beviljade garantier till Gdynia-varvet.
c) Snedvridning av konkurrensen till följd av statligt stöd till Gdynia-varvet
(269)
Kommissionen anser att eftersom Gdynia-varvet kunde förlita sig helt och fullt på statligt stöd kunde varvet använda konkurrensbegränsande metoder, såsom prissättning under produktionskostnaderna, utan de följder som detta i regel innebär (eliminering från marknaden).
(270)
Dessutom noterar kommissionen att ett av Gdynia-varvet största problem på lång sikt var kontrakt som visade sig vara förlustbringande då zlotyn steg i värde gentemot dollarn (den dominerande valutan inom varvsverksamhet) och stålpriserna steg över hela världen. Dessa externa faktorer identifierades redan i omstruktureringsplanen från 2002 som det huvudsakliga hotet för varvets fortsatta verksamhet, likaså i den ändrade versionen från 2004, i den nya omstruktureringsplanen från 2006 och slutligen vid privatiseringen under 2008.
(271)
Trots att varvets ledning var medveten om dessa hot fortsatte varvet att teckna nya kontrakt utan att vidta åtgärder för att minska riskerna. Denna affärsmodell fortsatte under den historiska boomen på varvsmarknaden mellan 2004 och 2008, då priserna steg till rekordnivåer. På detta sätt kunde varvet upprätthålla verksamheten och sysselsättningen, om än med stora förluster på normal fartygsproduktion. Enligt due diligence-rapporten från Amber under första halvan av 2008 är den aktuella orderboken med leveranser planerade för 2008 och 2009 också tyngd av risk för betydande förluster till följd av förlustbringande kontrakt som har tecknats utan riskdämpande åtgärder. Detta har bekräftats av Polen.
(272)
På denna grund sluter kommissionen sig till att allt det stöd som har beviljats Gdynia-varvet enligt det som beskrivs i punkt 7 i del II är av sådan karaktär att det snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen på varvsmarknaden.
(273)
Kommissionen anser att allt stöd som beviljats Gdynia-varvet är statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget.
2.2 Polens och tredje parters möjlighet att lämna synpunkter
(274)
Genom sitt beslut av den 1 juni 2005 inledde kommissionen en formell granskning av en rad åtgärder, inklusive skuldsanering (avskrivningar, uppskov, ändringar av betalningstidtabell) som baserade sig på olika rättsliga grunder och berörde olika offentliga fordringsägare, kapitaltillskott, produktionsgarantier från staten och åtgärder för att få in kapital (emission av obligationer och utbyte av skulder mot aktier).
(275)
Kommissionen fastställde också tydligt att Polens argument om att förskottsbetalningarna från redarna ska ses som eget bidrag inte kan godkännas. I det sammanhanget uttryckte kommissionen tvivel om huruvida förskottsbetalningsgarantierna från exportkreditorganet utgjorde statligt stöd och meddelade att den kommer att undersöka karaktären hos dessa förskottsbetalningar.
(276)
Både Polen och mottagaren lämnade synpunkter, och trots att de i fråga om vissa åtgärder ifrågasatte kommissionens behörighet att bedöma förenligheten, ifrågasatte de inte kommissionens slutsats om att åtgärder som hade beviljats efter Polen anslutning till EU utgjorde nytt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget. Det enda undantaget var karaktären hos garantierna från exportkreditorganet som de hävdade vara fria från stöd. Senare hävdade Polen även att lånen beviljade av KPS inte utgjorde statligt stöd. Kommissionen har bemött de ovan nämnda argumenten från Polen och stödmottagaren.
(277)
Medan kommissionens granskning pågick gjordes vid flera tillfällen betydande ändringar av den polska regeringens strategi som majoritetsägare i Gdynia-varvet, vilket framgår av beskrivningen av händelseförloppet ovan. Strategin om att konsolidera varvssektorn hade övergått till en strategi om att separera Gdynia-varvet och Gdansk-varvet och vidare till ett beslut om delvis privatisering av Gdynia-varvet som senare övergick till en strategi om full privatisering. Också för denna strategi är utsikterna tvivelaktiga, mot bakgrund av marknadsaktörernas uppenbara brist på intresse av att köpa varvet.
(278)
Som det anges ovan höll kommissionen regelbunden kontakt med de polska myndigheterna som ägare av Gdynia-varvet och med Gdynia-varvet självt. Kommissionen meddelade regelbundet både till Polen och till varvet att alla åtgärder som beviljats varvet med statliga medel sannolikt utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget, med tanke på varvets svåra finansiella situation och frånvaron av extern finansiering som inte innehåller statligt stöd. Kommissionen varnade också om att detta statliga stöd har beviljats i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget och att det är oförenligt med den gemensamma marknaden. Kommissionen påpekade också vid flera tillfällen att garantierna från exportkreditorganet till Gdynia-varvet utgjorde statligt stöd.
(279)
Vid sin granskning undersökte kommissionen också detaljerna i KPS operationer och karaktären hos de rörelsekapitallån som KPS beviljade varvet. Kommissionen lät Polen förstå att den med all sannolikhet anser att dessa lån utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget.
(280)
Slutligen noterade kommissionen vid granskningen att Gdynia-varvet fortfarande ådrog sig offentligrättsliga skulder. Kommissionen granskade information om detta och underrättade Polen (i egenskap av varvets ägare och fordringsägare) att utebliven indrivning av offentligrättsliga skulder eller omstrukturering av skulderna kan utgöra statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget.
3. STÖDETS FÖRENLIGHET MED DEN GEMENSAMMA MARKNADEN - UNDANTAG ENLIGT ARTIKEL 87.3 I EG-FÖRDRAGET
(281)
Det primära målet med åtgärderna är att bistå ett företag i finansiella svårigheter och hålla det flytande. I sådana fall kan undantagen enligt 87.3 c i EG-fördraget tillämpas förutsatt att relevanta villkor uppfylls. Enligt dessa undantag får statligt stöd beviljas för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter, när stödet inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.
(282)
Undsättnings- och omstruktureringsstöd till krisföretag regleras för närvarande av gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (63) (nedan kallade riktlinjerna), som ersatte den tidigare texten som antagits 1999 (64) (nedan kallade riktlinjerna från 1999).
(283)
Enligt övergångsbestämmelserna i riktlinjerna granskas anmälningar som har registrerats före den 10 oktober 2004 mot bakgrund av de kriterier som var tillämpliga vid anmälningstidpunkten (punkt 103). I det aktuella fallet mottog kommissionen anmälan om vissa av åtgärderna den 29 april 2004 enligt den övergångsordning som fastställs i punkt 3 i bilaga IV till anslutningsfördraget, dvs. när riktlinjerna från 1999 var i kraft. I riktlinjerna fastställs dock också att de tillämpas för bedömning av allt omstruktureringsstöd som har beviljats utan kommissionens godkännande (olagligt stöd) om stödet helt eller delvis har beviljats efter den 1 oktober 2004 (punkt 104 första stycket). Utifrån att nästan alla åtgärder som beskrivs i skälen 209-232 beviljades olagligt efter detta datum sluter kommissionen sig till att riktlinjerna från 2004 är tillämpliga.
(284)
Riktlinjerna är tillämpliga på företag i alla sektorer, utom de undantag som förtecknas i punkt 18 i riktlinjerna. I rambestämmelserna för stöd till varvsindustrin (65), som är den rättsliga ramen för bedömning av statligt stöd till denna sektor, hänvisas till punkt 12 i riktlinjerna som den relevanta rättsliga grunden för bedömning av undsättnings- och omstruktureringsstöd.
A. STÖD TILL UNDSÄTTNING
(285)
Enligt riktlinjerna kan undsättningsstöd beviljas som ett tillfälligt bistånd till företag i finansiella svårigheter för den tid då en omstrukturerings- eller likvidationsplan utarbetas eller för att avhjälpa en akut likviditetskris.
(286)
Kommissionen noterar att det statliga stöd som beviljats Gdynia-varvet varken uppfyller villkoret om tillfällighet, eftersom alla stödåtgärder beviljades för perioder som var mycket längre än de tillåtna sex månaderna, eller villkoret om att det kan krävas tillbaka, eftersom oåterkalleliga åtgärder godkändes, t.ex. kapitaltillskott och skuldavskrivningar som kan jämföras med bidrag.
(287)
Kommissionen sluter sig därför till att de åtgärder som förtecknas i skälen 209-232 inte kan anses utgöra undsättningsstöd som är förenligt med den gemensamma marknaden.
B. STÖD TILL OMSTRUKTURERING
(288)
Enligt definitionen i punkt 17 i riktlinjerna gäller att omstruktureringsstöd bör grunda sig på en realistisk, enhetlig och omfattande plan som syftar till att återställa ett företags långsiktiga lönsamhet inom en rimlig tid. Omstrukturering inbegriper i regel omstrukturering av alla aspekter av företagets verksamhet, omorganisering och rationalisering av affärsverksamheten inklusive avyttring av förlustbringande verksamhet och finansiell omstrukturering. En omstrukturering som kan dra fördel av statligt stöd kan inte begränsas till ett finansiellt stöd i syfte att överbrygga tidigare förluster utan att frågan om orsakerna till dessa förluster utreds, dvs. utan att en verklig omstrukturering genomförs. Dessutom måste omstrukturering åtminstone delvis finansieras från företagets egna resurser eller från externa resurser som inte innehåller statligt stöd och allt statligt stöd måste begränsas till vad som är nödvändigt för att återställa lönsamheten. Slutligen gäller att kompensationsåtgärder måste vidtas för att lindra stödets snedvridande verkningar.
(289)
Med tanke på omstruktureringsstödets mycket snedvridande karaktär anser kommissionen att stöd till företag i svårigheter kan bidra till utvecklingen av näringsverksamheter utan att påverka handeln i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset, under förutsättning av de villkor som läggs fast i riktlinjerna uppfylls.
