ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 13. listopadu 2007,
kterým se zrušuje rozhodnutí 1999/572/ES, kterým se přijímají závazky nabídnuté v souvislosti s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu ocelových lan a kabelů z Čínské lidové republiky, Maďarska, Indie, Korejské republiky, Mexika, Polska, Jihoafrické republiky a Ukrajiny
(2007/775/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na články 8 a 9 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PŘEDCHOZÍ ŠETŘENÍ A STÁVAJÍCÍ OPATŘENÍ
(1)
V srpnu 1999 uložila Rada nařízením (ES) č. 1796/1999 (2) konečné antidumpingové clo z dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících mimo jiné z Jihoafrické republiky.
(2)
V listopadu 2005 po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení rozhodla Rada nařízením (ES) č. 1858/2005 (3), že antidumpingová opatření vztahující se na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího mimo jiné z Jihoafrické republiky by měla být zachována.
(3)
Komise rozhodnutím 1999/572/ES ze dne 13. srpna 1999 (4) přijala cenový závazek společnosti Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope z Jihoafrické republiky (dále jen „Haggie“ nebo „společnost“).
(4)
Rozhodnutím 1999/572/ES přijala Komise rovněž cenové závazky těchto společností: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, Indie; Aceros Camesa SA de CV, Mexiko a Joint Stock Company Silur, Ukrajina. Komise zrušila přijetí závazku nabídnutého společností Joint Stock Company Silur, Ukrajina, nařízením Komise (ES) č. 1678/2003 (5). Antidumpingová opatření na ocelová lana a kabely pocházející z Mexika pozbyla platnosti dne 12. srpna 2004 (6). Komise zrušila přijetí závazku nabídnutého společností Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd rozhodnutím Komise 2006/38/ES ze dne 22. prosince 2005.
(5)
V důsledku toho byl dovoz do Společenství dotčeného výrobku původem z Jihoafrické republiky vyráběného společností, který odpovídá typu, na který se vztahuje závazek (dále jen „výrobek, na který se vztahuje závazek“), osvobozen od konečného antidumpingového cla.
(6)
V této souvislosti je třeba upřesnit, že některé typy ocelových lan a kabelů, jež společnost Haggie v současné době vyrábí, byly ze závazku vyňaty. Tato ocelová lana a kabely proto při propuštění do volného oběhu ve Společenství podléhala platbě antidumpingového cla.
B. PORUŠENÍ ZÁVAZKU
1. Povinnosti společnosti se závazkem
(7)
V rámci závazku, který společnost nabídla, je tato společnost povinna mimo jiné vyvážet výrobek, na který se vztahuje závazek, do Evropského společenství za cenu vyšší, než je minimální dovozní cena (MDC) uvedená v závazku.
(8)
Společnost se závazkem rovněž uznala, že podmínkou pro přiznání osvobození od antidumpingového cla v souvislosti se závazkem je, že bude celním orgánům Společenství předložena „závazková faktura“. Společnost se rovněž zavázala, že tuto závazkovou fakturu nebude vystavovat při prodeji dotčených výrobků, na jejichž typ se závazek nevztahuje, a které tudíž podléhají antidumpingovému clu. Společnost dále uznala, že závazkové faktury musí obsahovat informace stanovené nejprve v příloze nařízení (ES) č. 1796/1999 a později v příloze nařízení (ES) č. 1858/2005.
(9)
Ze závazku pro společnost rovněž vyplývá povinnost pravidelně Komisi poskytovat podrobné informace ve formě čtvrtletní zprávy o prodejích dotčeného výrobku, které uskutečnila do Evropského společenství. Do zprávy mají být zahrnuty výrobky, na které se vztahuje závazek a kterým náleží osvobození od platby antidumpingového cla, i typy ocelových lan a kabelů, na které se závazek nevztahuje a které proto platbě antidumpingového cla při dovozu do Evropského společenství podléhají.