(290)
Nedan analyserar kommissionen huruvida dessa kriterier har uppfyllts.
a) Stödberättigande
(291)
För att ett företag ska ha rätt till omstruktureringsstöd måste det kunna kategoriseras som ett företag i svårigheter enligt definitionen i riktlinjerna. Kommissionen anser att Gdynia-varvets finansiella situation åtminstone sedan 2002 har karakteriserats av fortsatt likviditetsbrist och insolvens, ökande förluster och negativt värde på tillgångarna (mera skulder än tillgångar). Gdynia-varvet är därför ett företag i svårigheter enligt det som avses i riktlinjerna.
b) Återställning av långsiktig lönsamhet
(292)
Enligt punkt 34 i riktlinjerna måste det vid beviljandet av stöd förutsättas att en omstruktureringsplan genomförs på så sätt att det blir möjligt för företaget att inom en rimlig tid återställa lönsamheten. Återställning av lönsamheten betyder att företaget efter omstruktureringen kan täcka alla sina kostnader och få en tillräcklig avkastning på kapitalet för att kunna konkurrera utan stöd utifrån. Omstruktureringen måste genomföras så snabbt som möjligt.
(293)
Kommissionen noterar att den vid sin granskning undersökte två omstruktureringsplaner (2004 och 2006) som hade utarbetats av varvets ledning och som staten (majoritetsägare i företaget) hade godkänt. Kommissionen slöt sig till att de allvarliga tvivel som kommissionen hyste rörande huruvida de två planerna skulle återställa varvets lönsamhet inte hade skingrats. Eftersom omstruktureringsplanen från 2006 hade ersatt omstruktureringsplanen från 2004 redogör kommissionen nedan för skälen till de allvarliga tvivlen rörande omstruktureringsplanen från 2006. Kommissionen noterar dock att denna plan i många hänseenden påminner om omstruktureringsplanen från 2004 och att de tvivel som kommissionen uttryckte i sitt beslut om att inleda ett formellt granskningsförfarande med avseende på omstruktureringsplanen från 2004 till alla delar även gäller omstruktureringsplanen från 2006.
(294)
Kommissionen erinrar sig Polens påstående efter att beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande hade antagits, om att omstruktureringsplanen från 2004 utgjorde en sund ekonomisk bas för omstrukturering av varvet. Verkligheten visade att omstruktureringsplanen från 2004 inte var tillräcklig för att återställa varvets lönsamhet och den måste revideras redan år 2006.
(295)
Kommissionen noterar att omstruktureringsplanen från 2006 i huvudsak är inriktad på finansiell omstrukturering och att de industriella aspekterna inte tas upp på ett övertygande sätt. Planen innehöll ingen övertygande och långtgående strategi.
(296)
Detta framgår särskilt av den föreslagna investeringsstrategin som kunde karakteriseras som en samling av små uppgraderingsprojekt utan den övergripande vision som säkerligen hade behövts för att modernisera anläggningar som till stor del härrörde från 1970-talet. Planen innehåller ingen detaljanalys av produktionsanläggningarnas aktuella status eller deras brister eller identifiering av varvets flaskhalsar. Enligt kommissionens externa konsult är beloppen som är avsedda för investeringar (240 miljoner zloty, 69 miljoner euro) för låga för en verklig modernisering.
(297)
För att placera de planerade investeringarna i perspektiv är det också viktigt att beakta prognoserna för årlig värdeminskning för varvets tillgångar och trender för de fasta tillgångarnas värde, enligt uppskattningarna i omstruktureringsplanen från 2006. Värdeminskningen för 2007-2009, dvs. investeringsperioden, uppskattas till 100 miljoner zloty. Av det följer att minst 40 % av de planerade investeringarna på 240 miljoner zloty behövs enbart för att hålla tillgångarna på sin aktuella tekniska nivå och återstående 60 % är den maximala investeringen som är tillgänglig för verklig modernisering. Prognosen för balansräkningen visar en stadig ökning av fasta tillgångar från 246 miljoner zloty 2006 till 361 miljoner zloty 2010. Däremot skulle trenden brytas 2010 och värdet på de fasta tillgångarna skulle igen minska till en nivå på 284 miljoner zloty år 2012 (prognosens sista år).
(298)
Mot bakgrund av det ovan anförda anser kommissionen inte att investeringsstrategin är tillräckligt omfattande för att säkerställa verklig modernisering och långsiktig lönsamhet.
(299)
Kommissionen noterar också att produktivitetsmålet för 2012 som är 37 mantimmar per kbt visserligen är en förbättring jämfört med dagens situation, men är fortfarande blygsamt jämfört med effektiva europeiska varv som har en produktivitet på cirka 20 mantimmar per kbt.
(300)
I planen konstateras att ett av varvets största problem är den höga frånvaron och brist på kvalificerade arbetstagare eftersom de lockas av bättre löner vid andra europeiska varv. Kommissionen anser att de planerade löneökningarna på 10 % under 2006 och 4 % per år från och med 2008 inte räcker för att lösa detta problem.
(301)
På grundval av det ovan anförda anser kommissionen inte att den planerade industriella och organisatoriska omstruktureringen är tillräcklig för att återställa varvets långsiktiga lönsamhet.
(302)
Vidare noterar kommissionen att varvets prognoser för det finansiella resultatet inte stämmer överens med känslighetsanalysen som baserar sig på ett scenario med nedskrivning av US-dollarn, sjunkande fartygspriser och stigande kostnader för material och löner. Känslighetsanalysen visar att en nedskrivning av US-dollarn med 0,10 zloty per år skulle innebära att lönsamheten inte kan återställas med åtgärderna enligt omstruktureringsplanen från 2006. Kommissionen sluter sig därför till att omstruktureringsplanen från 2006 inte är tillräckligt hållbar (66).
(303)
Slutligen noterar kommissionen att omstruktureringsåtgärderna enligt planen inte kunde genomföras i brist på en investerare och att det nya kapital som krävdes för att genomföra vad som verkade vara en rätt blygsam omstrukturering var betydande, främst till följd av behovet att genomföra en kostsam finansiell omstrukturering (1,015 miljarder zloty) (67). Kommissionen hyste tvivel om huruvida planen baserade sig på realistiska antaganden när det gällde varvets förmåga att locka nytt kapital.
(304)
Dessa tvivel bekräftades av det faktiska händelseförloppet i samband med Gdynia-varvets privatiseringsprocess. Som det anges ovan har staten i egenskap av ägare till Gdynia-varvet två gånger försökt få in en privat investerare som är redo att ta över varvet. Inget av privatiseringsförsöken (delvis privatisering 2006 eller försäljning av alla offentligt ägda aktier 2007) lyckades. Kommissionen noterar att privatiseringsförsöken gjordes vid en tidpunkt då varvsmarknaden karakteriserades av en oskådad boom och därmed optimala betingelser för försäljning av varvet. Privatiseringsprocessens negativa resultat kan bara tolkas som en spegling av marknadsaktörernas bristande tilltro till varvets förmåga att återställa den långsiktiga lönsamheten. Det faktum att Amber drog sig ur privatiseringsprocessen efter en ingående due diligence-undersökning bara bekräftar detta (68).
(305)
Kommissionen noterar de polska myndigheternas förnyade ansträngningar för att få in en privat investerare för Gdynia-varvet efter att Amber dragit sig ur. Fram till att beslutet utfärdades fanns det dock inget som övertygade kommissionen om att det återupptagna privatiseringsförsöket skulle slutföras framgångsrikt inom en kort tidsperiod och enligt riktlinjerna. Som det förklaras ovan är både ISD Polskas och PSC:s omstruktureringsplaner baserade på att varvet beviljas betydande belopp statligt stöd och att varvets lönsamhet kan återställas om det befrias från utestående skulder och förväntade förluster på befintliga avtal.
(306)
Kommissionen sluter sig till att den gemensamma omstruktureringsplanen inte har visat att Gdynia-varvets lönsamhet kommer att återställas efter sammanslagningen med Gdansk-varvet. Särskilt gäller att kommissionen inte är övertygad om de finansiella prognoserna eller planens hållbarhet. Kommissionen anser att planens omstruktureringsåtgärder inte är tillräckligt omfattande. Även om den reviderade gemensamma omstruktureringsplanen har medfört vissa förbättringar sluter kommissionen sig till att den inte leder till att de sammanslagna varvens lönsamhet återställs. Nedan gör kommissionen en bedömning av omstruktureringsplanen från september som ersatte utkastet till plan från juni och betonar härvid skillnaderna bara när de är relevanta för bedömningen.
(307)
Juniplanens antaganden om att avkastning på kapitalet inte nås förrän 2020 och avkastning på investeringarna inte nås förrän 2016 leder kommissionen till slutsatsen om att projektet inte är lönsamt. Dessutom är dessa resultat baserade på odiskonterade belopp - om beloppen diskonteras nås avkastning på kapital och investeringar ännu senare. Septemberplanen tar in en förbättring i det hänseendet eftersom prognoserna i den planen är diskonterade. Enligt planen antas dock att den diskonterade avkastningen på kapital skulle nås 2018, dvs. tio år efter att den nya investeraren kommer in år 2009, vilket fortfarande är för länge och demonstrerar att projektet är riskbelagt. Kommissionen vidhåller därför att planen inte demonstrerar att projektet är lönsamt. Dessutom noterar kommissionen att förbättringen av de finansiella prognoserna inte baserar sig på att man planerat mer omfattande omstruktureringsåtgärder (såsom produktivitetsförbättringar eller kostnadsminskningar) utan på ändringar av de huvudsakliga underliggande finansiella antagandena utan tillräckliga motiveringar för dessa ändringar, vilket förklaras nedan.
(308)
I de finansiella prognoserna antas att en stor del av omstruktureringskostnaderna kan täckas med företagets framtida kassaflöden. Kommissionen anser att detta är orealistiskt för ett företag som tidigare har ackumulerat enorma förluster och som kräver en omfattande omstrukturering. Enligt septemberplanen påverkas kassaflödet av gamla fordringar, som har ökat från 592 miljoner zloty till 712 miljoner zloty. Dessutom förfaller en stor del av de offentligrättsliga skulderna (mer än 400 miljoner zloty) till betalning mellan 2012 och 2018, dvs. långt efter den planerade omstruktureringsperioden (69). Kommissionen noterar att investeraren har medgett att den förväntade resultatnivån är på gränsen vad vinst beträffar, men investeraren hävdar också att det finns ett ytterligare skäl till varför ISD Polska är intresserat av detta projekt. Investeraren hävdar att varvet kommer att skapa en betydande efterfrågan för ett annat företag i gruppen, nämligen stålverket Huta Częstochowa, och att investeringen i Gdynia-varvet därför är vettig för ISD Polska-gruppen som helhet.
(309)
Kommissionen noterar att den gemensamma omstruktureringsplanen baserar sig på ett antagande om att det statliga stödet beviljas inom ramen för privatiseringen för att utjämna varvets balansräkning och täcka förväntade förluster. Planen utgår också från ett antagande om att varvets verksamhet fortsättningsvis finansieras genom garantier som exportkreditorganet beviljar på förmånliga villkor jämfört med de normala villkoren för företag med sund ekonomi. Detta förväntade statliga stöd ingår i de finansiella prognoserna. I den gemensamma omstruktureringsplanen från september anges ingen minskning av ytterligare statligt stöd i denna form. Tvärtom identifierade investeraren en ny potentiell skuld på 308 miljoner zloty i samband med ett skattetvistemål mellan Gdynia-varvet och staten. Investeraren förväntar sig att staten garanterar betalningen av denna skuld om den uppstår.
(310)
Kommissionen noterar att varken planen från juni eller den uppdaterade planen från september innehåller en fullt utvecklad affärsplan för tillverkningen av stålstrukturer. Detta är en allvarlig brist eftersom den verksamheten bör generera en omsättning på 300 miljoner zloty i slutet av omstruktureringsperioden, utnyttja det nya varvets betydande kapacitet för stålbearbetning (en ökning från 4 % 2009 till 20 % 2012) och representera cirka 10 % av det nya varvets försäljning.
(311)
I septemberplanen hänvisas till en oberoende marknadsundersökning som ser ut att demonstrera att efterfrågan på stålstrukturer i Polen och Europa på det hela taget kommer att öka under de närmaste åren. Undersökningen innehåller dock ingen analys av hur denna tillväxt kan utnyttjas av det nya varvet. Trots att septemberplanen är mer detaljerad rörande stålstrukturverksamheten innehåller den ingen analys av huruvida prognoserna för produktionsvolymer vid det nya varvet är realistiska. Tvärtom innehåller den ytterligare indikationer om att dessa prognoser kan vara orealistiska.
(312)
Den aktuella produktionen av stålstrukturer uppgår till 2 000 ton, medan målet är 56 000 ton. Jämfört med juniplanen anges i septemberplanen en fördubbling av produktionen så tidigt som 2010 (24 000 ton mot 12 000 ton i juniplanen) fyra gånger högre produktion från 2012 (56 000 ton mot 13 000 ton i juniplanen). Huta Częstochowa, en av de största stålproducenterna i Polen, tillverkar 100 000 ton stålstrukturer.
(313)
ISD Polska presenterar en förteckning över Gdynia-varvets befintliga kontrakt för stålstrukturer, inklusive ett kontrakt för oljelagringsanläggningar för cirka 5 000 ton per år under 2008 och 2009. Enligt planen uppgår volymen för denna särskilda produkt till 16 000 ton fram till 2010 och stiger till 36 000 ton under 2012.
(314)
Det finns ingen marknadsanalys eller prognosrapport som förklarar vinstprognoserna för stålstrukturer (9,5 % för 2010 och därefter cirka 8 %). Kommissionen noterar att den polska stålstruktursektorns lönsamhet enligt uppgifter från den polska statistikbyrån ökade till 6 % för 2006 och förblev på denna nivå under 2007.
(315)
På grundval av den tillgängliga informationen sluter kommissionen sig till att stålstrukturverksamheten, som kommer att bilda en integrerad och betydande del av det nya varvets verksamhet, inte baserar sig på en trovärdig analys av det nya varvets konkurrensställning. Marknadsanalysen visar inte att det nya varvets produktionsvolym enligt prognoserna sannolikt skulle absorberas av efterfrågan på marknaden. Planen ger inte belägg för att den baserar sig på realistiska antaganden för stålstruktursegmentet.
(316)
I fråga om omstrukturering av kontraktsförfarandena innehåller planen ett antal åtgärder som riktar in sig på de två mest betydande externa orsakerna till varvets aktuella svårigheter (ökande materialkostnader och uppvärderingen av zlotyn). Dessa åtgärder beskrivs nedan. Planen grundar sig i huvudsak på antagandet om möjligheten att införliva indexklausuler i varvskontrakten så att riskerna med valutafluktuationer och materialkostnader åtminstone delvis överförs till redarna. Planen innehåller dock inte något som tyder på att sådana indexklausuler har godtagits eller kommer att godtas av redarna. I septemberplanen fanns viss tilläggsinformation om ämnet, särskilt utdrag ur de två varvens tidigare kontrakt med indexklausuler av denna typ.
(317)
Kommissionen har undersökt detta och noterar att de kontrakt som presenteras i planen ursprungligen innehöll indexklausuler om att en ökning av stålpriserna täcks av köparen, men dessa klausuler upphävdes genom ett senare tillägg och ersattes med ett arrangemang där varvet och redaren köper materialet gemensamt och därefter kommer överens om en justering av priset. Arrangemangen för denna prisjustering avtalas i ett senare tillägg. Detta tillägg har dock inte översänts till kommissionen.
(318)
Kommissionen noterar också att dessa kontrakt tecknades och omförhandlades under en period med en topp i efterfrågan (2005 och senare), dvs. eventuella eftergifter från redarens sida berodde på begränsningarna på tillgångssidan. Även om kommissionen är medveten om att förfarandet med indexering till stålpriserna nyligen har utvecklats inom varvsindustrin bör man notera att sådana klausuler inte godtogs tidigare, särskilt inte i svåra tider.
(319)
På grundval av den tillgängliga informationen anser kommissionen att planen inte demonstrerar att varvet kommer att kunna teckna kontrakt med indexklausuler. Gdynia-varvets erfarenheter i frågan, som de beskrivs i planen, är enligt kommissionen inte övertygande.
(320)
Septemberplanen innehåller i jämförelse med utkastet från juni mer detaljerad information om den planerade hedgingstrategin för att bemöta valutarelaterade risker. Planen demonstrerar dock inte att något av de två varven har använt sådana instrument (inklusive kostnadsfri naturlig hedging), åtminstone inte under de senaste åren (70). Även om septemberplanen innehåller en kvantifiering av kostnaderna för och verkningarna av den föreslagna hedgingstrategin, anges inga bevis på att det nya varvet skulle lyckas få sådan hedging på marknaden. Det är å andra sidan klart att bankerna skulle kräva fullt utvecklad hedgingstrategi av investerarna innan de beslutar att erbjuda hedging.
(321)
Med tanke på hur viktig denna faktor är för varvets verksamhet kan planen i detta hänseende inte anses vara övertygande. I själva verket tyder känslighetsanalysen på att även om man inför sådana riskdämpande åtgärder, som enligt påstående ska ha inräknats i de finansiella prognoserna, förblir prognoserna känsliga för små ändringar av valutakursen, enligt det som beskrivs nedan. Kommissionen är därför inte övertygad om att den planerade hedgingstrategin är tillräckligt omfattande för att säkerställa varvets långsiktiga lönsamhet.
(322)
I fråga om omstrukturering av personalen innehåller planen ingen analys av rationaliseringsbehoven utan endast ett konstaterande om att personalstyrkan måste minskas. I planen anges, men igen utan ytterligare motiveringar, att denna minskning kommer att medföra kostnader på cirka 69 miljoner zloty. I septemberplanen kvantifieras kostnaderna för och verkningarna av omstrukturering av personalen men det finns inga förklaringar eller motiveringar för vad dessa kostnader och verkningar baserar sig på. På denna grund kan kommissionen inte sluta sig till att planen utförligt identifierar orsakerna till och verkningarna av uppsägningar och att kvantifieringen av kostnader och verkningar baserar sig på tillförlitliga antaganden.
(323)
I fråga om de finansiella prognoserna noterar kommissionen särskilt de nedan beskrivna svagheterna hos det grundscenario som ISD Polska använde vid utformningen av den finansiella modellen, och kommissionen ifrågasätter trovärdigheten hos dessa prognoser.
(324)
För det första innehåller septemberplanen i jämförelse med utkastet från juni antaganden om betydligt högre priser för biltransportfartyg, en av huvudprodukterna vid det nya varvet. Planen baserar sig på prognoserna för de allra första åren för kontrakt som Gdynia-varvet redan har tecknat. Planen innehåller dock inga motiveringar för prognoserna för de efterföljande åren, inte heller några externa prognoser i detta hänseende (71).
(325)
För det andra verkar antagandet om att lönerna kommer att stiga med cirka 4-6 % per år under omstruktureringsperioden att vara en underskattning med beaktande av den allvarliga bristen på kvalificerad personal, omsättningen och frånvaron och den lönekonkurrens som båda varven har utsatts för från varv utomlands och i Polen. I septemberplanen förutspås ännu lägre löneökningar än i utkastet från juni. Kommissionen noterar att den genomsnittliga bruttolönen i Polen ökade med 11,5 % mellan januari 2007 och januari 2008 (72) och ytterligare ökningar förväntas. Olika källor, inklusive de källor som hänvisas till i omstruktureringsplanen från september (såsom Polens nationalbank, OECD, Europeiska kommissionens ekonomiska prognos 2008, Goldman Sachs) förutspår en betydande ökning av lönerna i Polen på medellång sikt och ökande brist på arbetskraft. Denna faktor borde under alla omständigheter ha beaktats i känslighetsanalysen.
(326)
För det tredje omfattar grundscenariot ett antagande om att kostnaderna för garantier för rörelsekapital utgör 1,5 %. Denna uppskattning baserar sig på antagandet om att exportkreditorganet beviljar fulla garantier för förskottsbetalningarna och att dessa garantier beviljas till villkor som är förmånligare än för andra garantier som exportkreditorganet beviljar andra (sunda) företag. Om de sammanslagna varven ska få liknande garantier på marknaden, såsom Polen hävdade i sina förtydliganden av den 7 juli 2008, skulle kostnaden för kapital bli betydligt högre än antagandet i grundscenariot (73), med direkta negativa verkningar på de finansiella prognoserna.
(327)
Mot bakgrund av dessa antaganden innehåller planen inte tillräckligt övertygande bevis för att grundscenariot för de finansiella prognoserna är realistiskt och genomförbart.
(328)
Dessutom visar inte känslighetsanalysen att planen skulle vara tillräckligt hållbar för att klara av vissa av de huvudsakliga riskfaktorerna som hör samman med varvets verksamhet. Septemberrevisionen av planen visar ingen övertygande förbättring.