(10)
Je zřejmé, že výše uvedené zprávy o prodejích by měly být při předložení ve všech ohledech úplné, vyčerpávající a správné a že transakce jsou plně ve shodě s podmínkami závazku.
(11)
Aby bylo zaručeno dodržování závazku, společnost rovněž slíbila, že umožní inspekce na místě ve svých prostorách za účelem ověření přesnosti a pravdivosti údajů uváděných ve zmíněných čtvrtletních zprávách a že poskytne veškeré informace, které Komise pokládá za nezbytné.
(12)
Je třeba poznamenat, že společnost již obdržela dne 28. října 2003 od útvarů Komise varovný dopis o porušování závazku z důvodu vystavování závazkových faktur pro výrobky, na které se závazek nevztahuje, ale které jsou jinak předmětem antidumpingových opatření. Varovný dopis uváděl, že vzhledem ke konkrétním okolnostem, za nichž k porušování závazku došlo, není záměrem přijatý závazek zrušit, ale také zdůraznil, že při jakémkoli následném porušení závazku, dokonce i menšího významu, by Komise nadále přijímala závazek společnosti jen obtížně.
(13)
V tomto ohledu byla ve dnech 5. až 6. února 2007 provedena inspekce na místě v prostorách společnosti v Jihoafrické republice. Inspekce se vztahovala na období od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2006.
2. Výsledky inspekce na místě ve společnosti
(14)
Inspekce na místě zjistila, že při dvou příležitostech vystavila společnost závazkové faktury (čísla závazkových faktur: 935515 a 935516) pro výrobky, které jsou předmětem antidumpingového opatření, ale na něž se nevztahuje závazek. Těmto transakcím tedy nezákonně náleželo osvobození od platby antidumpingového cla při dovozu.
(15)
Inspekce na místě zjistila, že společnost při jedné příležitosti neupravila jednotkovou prodejní cenu podle podmínek platby. Neupravení ceny o finanční náklady spojené se skutečným termínem platby vedlo k jednotkové prodejní ceně, která byla nižší než použitelná MDC.
(16)
Inspekce na místě dále zjistila, že společnost při několika příležitostech vystavila faktury, které nejsou ve shodě s přílohou nařízení (ES) č. 1858/2005, protože obsahují větu „Určeno k prodeji offshore, není určeno k prodeji v Evropské unii“.
(17)
Ze šetření závazkových faktur vystavených v dotčeném časovém období, které provedla inspekce na místě, vyplynulo, že jedna transakce nebyla zahrnuta do čtvrtletní zprávy o prodejích předkládané v rámci závazku Komisi. Dále bylo zjištěno, že společnost uváděla transakce, které nebyly určeny k propuštění do volného oběhu ve Společenství, jako transakce, které k propuštění do volného oběhu ve Společenství určeny byly. Inspekce na místě rovněž identifikovala několik transakcí, které byly uváděny jako tranzitní prodeje, ale ve skutečnosti bylo toto zboží propuštěno do volného oběhu ve Společenství. Navíc byly nalezeny nesrovnalosti mezi čtvrtletními zprávami o prodejích předkládanými v rámci závazku a mezi odpovídajícími fakturami.
3. Důvody ke zrušení přijatého závazku
(18)
Skutečnost, že společnost vystavila závazkové faktury pro dotčené výrobky, na které se závazek nevztahuje, a skutečnost, že těmto transakcím náleželo osvobození od platby antidumpingového cla, jež se přiznává jen výrobkům, na které se vztahuje závazek, představují porušení závazku.
(19)
Společnost nedodržela povinnost respektovat MDC pro všechny prodeje výrobku, na který se vztahuje závazek.
(20)
Vystavení závazkových faktur, které nejsou ve shodě s přílohou nařízení (ES) č. 1858/2005, pro prodeje výrobku, na který se vztahuje závazek, může být pro celní orgány zavádějící a neumožňuje nadále celním orgánům účinně kontrolovat závazek, a ten tudíž neplní svůj účel.
(21)
Skutečnosti uvedené v 17. bodu odůvodnění vedou k závěru, že čtvrtletní zprávy o prodejích předkládané v rámci závazku společností nebyly ve všech ohledech úplné, vyčerpávající a správné, a proto tyto zprávy nemohly být s dostatečnou spolehlivostí použity ke kontrolování závazku. Nesplnění požadavků týkajících se předkládaných zpráv se také považuje za porušení závazku.
4. Písemná podání a slyšení
a) Nedostatečné porozumění závazku
(22)
Společnost písemným podáním uznala, že při vystavování faktur a přípravě zpráv předkládaných v rámci závazku došlo k pochybením z důvodu nedostatečného porozumění technickým ustanovením závazku, nesprávného výkladu textu a/nebo tím, že společnost text nekonzultovala. Ve svém písemném podání a během slyšení dne 26. dubna 2007 společnost rovněž uvedla, že k nedostatečnému porozumění složitým požadavkům závazku přispěly také změny ve vrcholovém vedení a restrukturalizace organizace.
(23)
Společnost též připustila, že dne 28. října 2003 obdržela od útvarů Komise varovný dopis. Společnost však namítla, že nikdy neobdržela zprávu o ověření, která by podle jejího předpokladu vyznačila skutečná pochybení, k nimž došlo. Společnost namítala, že skutečnost, že nebyla o skutečných pochybeních uvědomena, také přispěla k tomu, že své postupy týkající se přípravy zpráv předkládaných v rámci závazku nezměnila ani jim lépe neporozuměla.
(24)
V odpovědi na tyto námitky je nutno poznamenat, že společnost obdržela dne 18. září 2003 od Komise dopis, který zjištěná porušení závazku podrobně uváděl. Varovný dopis ze dne 28. října 2003 již podrobně zjištěná porušení závazku znovu neuváděl, ale odkazoval na předchozí korespondenci mezi Komisí a společností.
(25)
Je třeba také poznamenat, že společnost se možná mýlila, když odkazovala na zprávu o ověření. Komise vykonala inspekci na místě až po zaslání svého dopisu ze dne 28. října 2003, neboť porušování závazku, která vedla k zaslání varovného dopisu, byla zjištěna na základě analýzy dokumentů - zpráv předkládaných v rámci závazku. Komise uskutečnila inspekci na místě v květnu 2004, ale vzhledem k tomu, že tato inspekce nevedla k další akci, nebylo třeba v její souvislosti zasílat společnosti jakýkoli dopis.
(26)
Společnost navíc během slyšení uvedla, že po inspekci na místě znovu provedla inspekci celého svého systému, aby na základě připomínek učiněných na místě zavedla změny nezbytné pro splnění požadavků závazku.
(27)
Námitky, které společnost předložila na svou obranu a které se týkají jejího nedostatečného porozumění závazku, nemění názor Komise, že společnost nesplnila povinnosti plynoucí ze závazku. Je dále třeba poznamenat, že společnost již obdržela jeden varovný dopis o porušování závazku v minulosti a že nepřijala nezbytná opatření, jež by předešla tomu, aby nedocházelo k novým porušením závazku. Nedostatečné porozumění požadavkům závazku představuje vysoké riziko nedostatečného a nespolehlivého kontrolování závazku.
b) Proporcionalita
(28)
Pokud jde o nedodržení cen, společnost připustila, že k němu při jedné příležitosti došlo, protože společnost neučinila potřebné úpravy prodejní ceny vzhledem k pozdní platbě. Podala však námitku, že prodejní ceny všech ostatních transakcí byly v přísném souladu s MDC. Také uvedla, že k pozdní platbě došlo kvůli nepředvídaným okolnostem, neboť dotčený klient obvykle platí za zboží předem, ještě než je zboží odesláno.
(29)
V reakci na tyto námitky je třeba zdůraznit, že podle závazku společnost slíbila, že zajistí, aby byly čisté prodejní ceny u všech prodejů, na které se vztahuje závazek, rovné nebo vyšší než MDC stanovené v závazku.