(329)
Känslighetsanalysen visar att en nedskrivning på 5 % av US-dollarn mot zlotyn skulle leda till en minskning på 35 % av ackumulerad nettovinst under tio år trots att grundscenariot omfattar omstruktureringsåtgärder för att dämpa valutarisken.
(330)
En separat analys som bifogats septemberplanen visar att en uppskrivning på 5 % av euron mot US-dollarn mellan 2013 och 2017 (dvs. efter att Polen enligt planerna har infört euro) skulle leda till en minskning på 44 % av den ackumulerade vinsten under tioårsperioden jämfört med grundscenariot.
(331)
Kommissionen noterar att om dessa två valutor skrivs upp (en engångsuppskrivning av zlotyn 2009 och en engångsuppskrivning av euron 2013) med 5 % gentemot US-dollarn jämfört med grundscenariot, minskas den ackumulerade vinsten för tioårsperioden med 80 % jämfört med grundscenariot.
(332)
Kommissionen sluter sig till att känslighetsanalysen visar att de finansiella prognoserna är känsliga för små ändringar i de underliggande antagandena, särskilt i fråga om valutakursen, som enligt själva planen är en av de viktigaste faktorerna bakom varvets aktuella finansiella svårigheter. På denna grund kan kommissionen inte sluta sig till att den gemensamma omstruktureringsplanen skulle vara tillräckligt hållbar för att säkerställa den långsiktiga lönsamheten för det sammanslagna varvet.
(333)
Planen innehåller allvarliga brister i många hänseenden och den får kommissionen att dra slutsatsen om att planen inte demonstrerar att lönsamheten kommer att återställas inom rimlig tid. Omstrukturreringsplanen innehåller allvarliga inkonsekvenser som ger upphov till betydande tvivel om planens genomförbarhet och hållbarhet. Det finns motsägande antaganden rörande marknadsstrategi och varvets produktion och kapacitet i framtiden. Dessutom finns det ingen marknadsanalys för att motivera den valda strategin och visa att den antagna portföljen skulle leda till vinst.
(334)
I fråga om den finansiella omstruktureringen uppvisar antagandena rörande kostnaden för kapital, arrangemangen för finansiering av produktionen och antagandena rörande växelkurs allvarliga brister. I planen antas att växelkursen kommer att hållas stabil under hela omstruktureringsperioden på en nivå som är bättre än i nuläget (3,46 zloty per euro och 2,23 zloty per US-dollar mot de aktuella växelkurserna på 3,32 zloty per euro och 2,12 zloty per US-dollar). Dessutom måste antagandet om att varvet genom att omförhandla befintliga kontrakt skulle lyckas öka intäkterna med 30 % och få 100 miljoner US-dollar till, granskas mot bakgrund av det faktum att varvet redan har gjort betydande insatser för att omförhandla befintliga kontrakt och att detta i många fall har lett till att kontrakten har sagts upp. Planen innehåller ingen motivering till antagandet om att vidare omförhandlingar skulle vara möjliga och därför anser kommissionen att planen är orealistisk.
(335)
I fråga om omstrukturering av personalen föreslår investeraren två alternativ (bibehålla personalstyrkan på nuvarande nivå eller minska den med 650 anställda) och detta tyder på att investeraren inte har en klar strategi för hur varvets lönsamhet ska återställas. Dessa alternativa antaganden leder också till att de finansiella prognoserna ifrågasätts, eftersom det inte finns någon redogörelse för vilken personalstyrka som har använts för prognoserna.
(336)
Planen innehåller inte någon detaljerad förklaring av hur de finansiella prognoserna påverkas av olika omstruktureringsåtgärder, inklusive investeringar och olika åtgärder för kostnadsminskning. Det är med andra ord inte klart vilken koppling som gäller mellan de planerade omstruktureringsåtgärderna och de finansiella prognoserna, särskilt i fråga om produktion och omkostnader. Planen visar t.ex. inte hur den planerade minskningen på 25 % av fartygsproduktionskostnaderna under en femårsperiod kan uppnås. Prognosens trovärdighet undermineras också av motsägelser i fråga om de planerade investeringsnivåerna. Kommissionen är därför inte övertygad om att grundscenariot för de finansiella prognoserna är trovärdigt och baserat på realistiska antaganden.
(337)
Det finns ingen analys som prövar prognosernas känslighet för riskfaktorer såsom marknadstrender och prisförändringar, materialkostnader, växelkurser, löner osv. Då det inte finns någon detaljerad beskrivning och motivering av de antaganden som ligger bakom de finansiella prognoserna, den finansiella modellen som används för dessa prognoser och för en känslighetsanalys, anser kommissionen att trovärdigheten hos dessa prognoser och planens hållbarhet inte har demonstrerats.
(338)
Slutligen noterar kommissionen att investeraren anser att det behövs ytterligare statligt stöd för att omstruktureringsplanen ska kunna genomföras med framgång.
(339)
Mot bakgrund av det ovan anförda anser kommissionen att det inte har demonstrerats att PSC:s omstruktureringsplan från juni 2008 leder till att varvets lönsamhet återställs.
(340)
Då det inte finns en realistisk och omfattande omstruktureringsplan sluter kommissionen sig till att det stöd som beviljats Gdynia-varvet och som beskrivs i skälen 209-232 är ett rent driftsstöd som inte är förenligt med den gemensamma marknaden i egenskap av omstruktureringsstöd.
c) Begränsning av stödet till vad som är nödvändigt
(341)
Enligt punkt 43 i riktlinjerna måste stödet begränsas till vad som är nödvändigt, dvs. till de kostnader som krävs för att genomföra omstruktureringen. Stödmottagaren förväntas komma med ett betydande bidrag till finansieringen av omstruktureringen via egna medel eller extern finansiering till marknadspris. Ett sådant bidrag demonstrerar marknadens tilltro till att företagets lönsamhet kan återställas och säkerställer att det statliga stödet begränsas till vad som är nödvändigt. I fråga om stora företag såsom Gdynia-varvet bör det egna bidraget uppgå till minst 50 % av omstruktureringskostnaderna. Det egna bidraget måste vara verkligt, vilket utesluter förväntade vinster och framtida kassaflöden (punkt 43 i riktlinjerna).
(342)
Kommissionen gjorde en bedömning av huruvida omstruktureringsplanen från 2006 uppfyller detta kriterium och slöt sig till att den inte gjorde det, av två orsaker. Planen var för det första baserad på kontinuerlig statlig finansiering i form av garantier, kapitaltillskott och skuldavskrivningar och planen demonstrerade inte att denna nivå av statligt stöd var nödvändig för att återställa varvets lönsamhet (särskilt varför det inte gick att genomföra alternativa omstruktureringsstrategier som skulle ha krävt en lägre insats från staten). För det andra var det egna bidraget mycket begränsat och inträde av en investerare som kunde tillhandahålla extern finansiering till marknadspriser var enbart en potentiell framtida händelse. Det egna bidraget kunde ha omfattat åtgärder såsom ledningens deltagande i en ökning av aktiekapitalet, utbyte av skulder mot aktier med privata fordringsägare och försäljning av tillgångar. Dessa åtgärder skulle sammantaget ha bidragit med cirka 127 miljoner zloty till företagets omstrukturering. Med beaktande av statens betydande insats gäller dock att även om dessa åtgärder skulle ha godkänts som eget bidrag enligt riktlinjerna, skulle bidraget inte ha varit betydande.
(343)
Kommissionen granskade också situationen vid varvet under de senaste åren, åtskilt från omstruktureringsplanen från 2006 som när allt kommer omkring inte hade genomförts.
(344)
För det första visar beskrivningen ovan rörande situationen vid Gdynia-varvet att varvet i praktiken inte har lyckats få någon extern finansiering för omstruktureringen. Det finns få tecken på externt deltagande på marknadsvillkor i varvets verksamhet.
(345)
Varvet lyckades förhandla fram en viss omstrukturering av sina kommersiella skulder, särskilt i det omstruktureringsavtal som slöts i juli 2003 (74) och som gällde skulder på cirka 424 miljoner zloty och utbyte av skulder mot aktier med kommersiella fordringsägare på cirka 70 miljoner zloty. Samtidigt står dock Gdynia-varvet inför ett stort antal indrivningsförfaranden och tvistemål. Kommissionen noterar också att värdet på offentligrättsliga skulder den 30 september 2007 uppgick till 423 miljoner zloty. Kommissionen anser att omstruktureringsavtalet från 2003 endast kan ses som eget bidrag om de berörda fordringsägarna godtar en längre återbetalningsperiod än normalt. I ett sådant fall skulle företaget få tilläggsresurser för omstruktureringen, och förlängningen av återbetalningsfristen skulle vara ett tecken på att marknaden ansåg det vara möjligt att återställa varvets lönsamhet. Samma gäller för utbyte av skulder mot aktier. Men även om omstruktureringsavtalet skulle kunna anses utgöra eget bidrag, konstaterar kommissionen dock att detta bidrag klart inte vore tillräckligt enligt riktlinjerna. De omstrukturerade kommersiella skulderna är lika stora som de offentligrättsliga skulder som inte har drivits in. Varvet borde nämligen uppenbart också bära andra omstruktureringskostnader än kostnaderna för omstrukturering av skulder.
(346)
Polen och stödmottagaren hävdade efter att den formella granskningen hade inletts att förskottsbetalningar från redarna bör ses som eget bidrag. Kommissionen kan inte godkänna detta argument. Enligt riktlinjerna får det egna bidraget inte innehålla något stöd, vilket inte är fallet om det exempelvis rör sig om ett lån med offentliga garantier med inslag av stöd (fotnot 1 till punkt 44 i riktlinjerna). Förskottsbetalningarna beviljades fulla garantier från exportkreditorganet, vilket kommissionen betraktar som statligt stöd (se ovan). Förskottsbetalningar från redarna kan därför inte anses utgöra extern finansiering till marknadspris. Av detta följer att det inte går att godta Polens ursprungliga argument om att stödnivån uppgick till 31 %, baserat på antagandet om att förskottsbetalningarna som beviljades garantier från exportkreditorganet utgjorde eget bidrag.
(347)
Kommissionen noterar också att Ray Car Carriers blev aktieägare i Gdynia-varvet genom utbyte av skulder mot aktier och därmed inte bidrog till omstruktureringskostnaderna.
(348)
När kommissionen beaktade de förväntade omstruktureringskostnaderna på 3 miljarder zloty och jämförde dem med de förväntade finansieringskällorna noterade kommissionen att planen hade ett finansieringsgap enligt det som visas i tabell 5 nedan. Rörelsekapitallånen på 280 miljoner zloty (punkt 14 i tabell 1 b) och 45 miljoner zloty (punkt 16 i tabell 1 b) och rörelsekapitallånen på 250-350 miljoner zloty från staten kan självfallet inte ingå här, eftersom dessa är öronmärkta för finansieringen av rörelsekapital som inte ingick i omstruktureringskostnaderna. Samma gäller för kapitaltillskottet från exportkreditorganet (200 miljoner zloty). Den utestående betalningen för industriutvecklingsbyråns aktier i Gdynia-varvet (punkt 17 i tabell 1 b) kan inte anses utgöra en finansieringskälla för omstrukturering av det nya varvet eftersom det gäller en betalning till industriutvecklingsbyrån, inte till varvet.
Tabell 5
Förväntade finansieringskällor för planerade omstruktureringskostnader (miljoner zloty)
(PLN million)
Kapitaltillskott från ISD Polska
405
Investeringslån
185
Försäljning av tillgångar
240
Kapitaltillskott från staten
515
Kapitaltillskott från staten
385
Kapitaltillskott från staten
250
Avskrivning av skatteskulder
308
Totalt
2 288
Planerade omstruktureringskostnader totalt
3 000
Finansieringsgap
712
(349)
Med tanke på detta finansieringsgap sluter kommissionen sig till att den gemensamma omstruktureringsplanen inte säkerställer finansieringen av omstruktureringen. Med andra ord visar planen inte hur den planerade omstruktureringen faktiskt kan genomföras, även om varvet beviljas betydande mängder nytt statligt stöd.
(350)
I den gemensamma omstruktureringsplanen från september finns vissa tidigare intäkter betecknade som Gdynia-varvets och Gdansk-varvets egna bidrag till sin omstrukturering (tabell 1 b, Hävdat tidigare eget bidrag). Även om några av dessa intäkter (t.ex. vissa försäljningar av tillgångar) kunde ha godkänts som eget bidrag enligt riktlinjerna (faktiskt och fritt från statligt stöd), anser kommissionen, med tanke på de två varvens svåra finansiella situation, att denna tilläggsintäkt användes för att minska förlusterna och inte kunde användas för verklig omstrukturering. Även om varvet lyckades genomföra vissa omstruktureringsåtgärder (t.ex. små investeringar) tack vare bl.a. avyttring av tillgångar, anser kommissionen att sådana intäkter inte kan anses vara fria från statligt stöd, eftersom omstruktureringen och varvsverksamheten byggde på en kontinuerlig ackumulering av offentligrättsliga skulder, möjligheten till fortsatt förlustbringande ekonomisk verksamhet och fortsatt statligt stöd.
(351)
Med tanke på varvets finansiella situation är det under alla omständigheter klart att alla tidigare intäkter från varvets egna resurser eller externa resurser har använts för att finansiera varvets tidigare verksamhet.
(352)
Dessutom kan kommissionen inte godkänna de nedan beskrivna delarna av det påstådda planerade egna bidraget.
(353)
För det första och som det konstateras ovan, var rörelsekapitallånen på 280 miljoner zloty (punkt 14 i tabell 1 b) inte öronmärkta för att täcka någon del av de planerade omstruktureringskostnaderna som beskrivs ovan, utan var särskilt avsedda att finansiera rörelsekapital för pågående produktion. Dessutom kan dessa lån inte anses vara faktiska, utan närmast som potentiella och tidsmässigt avlägsna. Samma gäller för rörelsekapitallånet på 45 miljoner zloty för produktion annan än skeppsbyggnad (punkt 16 i tabell 1 b).
(354)
För det andra kan investeringslånet på 185 miljoner zloty för produktion annan än skeppsbyggnad (punkt 15 i tabell 1 b) i detta skede inte anses vara faktiskt och möjligt. Polen förklarade i sitt förtydligande av den 7 juli 2008 att ISD Polska diskuterade med flera banker i syfte att få detta lån. Kommissionen granskade två intresseförklaringar som hade lämnats in tillsammans med omstruktureringsplanen från september.
(355)
Kommissionen kan inte på den grunden sluta sig till att planen har demonstrerat att investeringslånet är faktiskt. Planen visade endast att ISD Polska förde diskussioner med två banker, av vilka den ena verkade intresserad av att analysera projektet. Det faktum att ISD Polska inledde arbetet på detta projekt i slutet av 2007, då företaget förvärvade en andel i Gdynia-varvet, och att företaget än så länge inte har lyckats garantera finansiering för det ändamålet är en betydande indikation.
(356)
För det tredje noterar kommissionen att septemberplanen innehåller de enskilda komponenterna i försäljningen av tillgångar avsedd att generera ett eget bidrag på 240 miljoner zloty (punkt 13 i tabell 1 b).
(357)
Dessutom har varken ISD Polska eller Gdynia-varvet för närvarande rätt att avyttra den viktigaste delen av dessa tillgångar (marken på vilken Gdynia-varvets slipar är belägna). Det finns för närvarande klara hinder av rättslig karaktär (Gdynia-varvets behov av att förvärva äganderätten till denna mark som i grunden är kopplad till avveckling av Synergia 99 där Gdynia-varvet endast är en av aktieägarna, administrativa förfaranden rörande Gdansk-hamnens gränser) och av praktisk karaktär (marken kan inte säljas förrän de tre sliparna har nedmonterats och sannolikt först efter att platsen har sanerats) som hindrar Gdynia-varvet och ISD Polska från att sälja dessa tillgångar. Dessutom, enligt förklaringar från investeraren, kan de förväntade höga intäkterna från markförsäljningen endast fås efter att man har säkerställt att villkoren för bygglov kan ändras (75). Det framgår av septemberplanen att Synergia 99 i egenskap av aktuell ägare av marken ännu inte har vidtagit administrativa åtgärder för att utesluta denna mark från hamnområdet. Även om septemberplanen innehåller en detaljerad redogörelse för komponenterna i Synergia 99-projektet beror det faktiska genomförandet på olika faktorer som ligger utom Gdynia-varvets och ISD Polskas kontroll, särskilt ändringarna av hamnområdets gränser. Kommissionen kan därför inte anse att detta påstådda egna bidrag är faktiskt.
(358)
ISD har lämnat en oberoende värdering av marken där de tre sliparna är belägna ([…] miljoner zloty).
(359)
Kommissionen noterar att Synergia 99:s styrelse har värderat företagets tillgångar till […] miljoner zloty. Eftersom styrelsen utfärdade ett utlåtande om detta när aktieägaravtal skulle tecknas om arrangemangen för uppdelning av tillgångarna i fall att Synergia 99 avvecklas, kan man anta att styrelsen inte underskattade tillgångarnas värde. En oberoende expert som vid den tidpunkten anlitades av styrelsen uppskattade den berörda markens marknadsvärde till […] miljoner zloty.
(360)
Mot bakgrund av de stora skillnaderna mellan de två värderingarna som bygger på avvikande antaganden om markens framtida användning, anser kommissionen att antagandet om att marken kommer att användas för exklusiv byggnation är optimistiskt och, då det inte finns konkreta anbud för anskaffning av marken eller mera påtagliga hänvisningar till planer om att återställa området, att antagandet är tämligen orealistiskt. Kommissionen anser att de potentiella intäkterna från försäljning av marken för industriellt bruk eller för byggnation också bör uppskattas, i den mån någotdera scenariot är realistiskt.
(361)
Kommissionen noterar också att det uppskattade investeringsvärdet på den mark där de tre sliparna är belägna ([…] miljoner zloty) inte återspeglades i det pris som ISD betalade för aktierna i Gdynia-varvet. Enligt omstruktureringsplanen från september uppgick nettovärdet för Gdynia-varvets tillgångar i slutet av 2007 till [[…] betydande negativt värde] miljoner zloty. Efter det har staten gjort kapitaltillskott på 515 miljoner zloty och 385 miljoner zloty och en ytterligare kapitalisering på 200 miljoner zloty är planerad. Om alla andra delar av balansräkningen förblir oförändrade (76) uppgår nettovärdet på varvets tillgångar efter dessa kapitaltillskott till [[…] positivt värde] miljoner zloty, medan ISD Polska betalar ett symboliskt värde för aktierna i Gdynia-varvet. Om marknadsvärdet på den mark där sliparna är belägna hade återspeglats i balansräkningen på ett korrekt sätt skulle tillgångarnas nettovärde vara ännu högre. ISD Polska skulle med andra ord köpa aktierna i Gdynia-varvet till ett pris under marknadsvärdet, dvs. ta emot statligt stöd. Kommissionen anser därför att dessa tillgångar är ”förorenade” med statligt stöd som har beviljats under privatiseringsprocessen och att försäljningen av dem inte kan ses som ett eget bidrag som är fritt från statligt stöd.
(362)
I fråga om de övriga tillgångar som för närvarande finns på Gdynia-varvets eller Gdansk-varvets balansräkning öronmärkta för försäljning godtar kommissionen, på grundval av tillgänglig information, att uthyrning eller försäljning av vissa av tillgångarna utgör ett verkligt och aktuellt eget bidrag, om det finns en underbyggd värdering att tillgå och om uthyrningen eller försäljningen baserar sig på befintliga avtal (försäljning av aktier i Euromedicus, försäljning av aktier i Polskie Linie Lotnicze, hyresavtal med Eurocynk och med CRIST). Dessa avtal representerar ett värde på cirka […] miljoner zloty.
(363)
Slutligen och i överensstämmelse med etablerad praxis (77) anser kommissionen att framtida kassaflöde inte kan anses utgöra eget bidrag enligt riktlinjerna eftersom det inte representerar ett faktiskt bidrag från företaget eller dess aktieägare till omstruktureringskostnaderna.
(364)
Av detta följer att de enda delar som kan anses utgöra eget bidrag är kapitaltillskotten från ISD Polska (totalt 405 miljoner zloty) och intäkterna från försäljning och uthyrning av vissa tillgångar (14 miljoner zloty). Detta egna bidrag motsvarar 14 % (78) av de förväntade omstruktureringskostnaderna på 3 miljarder zloty. Utifrån att kommissionen godtar de polska myndigheterna förslag som lades fram vid mötet av den 30 september 2008 om att det egna bidraget bedöms genom en jämförelse med de omstruktureringskostnader som uppstått vid varven från den tidpunkt då investerarna skulle ha tagit över varven, erhålls samma resultat (omstruktureringskostnader på 3,065 miljarder zloty med ett faktiskt eget bidrag på 419 miljoner zloty, dvs. 14 %).