(30)
Co se týče proporcionality, základní nařízení rovněž neuvádí žádný přímý nebo nepřímý požadavek, že by se porušení závazku muselo týkat určitého minimálního procenta prodejů nebo určitého minimálního procenta MDC.
(31)
Tento přístup byl také potvrzen judikaturou Soudu prvního stupně, který rozhodl, že jakékoli porušení závazku je dostatečným důvodem k ospravedlnění zrušení přijatých závazků (7).
(32)
Proto námitky předložené společností, pokud jde o proporcionalitu, nemění názor Komise, že došlo k porušení závazku a že přijetí závazku má být zrušeno.
c) Dobrá víra společnosti
(33)
Společnost namítala, že při předkládání svých pravidelných zpráv Komisi věřila, že tyto zprávy jsou ve všech ohledech úplné, vyčerpávající a správné.
(34)
Společnost se nikdy nepokoušela uvádět ve svých zprávách nesprávné informace ani odmítat jakékoli požadované informace předat.
(35)
Společnost rovněž ve svém písemném podání i během slyšení zdůrazňovala, že z porušování závazku neměla s výjimkou dvou případů žádný prospěch a že k pochybením nedošlo v rámci režimu obcházení opatření.
(36)
S odkazem na výše uvedené body odůvodnění je nutno poznamenat, že společnost nebyla považována za subjekt, který se účelně pokouší získat prospěch nedodržováním požadavků závazku nebo ohrožováním kontrol. Kvůli opakovanému výskytu pochybení však řádná kontrola takového závazku není účelná.
C. ZRUŠENÍ ROZHODNUTÍ 1999/572/ES
(37)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti by mělo být přijetí uvedeného závazku zrušeno a rovněž by mělo být zrušeno rozhodnutí Komise 1999/572/ES. Podle toho by se mělo použít konečné antidumpingové clo uložené čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1858/2005,
ROZHODLA TAKTO:
Článek 1
Rozhodnutí 1999/572/ES se zrušuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. listopadu 2007.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 13 november 2007
om upphävande av beslut 1999/572/EG om godtagande av åtaganden i samband med antidumpningsförfarandena beträffande import av linor och kablar av stål med ursprung i Folkrepubliken Kina, Republiken Indien, Mexikos förenta stater, Republiken Polen, Republiken Sydafrika, Republiken Korea, Ukraina och Republiken Ungern
(2007/775/EG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR BESLUTAT FÖLJANDE
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artiklarna 8 och 9,
efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. TIDIGARE UNDERSÖKNINGAR OCH GÄLLANDE ÅTGÄRDER
(1)
I augusti 1999 införde rådet genom förordning (EG) nr 1796/1999 (2) en slutgiltig antidumpningstull på import av linor och kablar av stål med ursprung i bland annat Sydafrika.
(2)
Efter en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen beslutade rådet i november 2005 genom förordning (EG) nr 1858/2005 (3) att de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av den berörda produkten med ursprung i bland annat Sydafrika skulle bibehållas.
(3)
Kommissionen godtog genom beslut 1999/572/EG av den 13 augusti 1999 (4) ett prisåtagande från det sydafrikanska företaget Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (nedan kallat ”Haggie” eller ”företaget”).
(4)
Genom beslut 1999/572/EG godtog kommissionen även prisåtaganden från följande företag: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, Indien, Aceros Camesa SA de CV, Mexiko, och Joint Stock Company Silur, Ukraina. Kommissionen återkallade godtagandet av åtagandet från Joint Stock Company Silur, Ukraina, genom kommissionens förordning (EG) nr 1678/2003 (5). Antidumpningsåtgärderna mot linor och kablar av stål med ursprung i Mexiko upphörde att gälla den 12 augusti 2004 (6). Kommissionen återkallade godtagandet av åtagandet från Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd genom kommissionens beslut 2006/38/EG av den 22 december 2005.