(365)
Detta bör ses mot bakgrund av det förväntade nya statliga stödet, som är ett grundläggande antagande i planen, dvs. ytterligare kapitaltillskott från staten på 1,6 miljarder zloty (1,14 miljarder zloty i juni 2008 och 418 miljoner zloty utestående) och ytterligare omläggning av ackumulerade offentligrättsliga skulder på 496,6 miljoner zloty för 2009-2017. Här bör noteras att planen utgår från att varvsverksamheten fortsättningsvis är beroende av finansiering genom garantier för förskottsbetalningar som beviljas av exportkreditorganet på förmånliga villkor, eftersom detta ingår i den finansiella modellen för de sammanslagna varven. De sammanslagna varven förväntas få nya garantier fram till slutet av 2008. Även under de följande åren, åtminstone fram till omstruktureringsperiodens slut 2012, täcks skeppsbyggnadsprocessen praktiskt taget helt och hållet av garantier från exportkreditorganet.
(366)
Dessutom måste kommissionen beakta hela omstruktureringsperioden, med början från 2002. Med tanke på det betydande statliga stöd som varvet har åtnjutit under denna period är det egna bidraget, som en procentandel av omstruktureringskostnaderna, ännu lägre. Det är därför uppenbart att det egna bidraget inte ens tillnärmelsevis når upp till den tröskel på 50 % av omstruktureringskostnaderna som krävs enligt riktlinjerna.
(367)
Även om investeraren planerar ett kapitaltillskott på 500 miljoner zloty för att delvis finansiera investeringsprogrammet har investeraren också begärt ett ytterligare kapitaltillskott från staten på totalt 515 miljoner zloty, omläggning av de offentligrättsliga skulderna på 560 miljoner zloty och täckning av varvets potentiella framtida skulder, uppskattade till 555 miljoner zloty (framtida förluster, sanktioner för upphävande av kontrakt, tvistemål). Dessutom förtecknas i planen varvets alla andra skulder upp till ett totalbelopp på 948 miljoner zloty (kommersiella skulder till leverantörer, redare osv.), med ett antagande om att de kommer att täckas av staten. Slutligen gäller att investeraren kräver ytterligare garantier från exportkreditorganet för en förmånligare premie än den normala premien för företag med sund ekonomi för finansiering av rörelsekapital och statsgarantier för överbryggningslån till ett belopp på 397 miljoner zloty.
(368)
De omstruktureringskostnader som kan identifieras på grundval av den begränsade informationen i planen omfattar minst ackumulerade skulder (ackumulerade skulder och lån på totalt 1 508 miljoner zloty), förväntade förluster på befintliga skeppsbyggnadskontrakt och tvistemål (555 miljoner zloty) och planerade investeringar för perioden 2008-2018 (443 miljoner zloty).
(369)
De flesta av dessa kostnader ska täckas av statligt stöd. Det föreslagna egna bidraget är ett kapitaltillskott från investeraren på 500 miljoner zloty. Kommissionen noterar att det inte har lämnats någon information om investerarens förmåga att tillhandahålla ett sådant kapitaltillskott. Enligt det preliminära anbudet från PSC ska medlen för att finansiera kapitaltillskott fås från en tredje part, en finansiell investerare. I brist på bevis på att investeraren kan tillhandahålla ett kapital på 500 miljoner zloty anser kommissionen att denna åtgärd inte kan anses vara faktisk. Dessutom utgår planen från att intäkterna från försäljning av tillgångar under perioden efter anslutningen och intäkter från den planerade försäljningen av tillgångar till ett totalbelopp på 174,5 miljoner zloty också betraktas som eget bidrag enligt riktlinjerna. Inte heller här finns några belägg för att de tidigare transaktionerna var fria från statligt stöd och att antagandet om de planerade intäkterna är realistiskt. Denna motsägelse rörande det egna bidraget som det deklarerats av investeraren ger upphov till ytterligare tvivel om antagandenas trovärdighet i detta hänseende. Kommissionen sluter sig därför till att planen inte visar att det planerade egna bidraget är betydande, faktiskt och fritt från statligt stöd.
(370)
Kommissionen noterar att även om de föreslagna åtgärderna (kapitaltillskott på 500 miljoner zloty och tidigare och framtida försäljningar av tillgångar) hade ansetts utgöra eget bidrag, skulle de motsvara 27 % av omstruktureringskostnaderna enligt det som visas ovan. Dessutom måste kommissionen beakta hela omstruktureringsperioden, med början från 2002. Med beaktande av det betydande statliga stöd som varvet har åtnjutit under denna period är det egna bidraget som en procentandel av de totala omstruktureringskostnaderna ännu lägre. Det är därför uppenbart att det egna bidraget inte ens tillnärmelsevis når upp till den tröskel på 50 % av omstruktureringskostnaderna som krävs enligt riktlinjerna.
(371)
På denna grund anser kommissionen att varvet praktiskt taget inte har fått något eget bidrag enligt riktlinjerna tidigare och, i den utsträckning varvet har fått det, är bidraget inte betydande. Dessutom säkerställer omstruktureringsplanen från Polish Shipbuilding Company inte en tillräcklig nivå av eget bidrag. Eftersom syftet med det egna bidraget är att hålla det statliga stödet på ett minimum och eftersom det inte har förekommit eget bidrag, måste kommissionen sluta sig till att kravet på att stödet begränsas till vad som är nödvändigt inte har uppfyllts. Tvärtom bygger PSC:s omstruktureringsplan på antagandet om att ytterligare statligt stöd beviljas och i planen konstateras att genomförandet beror på detta nya statliga stöd.
(372)
På grundval av det ovan anförda sluter kommissionen sig till att varvet inte tidigare har fått praktiskt taget något eget bidrag enligt riktlinjerna, dvs. eget bidrag som är faktiskt och fritt från statligt stöd. Inte heller säkerställer den gemensamma omstruktureringsplanen eller planen från PSC en tillräcklig nivå på det egna bidraget. Eftersom syftet med det egna bidraget är att hålla det statliga stödet på ett minimum och eftersom det inte har förekommit eget bidrag, måste kommissionen sluta sig till att kravet på att stödet begränsas till vad som är nödvändigt inte har uppfyllts. Båda omstruktureringsplanerna baserar sig dock på antagandet om att ytterligare statligt stöd beviljas. Det förekommer totalt sett en oproportionerlig finansiering av omstruktureringen genom statligt stöd vilket leder till otillbörlig snedvridning av konkurrensen.
(373)
Enligt riktlinjerna får stödet inte ge företaget extra pengar som kan användas för aggressiva åtgärder som snedvrider marknaden och som inte hör samman med omstruktureringsprocessen. Varvet har inte beviljats extra pengar, men genom de statliga garantierna har det fått tillgång till rörelsekapital som det inte kunde ha fått på marknaden. Till följd av detta kunde varvet inte bara fortsätta sin verksamhet och fylla orderböckerna utan också teckna kontrakt utan att behöva bära kostnaderna för att dämpa riskerna förknippade med förändringar i materialpriser och fluktuationer i växelkurserna. Varvet kunde med andra ord använda statligt stöd för verksamhet som snedvrider marknaden och som inte är förknippad till omstruktureringsprocessen, genom att ta emot beställningar till priser som inte täcker kostnaderna. Detta stärker kommissionens uppfattning om att det statliga stödet inte var begränsat till det nödvändiga för varvets överlevnad.
(374)
Slutligen påminner kommissionen om att statligt stöd till företag i svårigheter bör användas för att finansiera omstrukturering. Driftsstöd kan bara tillåtas i den mån det är nödvändigt för att hålla företaget flytande i väntan på att en omfattande omstrukturering genomförs. I det berörda fallet har det förekommit begränsat med verkliga omstruktureringsåtgärder som har långsiktiga verkningar. Det statliga stödet säkerställde närmast att varvet hölls flytande och utgjorde därför ett rent driftsstöd. Stödet kan därför inte anses ha varit begränsat till det nödvändiga för att möjliggöra en omstrukturering.
(375)
Mot bakgrund av det ovan anförda sluter kommissionen sig till att kravet på att stödet ska vara begränsat till vad som är nödvändigt och att det åtföljs av ett eget bidrag som är faktiskt, betydande och fritt från statligt stöd inte uppfyllts.
d) Undvikande av otillbörlig snedvridning av konkurrensen
(376)
Kommissionen påminner om det preliminära avtalet med Polen om nedläggning av SD I-dockan. Mot bakgrund av den senare utvecklingen efter att avtalets slöts och de ovan anförda slutsatserna om de två första villkoren i riktlinjerna finns det inget behov av att bedöma huruvida de av Polen föreslagna kompensationsåtgärderna är tillräckliga.
e) Slutsats
(377)
Eftersom riktlinjernas kriterier för att stöd ska anses vara förenligt med den gemensamma marknaden inte har uppfyllts sluter kommissionen sig till att de åtgärder som förtecknas i skälen 209-232 inte är förenliga med den gemensamma marknaden i egenskap av omstruktureringsstöd.
C. ANNAT STÖD
(378)
I sitt framläggande av den 11 juli 2007 konstaterade Polen att Gdynia-varvet hade mottagit stöd ”annat än omstruktureringsstöd”. Detta stöd förtecknas i tabell 4.
(379)
Kommissionen påminner om att ett företag i svårigheter, eftersom företagets fortlevnad är i fara, inte kan anses vara ett lämpligt medel för att främja andra allmänna mål förrän dess lönsamhet har säkerställts (punkt 20 i riktlinjerna). Allt stöd som beviljas ett företag i svårigheter under omstruktureringsperioden måste anmälas som stöd till omstrukturering, utom om företaget omfattas av bestämmelserna om undantag (punkt 69 i riktlinjerna).
(380)
Polen har inte lämnat några bevis på att det stöd som visas i tabell 4 ovan skulle omfattas av undantagsbestämmelserna.
(381)
Kommissionen sluter sig till att även dessa åtgärder omfattas av detta beslut och att de utgör olagligt och oförenligt omstruktureringsstöd.