(5)
Detta beslut innebar att import till gemenskapen av den berörda produkten med ursprung i Sydafrika som tillverkas av företaget och som hör till den produkttyp som omfattas av åtagandet (nedan kallad ”den produkt som omfattas av åtagandet”) befriades från den slutgiltiga antidumpningstullen.
(6)
Det bör i detta sammanhang påpekas att vissa typer av linor och kablar av stål som Haggie för närvarande tillverkar inte omfattas av åtagandet. Dessa linor och kablar av stål omfattas således av antidumpningstullen när de övergår till fri omsättning i gemenskapen.
B. ÖVERTRÄDELSER AV ÅTAGANDET
1. Företagets skyldigheter enligt åtagandet
(7)
Enligt det åtagande som företaget gjort är det bland annat skyldigt att exportera den produkt som omfattas av åtagandet till gemenskapen till priser som överstiger vissa minimipriser i enlighet med åtagandet.
(8)
Företaget godtog genom åtagandet även att det endast kan beviljas den befrielse från antidumpningstull som medges enligt åtagandet under förutsättning att det uppvisar en ”åtagandefaktura” för de behöriga tullmyndigheterna i gemenskapen. Företaget förband sig vidare att inte utfärda åtagandefakturor för försäljningen av de typer av den berörda produkten som inte omfattas av åtagandet och därmed är föremål för antidumpningstullen. Företaget har även godtagit att de utfärdade åtagandefakturorna ska innehålla de uppgifter som angavs först i bilagan till förordning (EG) nr 1796/1999 och senare i bilagan till förordning (EG) nr 1858/2005.
(9)
Enligt åtagandet är företaget även skyldigt att regelbundet lämna detaljerade uppgifter till kommissionen i form av kvartalsrapporter om försäljningen av den berörda produkten till Europeiska gemenskapen. Dessa rapporter ska inkludera både de produkter som omfattas av åtagandet, och därmed är befriade från antidumpningstullen, och sådana typer av linor och kablar av stål som inte omfattas av åtagandet, och därmed är föremål för antidumpningstullen vid import till Europeiska gemenskapen.
(10)
Det är klart att ovannämnda försäljningsrapporter, när de lämnas in, ska vara fullständiga, uttömmande och till alla delar korrekta och att transaktionerna helt uppfyller villkoren i åtagandet.
(11)
I syfte att garantera att åtagandet fullgörs förband sig företaget vidare att tillåta kontroller på plats för att granska riktigheten i de uppgifter som lämnats i kvartalsrapporterna och att tillhandahålla alla uppgifter som kommissionen anser vara nödvändiga.
(12)
Det bör påpekas att företaget fick en varningsskrivelse från kommissionen redan den 28 oktober 2003 för överträdelse av åtagandet, eftersom företaget utfärdat åtagandefakturor för produkter som inte omfattas av åtagandet utan omfattas av antidumpningsåtgärderna. I varningsskrivelsen angavs att med tanke på de särskilda omständigheterna runt dessa överträdelser avsåg man inte att återkalla godtagandet av åtagandet, men det framhölls att framtida överträdelser av åtagandet, även smärre sådana, skulle göra det svårt för kommissionen att bibehålla godtagandet av åtagandet från företaget.
(13)
Med anledning av detta gjordes ett kontrollbesök i företagets lokaler i Sydafrika den 5 och 6 februari 2007. Kontrollbesöket omfattade perioden från och med den 1 januari 2004 till och med den 31 december 2006.
2. Resultat av kontrollbesöket hos företaget
(14)
Vid kontrollbesöket konstaterades det att företaget vid två tillfällen hade utfärdat åtagandefakturor (åtagandefakturanummer 935515 och 935516) för produkter som omfattas av antidumpningsåtgärden, men inte omfattas av åtagandet. Dessa transaktioner befriades alltså i strid med bestämmelserna från antidumpningstullen vid import.
(15)
Vid kontrollbesöket konstaterades det att företaget vid ett tillfälle inte hade justerat försäljningspriset per enhet i enlighet med betalningsvillkoren. Underlåtenheten att göra denna justering av den finansiella kostnaden vid den faktiska tidpunkten för betalningen ledde till ett försäljningspris per enhet som understeg det tillämpliga minimipriset.