IV. SLUTSATS
(382)
Kommissionen konstaterar att Polen olagligt och i strid mot artikel 88.3 i EG-fördraget har beviljat det statliga stöd som beskrivs i skälen 209-232 till förmån för Gdynia-varvet. Detta stöd är inte förenligt med den gemensamma marknaden enligt något av de undantag som fastställs i EG-fördraget.
(383)
För att återställa den status som rådde tidigare måste det statliga stödet återkrävas.
V. GENOMFÖRANDE
(384)
Det stödinslag som ingår i de åtgärder som har beviljats Gdynia-varvet och som presenteras i skälen 209-232 i detta beslut måste återkrävas. Generellt gäller att det stödinslag som måste återkrävas, dvs. den fördel som stödmottagaren har erhållit, motsvarar skillnaden mellan de villkor som stödmottagaren kan få på marknaden och villkoren för den åtgärd som har beviljats.
(385)
Den referens- och diskonteringsränta som kommissionen har tillkännagett tillämpas som typexempel för marknadsräntan för att mäta stödinslagen, särskilt för ett stöd som utbetalas i flera delbetalningar, och för att beräkna inslagen av stöd som följer av räntestödordningar (79). När det gäller företag i svårigheter, såsom Gdynia-varvet, anser kommissionen att referensräntan måste ökas med minst 400 räntepunkter för att återspegla den höga risk som ingår i transaktionen och med ytterligare 200 räntepunkter om säkerhet saknas eller stödmottagaren har erbjudit en dålig säkerhet. Som förklaras ovan är värdet på den säkerhet som varvet erbjöd tvivelaktig när man ser till företagets förhållande mellan skulder och tillgångar. När ett företag i svårigheter inte kan få finansiering på marknaden kan stödinslaget motsvara upp till 100 % av det nominella värdet på de medel som erhålls (80).
(386)
Kommissionen anser att Gdynia-varvet under den period då det mottog stödet enligt skälen 209-232 var i allvarliga finansiella svårigheter (enligt beskrivningen i skälen 62-66) och hade inga möjligheter att få finansiering på marknaden. Varvet hade negativt eget kapital, fortsatte göra förluster och fick praktiskt taget ingen finansiering från marknaden under den granskade perioden. Under sådana omständigheter skulle en aktör i en marknadsekonomi inte vara villig att tillhandahålla varvet någon finansiering med tanke på den höga inneboende risken. Kommissionen anser därför att ingen bank skulle ha gått med på att bevilja varvet lån, inte ens till hög ränta, och ingen bank skulle ha gått med på att bevilja en garanti, inte ens till en hög avgift.
(387)
Eftersom Gdynia-varvet inte kunde ha fått ett lån eller en garanti på marknaden, utgör alla lån och garantier som under den granskade perioden har beviljats varvet automatiskt stöd. Härav följer att alla garantier som fortfarande är utestående måste avslutas omedelbart och alla lån måste återbetalas omedelbart.
(388)
Det är dock inte tillräckligt med återbetalning av lån som har beviljats varvet för att återställa den ursprungliga situationen eftersom varvet fram till återbetalningsdagen har haft tillgång till finansiering som varvet normalt inte kunde ha fått på marknaden. För att återställa den ursprungliga situationen måste återkravet också omfatta ett belopp som motsvarar fördelens värde, som endast kan uppskattas på grundval av den räntesats som debiteras för mycket riskfyllda lån. Kommissionen måste därför besluta om återkrav av skillnaden mellan den ränta som Gdynia-varvet faktiskt har betalat och en teoretisk lämplig ränta för ett mycket riskfullt lån från den tidpunkt då lånet beviljades varvet till den tidpunkt då varvet har återbetalat lånet. När det gäller att fastställa räntesatsen för ett mycket riskfullt lån anges i kommissionens meddelande om metoden för fastställande av referens- och diskonteringsränta att tillägget kan beräknas till 400 räntepunkter eller ännu mer ”om ingen privat bank skulle ha accepterat att bevilja lånet i fråga”, vilket är det som gäller i detta fall. Kommissionen har i flera beslut ansett att ett tillägg på 600 räntepunkter på referensräntan är ett lämpligt minimum för att återspegla en hög risk (81). Kommissionen anser att detta är minimum för lånen i det aktuella fallet.
(389)
Kommissionen har samma synsätt när det gäller garantier, dvs. den måste besluta om återkrav av den bidragsekvivalent som ingår i garantin från den tidpunkt då det garanterade lånet utbetalades till den tidpunkt då garantin avslutades.
(390)
Som det förklaras i kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier (82) anser kommissionen att bidragsekvivalenten motsvarar antingen den räntesubvention som har erhållits med hjälp av garantin (när garantin täcker ett lån som har beviljats med en räntesats som ligger under marknadsräntan) eller det belopp som följer av riskfaktorn multiplicerat med det garanterade beloppet minus de premier som stödmottagaren har betalat för garantin.
(391)
Om det inte är möjligt att beräkna stödinslaget med hjälp av dessa regler anser kommissionen det vara lämpligt att beräkna skillnaden mellan den garantipremie som skulle debiteras på marknaden och den premie som mottagaren har betalat. Kommissionen anser att den skillnad som har räknats fram på detta sätt utgör stödinslaget i garantin. Kommissionen konstaterar att exportkreditorganet beviljar exportförsäkringar som garanteras av staten med stöd av en ordning som är fri från statligt stöd och som kommissionen har godkänt genom sitt beslut av den 18 juli 2007, och anser att den premie som exportkreditorganet debiterar för detta kunde fungera som referenspremium för den beräkning det gäller. Även här gäller att denna premie borde höjas med minst 400 räntepunkter för att återspegla det faktum att varvet inte var berättigat till garantier enligt ordningen. De garantier som beviljades varvet medförde i sig en betydligt högre risk.
(392)
Som det förklaras ovan och utifrån att varvet inte kunde få några garantier på marknaden på grund av varvets svåra finansiella situation, måste de utestående garantierna avslutas omedelbart i syfte att stoppa den snedvridning av konkurrensen som stödet medför.
(393)
I fråga om garantierna för förskottsbetalningar noterar kommissionen att de förskottsbetalningar som exportkreditorganet har garanterat utgör ett slags försäljningsavtal, inte ett låneavtal, och att ingen ränta debiteras på förskottsbetalningar. Kommissionen anser därför att man för beräkningen av det stöd som stödmottagaren har fått måste göra en jämförelse mellan den premie som varvet har betalat och den premie som normalt skulle debiteras på marknaden. Även här kan exportkreditorganets stödprogram (som är fritt från statligt stöd) tjäna som referens när det gäller vilka avgifter som debiteras på marknaden, och dessa referensavgifter bör justeras uppåt så att de återspeglar den tilläggsrisk som ingår när en garanti beviljas till ett företag som har finansiella svårigheter.
(394)
Eftersom detta gäller för de övriga garantier som har beviljats varvet och av samma skäl, noterar kommissionen att alla befintliga garantier från exportkreditorganet måste avslutas omedelbart.
(395)
Fortsatt utebliven indrivning av skulder från de offentliga myndigheternas sida utgör också statligt stöd som måste beaktas (83). Den kan jämföras med ett revolverande lån som beviljas på förmånliga villkor och stödinslaget består därför av skillnaden mellan den ränta som skulle ha debiterats på marknaden (i fråga om ett företag med liknande värdering i en liknande finansiell och ekonomisk situation och med en liknande säkerhet) och den ränta som den beviljande myndigheten debiterar.
(396)
Med tanke på varvets kontinuerligt svåra finansiella situation anser kommissionen att en fordringsägare i en marknadsekonomisk situation skulle driva in sina fordringar omedelbart när de förfaller. Det faktum att de polska myndigheterna inte vidtog indrivningsåtgärder omedelbart utgjorde stöd, och därför ska förfallodagen för de obetalda skulderna ses som det datum då stödet gjordes tillgängligt. Stödinslaget motsvarar skillnaden mellan den ränta som skulle debiteras på marknaden (i fråga om ett företag med liknande värdering, samma finansiella och ekonomiska situation och samma säkerhet) och den ränta som den beviljande myndigheten debiterar.
(397)
Eftersom en aktör i en marknadsekonomi skulle kräva omedelbar återbetalning av varvets skulder, är det inte bara stödet till följd av otillräcklig räntedebitering som måste återbetalas, utan också de ackumulerade skulderna måste återbetalas omedelbart.
(398)
Alla avskrivningar av skulder motsvarar stöd som inte behöver återbetalas och därför utgör hela den del av skulden som har avskrivits stöd.
(399)
Enligt lagen av den 30 oktober 2002 överförs offentligrättsliga skulder som omstruktureras enligt kapitel 5a till Operator, ett företag som i sin helhet ägs av industriutvecklingsbyrån, och tillsammans med skulderna överförs tillgångar som bör ha ett värde på minst 25 % av de skulder som omstruktureras. Operator bör sedan sälja dessa tillgångar och använda de erhållna intäkterna till att återbetala delar av de offentligrättsliga skulderna. De behöriga myndigheterna skriver sedan av återstoden av skulderna. Kommissionen anser därför att inslaget av statligt stöd i denna transaktion motsvarar värdet på de offentligrättsliga skulder som överförts till Operator minus det faktiska värdet på de överförda tillgångarna. Enligt lagen av den 30 oktober 2002 betyder detta att stödinslaget på sin höjd motsvarar 75 % av de överförda skulderna. Om värdet på tillgångarna är högre eller lägre än de 25 % som krävs enligt lagen måste dock stödinslaget justeras enligt detta.
(400)
Kommissionen noterar att kapitaltillskotten från staten eller statskontrollerade organ, såsom industriutvecklingsbyrån och KPS, till företag i svårigheter, dvs. tillskott utan förväntan på avkastning, anses utgöra stöd som inte behöver återbetalas (84). För att rätta till den snedvridning av konkurrensen som orsakats av kapitaltillskottet måste varvet återbetala hela det belopp som har tillförts.