(16)
Vidare konstaterades det vid kontrollbesöket att företaget vid flera tillfällen hade utfärdat åtagandefakturor som inte överensstämde med kraven i bilagan till förordning (EG) nr 1858/2005, eftersom de inkluderade meningen ”For sale offshore, not to be sold within the European Union”.
(17)
En undersökning av de åtagandefakturor som utfärdats under den period som berördes av kontrollbesöket visade att en transaktion inte hade tagits med i den kvartalsförsäljningsrapport som lämnats till kommissionen. Vidare konstaterades det att företaget hade rapporterat transaktioner som inte var avsedda för övergång till fri omsättning i gemenskapen som om de var avsedda att övergå till fri omsättning i gemenskapen. Vid kontrollbesöket identifierades även flera transaktioner som rapporterats som transitförsäljning, medan varorna i verkligheten övergick till fri omsättning i gemenskapen. Dessutom upptäcktes skillnader mellan kvartalsförsäljningsrapporterna och de motsvarande fakturorna.
3. Skäl för att återkalla godtagandet av åtagandet
(18)
Att företaget utfärdade åtagandefakturor för berörda produkter som inte omfattades av åtagandet och att dessa transaktioner befriades från antidumpningstullen, vilket endast medges för de produkter som omfattas av åtagandet, utgör överträdelser av åtagandet.
(19)
Företaget fullgjorde inte sin skyldighet att iaktta minimipriset för all försäljning av den produkt som omfattas av åtagandet.
(20)
Att utfärda åtagandefakturor som inte överensstämmer med kraven i bilagan till förordning (EG) nr 1858/2005 för försäljning av produkter som omfattas av åtagandet kan vara förvirrande för tullmyndigheterna och göra det omöjligt för tullmyndigheterna att övervaka åtagandet, vilket gör det svårt att praktiskt tillämpa åtagandet.
(21)
De förhållanden som anges i skäl 17 har lett till slutsatsen att de kvartalsförsäljningsrapporter som företaget lämnat in inte varit fullständiga, uttömmande och till alla delar korrekta och att dessa rapporter därför inte varit tillräckligt tillförlitliga för att kunna användas för att övervaka åtagandet. Att inte uppfylla rapporteringskraven utgör också en överträdelse av åtagandet.
4. Skriftliga inlagor och hörande
a) Bristfällig kunskap om åtagandet
(22)
Företaget erkände i sin skriftliga inlaga att fel hade inträffat när åtagandefakturor utfärdats och åtaganderapporterna utarbetats till följd av bristfällig kunskap om de tekniska bestämmelserna i åtagandet, felaktig tolkning av texten och/eller underlåtenhet från företagets sida att se efter i texten. Företaget uppgav även i sin skriftliga inlaga och när det hördes den 26 april 2007 att förändringar på högre chefsnivå och omstrukturering av organisationen hade bidragit till den bristfälliga kunskapen om de komplicerade kraven i åtagandet.
(23)
Företaget medgav också att det hade fått kommissionens varningsskrivelse av den 28 oktober 2003. Företaget hävdade emellertid att det aldrig hade fått någon kontrollrapport med en beskrivning av vilka fel som faktiskt begåtts. Företaget menade att det faktum att det inte fick veta vilka fel som begåtts bidrog till att det inte ändrade sina rutiner i fråga om utarbetandet av åtaganderapporterna eller förbättrade förståelsen av dem.
(24)
Som svar på dessa argument måste det påpekas att företaget den 18 september 2003 fick en skrivelse av kommissionen där de fastställda överträdelserna beskrevs i detalj. I varningsskrivelsen av den 28 oktober 2003 upprepades inte beskrivningen av överträdelserna i detalj, utan det hänvisades till den tidigare skriftväxlingen mellan kommissionen och företaget.