(401)
Genom en skrivelse av den 3 november 2008 förband sig Polen att genomföra detta beslut genom att sälja varvets tillgångar till marknadspris via ett öppet, transparent, villkorslöst och icke-diskriminerande anbudsförfarande (som genomfördes i enlighet med de specifika villkor som först angavs i kommissionens skrivelse av den 27 oktober 2008) och därefter genomföra likvidation av Gdynia-varvet. Alla återkrav enligt detta beslut måste registreras av Polen utan dröjsmål inom ramen för Gdynia-varvets likvidation. Genom en skrivelse av den 6 november 2008 underrättade kommissionen Polen om att försäljningen av tillgångar, förutsatt att dessa villkor uppfylls, inte kommer att medföra något nytt stöd till köparen/köparna och att tillgångarna kan överföras till köparen/köparna utan någon skyldighet om återbetalning av olagligt och oförenligt statligt stöd som hade genomförts till förmån för varvet under de senaste åren, i enlighet med kravet om att det inte bör finnas någon ekonomisk kontinuitet mellan stödmottagarna och köparnas verksamhet (85). Kommissionen kommer att i sin bedömning av att detta beslut genomförs korrekt noga övervaka efterlevnaden av de villkor som anges i kommissionens skrivelse av den 27 oktober 2008 och som de polska myndigheterna har godkänt.
(402)
Nedan finns en sammanfattning av dessa villkor, som Polen uttryckligen har åtagit sig att uppfylla.
(403)
Tillgångarna (utan skulder) kommer att privatiseras genom ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och villkorslöst anbudsförfarande. Gdynia-varvet och alla återstående tillgångar och skulder kommer att likvideras.
(404)
Tillgångarna måste säljas till marknadspris (högsta anbudet). Tillgångarnas olika delar måste säljas separat eller i ett stort antal små paket som definieras med tanke på maximerad försäljning. Dessa paket får inte bestå av organiserade delar av ett företag eller en affärsverksamhet. Denna definition av paketen får inte förhindra potentiella köpare från att lägga fram ett gemensamt bud på flera delar eller paket.
(405)
Anbudsförfarandet måste vara icke-diskriminerande, det måste säkerställa att försäljningen är öppen för alla potentiella köpare oberoende av profil, utan diskriminering när det gäller investeringens ändamål.
(406)
Det får inte finnas villkor anslutna till anbudsförfarandet (t.ex. bibehållen personalstyrka eller verksamhet eller övertagande av befintliga kontrakt). (Det enda kriteriet för valet av vinnande anbud ska vara maximering av intäkterna till förmån för varvets fordringsägare.)
(407)
Varvets offentliga och privata fordringsägare, inklusive varvets kunder, bör ha samma förmånsrättsordning och rättigheter till intäkterna från försäljning av tillgångarna som de skulle ha haft i ett konkursförfarande.
(408)
Inget nytt statligt stöd får beviljas i samband med försäljningen, oavsett om det är i form av avskrivningar, statsfinansierad återbetalning av offentligrättsliga skulder eller återbetalning till privata fordringsägare, kapitaltillskott, lån, garantier eller andra åtgärder. Eventuella nya offentligrättsliga skulder som uppstår under perioden och som är nödvändiga för att slutföra försäljningsförfarandet måste återkrävas från likvidationstillgångarna.
(409)
Försäljningen måste genomföras av en oberoende administrator som har liknande rättigheter och skyldigheter som en konkursförvaltare normalt har. Det måste inrättas en struktur som gör det möjligt för fordringsägarna att övervaka försäljningen på ett effektivt sätt och säkerställa att den genomförs på marknadsvillkor, och att fordringsägarnas förmånsrättsordning och rättigheter till intäkterna respekteras. Därutöver utser Polen och kommissionen tillsammans en övervakningsförvaltare med det specifika uppdraget att hjälpa kommissionen att verifiera att försäljningsprocessen och indrivningen av stödet sker i fullständig överensstämmelse med de krav som anges ovan. För detta ändamål bör övervakningsförvaltaren regelbundet lämna in detaljerade rapporter till kommissionen om varje steg i förfarandet.
(410)
Polen har anfört att det kommer att krävas rättsliga åtgärder för att genomföra detta beslut. Kommissionen medger att det därför är motiverat med en längre genomförandeperiod än normalt, också med tanke på det antal individuella stödåtgärder som omfattas av detta beslut och deras olika former och varaktigheter. Kommissionen uppmanar därför Polen att genomföra detta beslut inom sju månader från delgivningen av detta beslut.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det statliga stöd som beskrivs i skälen 209-232 i detta beslut och som Polen olagligen har genomfört för Gdynia-varvet i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget, är oförenligt med den gemensamma marknaden.
Vidare är alla förskottsbetalningsgarantier som Polen i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget har genomfört till förmån för Gdynia-varvet från och med den 1 juli 2007 till och med datumet för detta beslut oförenliga med den gemensamma marknaden.
Artikel 2
I fråga om de lån som stödmottagaren erhållit från olika offentliga organ enligt det som beskrivs i skälen 209-232 i detta beslut ska Polen återkräva det stöd vars belopp motsvarar skillnaden mellan den räntesats som Gdynia-varvet faktiskt betalade och den räntesats som stödmottagaren kunde ha fått för ett lån på marknadsvillkor under perioden mellan den tidpunkt då de berörda lånen beviljades och den tidpunkt då de återbetalades. Dessutom gäller att eventuella utestående lån vid tidpunkten för detta beslut ska återbetalas omedelbart.
Artikel 3
I fråga om garantierna från staten enligt det som beskrivs i skälen 209-232 i detta beslut ska Polen återkräva det stöd som, under perioden från tidpunkten då stödet beviljades och fram till tidpunkten då garantin löpte ut, motsvarar skillnaden mellan den räntesats som Gdynia-varvet faktiskt betalade för det lån som hade statlig garanti som säkerhet och den räntesats som mottagaren skulle ha betalat enligt marknadsvillkor, som motsvarar det garanterade beloppet multiplicerat med riskfaktorn (sannolikheten för betalningsförsummelse) minus den betalda garantipremien eller som motsvarar skillnaden mellan den garantipremie som mottagaren har betalat och den garantipremie som mottagaren skulle ha betalat enligt marknadsvillkor. Dessutom gäller att om någon av dessa garantier är i kraft vid tidpunkten för detta beslut ska den avslutas omedelbart.
Artikel 4
I fråga om förskottsbetalningsgarantierna som har beviljats av exportkreditorganet enligt det som beskrivs i skälen 209-232 i detta beslut ska Polen återkräva det stöd som under perioden från den tidpunkt då stödet beviljades och fram till tidpunkten då garantin löpte ut motsvarar skillnaden mellan den garantipremie som mottagaren betalade och den garantipremie som mottagaren skulle ha betalat för en garanti som fås på marknaden. Dessutom gäller att om någon av dessa garantier är i kraft vid tidpunkten för detta beslut ska den avslutas omedelbart.
Artikel 5
Artiklarna 3 och 4 gäller också mutatis mutandis på alla förskottsbetalningsgarantier som Polen i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget har beviljat Gdynia-varvet från och med den 1 juli 2007 fram till datumet för detta beslut.
Artikel 6
I fråga om den uteblivna indrivningen av skulder till olika offentliga organ enligt det som beskrivs i skälen 209-232 i detta beslut ska Polen för perioden mellan tidpunkten då stödet beviljades och tidpunkten då den offentligrättsliga skulden betalades återkräva det stöd som motsvarar skillnaden mellan den räntesats som Gdynia-varvet faktiskt betalade och den räntesats mot vilken stödmottagaren hade kunnat få förfallodagen för sina skulder uppskjuten av en fordringsägare i en marknadsekonomi. Dessutom ska alla utestående offentligrättsliga skulder återbetalas omedelbart.
Artikel 7
I fråga om avskrivningen av skulder till offentliga organ enligt det som beskrivs i skälen 209-232 i detta beslut ska Polen återkräva det stöd som motsvarar avskrivningens belopp.
Artikel 8
I fråga om offentligrättsliga skulder som har omstrukturerats enligt det som beskrivs i skälen 209-232 i detta beslut och enligt lagen av den 30 oktober 2002 om statligt stöd till företag med särskild betydelse för arbetsmarknaden, i sin ändrade lydelse, ska Polen återkräva det stöd som motsvarar beloppet på den offentligrättsliga skuld som har överförts till Operator, minus det faktiska värdet på stödmottagarens tillgångar som har överförts till Operator.
Artikel 9
I fråga om kapitaltillskott från olika offentliga organ enligt det som beskrivs i skälen 209-232 i detta beslut ska Polen återkräva det stöd som motsvarar kapitaltillskottets hela belopp.
Artikel 10
I fråga om direkta bidrag enligt tabell 4, skälen 209-232 i detta beslut, ska Polen återkräva det stöd som motsvarar bidragens hela belopp.
Artikel 11
1. Polen ska återkräva av mottagaren det stöd som definieras i ovanstående artiklar. Återkravet ska genomföras enligt de riktlinjer som anges i skälen 384-401 i detta beslut.
2. De belopp som ska återkrävas ska innefatta ränta från den dag då stödet ställdes till Gdynia-varvets förfogande till den dag det har återbetalats.
3. Räntan ska beräknas som sammansatt ränta enligt kapitel V i kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 (86) och kommissionens förordning (EG) nr 271/2008 (87) om ändring av förordning (EG) nr 794/2004.
4. Polen ska upphöra med alla utestående utbetalningar av det stöd som avses i artikel 1, med verkan från den dag då detta beslut antas.
Artikel 12
1. Återkravet av det stöd som avses i artikel 1 ska vara omedelbart och effektivt.
2. Polen ska se till att detta beslut genomförs inom sju månader från dagen för delgivningen av beslutet.
Artikel 13
1. Polen ska inom två månader från delgivningen av detta beslut förse kommissionen med följande upplysningar:
a)
Det totala belopp (kapital och räntor) som ska återkrävas från stödmottagaren.
b)
En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att följa beslutet.
c)
Dokument som visar att stödmottagaren har anmodats att betala tillbaka stödet.
d)
Dokument som visar att alla förskottsbetalningsgarantier har avslutats.
2. Polen ska hålla kommissionen underrättad om framskridandet av de nationella åtgärder som har vidtagits för genomförandet av detta beslut till dess att återkravet av det stöd som avses i artikel 1 har slutförts. Polen ska på kommissionens begäran omgående lämna uppgifter om de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att följa detta beslut. Polen ska också lämna detaljerad information om de stödbelopp och motsvarande ränta som redan har återvunnits från mottagaren.
Detta beslut riktar sig till Republiken Polen.
Utfärdat i Bryssel den 6 november 2008.