(25)
Det bör även påpekas att företaget kan ha förväxlat något när det hänvisade till en kontrollrapport. Kommissionen utförde inget kontrollbesök innan varningsskrivelsen utfärdades den 28 oktober 2003, eftersom de överträdelser som ledde till varningsskrivelsen fastställdes på grundval av en skrivbordsundersökning av åtaganderapporterna. Kommissionen genomförde visserligen en kontroll i maj 2004, men eftersom kontrollen inte ledde till några ytterligare åtgärder behövde ingen skrivelse skickas till företaget.
(26)
Vidare meddelade företaget när det hördes att det efter kontrollbesöket hade sett över hela sitt system på grundval av de kommentarer som gjorts på plats för att genomföra de nödvändiga förändringarna för att uppfylla kraven i åtagandet.
(27)
Företagets argument till sitt försvar i fråga om bristfällig kunskap om åtagandet ändrar inte kommissionens uppfattning att företaget har underlåtit att uppfylla kraven i åtagandet. Det måste även påpekas att företaget redan tidigare hade fått en varningsskrivelse för överträdelse av åtagandet och ändå inte vidtog nödvändiga åtgärder för att förhindra nya överträdelser av åtagandet. Den bristfälliga kunskapen om kraven i åtagandet innebär en stor risk när det gäller hur tillräcklig och tillförlitlig övervakningen av åtagandet är.
b) Proportionalitet
(28)
I fråga om prisöverträdelsen erkände företaget att en prisöverträdelse hade inträffat vid ett tillfälle, eftersom det inte gjort de nödvändiga justeringarna av försäljningspriset till följd av sen betalning. Företaget hävdade dock att försäljningspriset vid alla övriga transaktioner helt och hållet överensstämde med minimipriset. Dessutom meddelade företaget att den sena betalningen inträffade till följd av oförutsedda omständigheter eftersom kunden vanligen betalar för varorna före leveransen.
(29)
Som svar på dessa argument bör det påpekas att företaget åtagit sig att se till att nettopriset för all försäljning som omfattas av åtagandet inte understiger det minimipris som anges i detta.
(30)
Vidare innehåller grundförordningen i fråga om proportionalitet inget direkt eller indirekt krav på att en överträdelse av ett åtagande måste avse en viss procentandel av försäljningen eller minimipriset.
(31)
Denna uppfattning bekräftas också av rättspraxis vid förstainstansrätten, som har slagit fast att varje överträdelse av ett åtagande är en tillräcklig grund för att återkalla godtagandet av åtagandet (7).
(32)
Därför ändrar företagets argument när det gäller proportionaliteten inte kommissionens uppfattning att åtagandet har överträtts och att godtagandet av åtagandet bör återkallas.
c) God tro från företagets sida
(33)
Företaget hävdade att det när det lämnade in sina regelbundna rapporter till kommissionen trodde att rapporterna var fullständiga, uttömmande och till alla delar korrekta.
(34)
Företaget menade att det aldrig försökt rapportera in felaktiga uppgifter eller undanhålla begärda uppgifter.
(35)
Företaget underströk i såväl sin skriftliga inlaga som när det hördes att det endast vunnit på överträdelserna av åtagandet i två fall och att felen inte gjordes avsiktligt i syfte att kringgå åtgärderna.
(36)
Med hänvisning till skälen ovan måste det påpekas att kommissionen inte anser att företaget med avsikt försökt vinna på att inte iaktta kraven i åtagandet eller förhindra övervakningen. Det faktum att felen inträffade flera gånger gör det emellertid svårt att praktiskt övervaka åtagandet.
C. UPPHÄVANDE AV BESLUT 1999/572/EG
(37)
Med hänsyn till ovanstående bör godtagandet av åtagandet återkallas och kommissionens beslut 1999/572/EG upphöra att gälla. I enlighet med detta bör den slutgiltiga antidumpningstull som infördes genom artikel 1.2 i förordning (EG) nr 1858/2005 tillämpas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Beslut 1999/572/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 2
Detta beslut blir gällande dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel 13 november 2007.