Směrnice Rady
ze dne 27. listopadu 1990
o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu
(90/642/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že rostlinná výroba zaujímá ve Společenství velmi důležité místo;
vzhledem k tomu, že výnos této výroby je neustále ohrožován škodlivými organismy a plevely;
vzhledem k tomu, že je nezbytné chránit rostliny a rostlinné produkty před těmito organismy nejen proto, aby se zabránilo poklesu výnosů nebo škodám na sklizených produktech, ale též proto, aby se zvýšena produktivita zemědělství;
vzhledem k tomu, že jednou z nejdůležitějších metod ochrany rostlin a rostlinných produktů před působením těchto škodlivých organismů je používání chemických pesticidů; že by však závazné maximální limity měly být stanoveny na co nejnižší hodnotě z hlediska správné zemědělské praxe;
vzhledem k tomu, že však tyto pesticidy nemají na rostlinnou výrobu pouze příznivé účinky, neboť zpravidla jde o toxické látky nebo přípravky s nebezpečnými vedlejšími účinky;
vzhledem k tomu, že velký počet těchto pesticidů a jejich metabolitů nebo rozkladných produktů může mít škodlivé účinky na spotřebitele rostlinných produktů; že tyto pesticidy by neměly být použity za okolností, které znamenají nebezpečí pro zdraví lidí nebo zvířat a pro životní prostředí;
vzhledem k tomu, že Společenství by mělo podpořit používání alternativních metod ekologického zemědělství;
vzhledem k tomu, že směrnice Rady 76/895/EHS ze dne 23. listopadu 1976 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v ovoci a zelenině a na jejich povrchu [4], naposledy pozměněná směrnicí 89/186/EHS [5], stanoví maximální limity pro výše uvedená rezidua a zajišťuje ve Společenství volný pohyb produktů, ve kterých nejsou tyto limity překročeny; že se však výše uvedenou směrnicí umožňuje členským státům v případech, které považují za odůvodněné, povolit na svém území uvést do oběhu produkty s vyšším obsahem reziduí než maximální limity;
vzhledem k tomu, že toto poslední opatření vede v některých případech k přetrvávajícím rozdílům mezi členskými státy, pokud jde o maximální přípustné limity pro tato rezidua pesticidů, což přispívá k vytváření překážek obchodu a brání tak volnému pohybu zboží ve Společenství; že s cílem dosáhnout jednotného trhu v roce 1992 musejí být tyto překážky odstraněny;
vzhledem k tomu, že by z těchto důvodů měla být členským státům odňata možnost povolit vyšší limity a měly by být stanoveny maximální limity pro určité účinné látky v ovoci a zelenině a na jejich povrchu, které by byly závazné ve všech členských státech a které by musely být dodrženy při uvedení těchto produktů do oběhu;
vzhledem k tomu, že taktéž s cílem zajistit volný pohyb zboží ve Společenství by měly být stanoveny maximální limity pro určité pesticidy v některých dalších produktech rostlinného původu a na jejich povrchu;
vzhledem k tomu, že dodržením maximálních limitů bude navíc zajištěn volný pohyb produktů ve Společenství a náležitá ochrana zdraví spotřebitelů a zvířat;
vzhledem k tomu, že však stanovení závazných maximálních limitů pro rezidua pesticidů vyžaduje zdlouhavé technické zkoumání, takže tyto limity pro rezidua pesticidů podléhající směrnici 76/895/EHS nemohou být závazné ihned;
vzhledem k tomu, že je tedy nezbytné přijmout samostatná pravidla, kterými se stanoví tyto závazné maximální limity, s cílem postupně převést stanovení závazných limitů reziduí pesticidů ze směrnice 76/895/EHS do těchto pravidel;
vzhledem k tomu, že touto směrnicí tedy není dotčena směrnice 76/895/EHS, která se nadále vztahuje na určitá rezidua pesticidů, jež nepodléhají této směrnici;
vzhledem k tomu, že vytvoření seznamu reziduí pesticidů a stanovení jejich maximálních limitů spadá do působnosti Rady; že by však tento seznam neměl zahrnovat rezidua pesticidů, na něž se dosud vztahuje směrnice 76/895/EHS;
vzhledem k tomu, že by se tato směrnice měla používat na produkty určené k vývozu do třetích zemí s výjimkou případů, kdy dovážející země prokazatelně vyžaduje zvláštní ošetření vedoucí k vyšším maximálním limitům, než které jsou podle této směrnice stanoveny pro Společenství; že však není vhodné používat tuto směrnici na produkty určené k výrobě jiných produktů než potravin a krmiv ani pro produkty určené k setí či k výsadbě;
vzhledem k tomu, že má-li být zaručeno dodržování této směrnice při uvádění dotyčných produktů do oběhu, musejí členské státy učinit vhodná kontrolní opatření; že plánování a provádění nezbytných inspekcí a oznamování jejich výsledků musí být v souladu se směrnicí Rady 89/397/EHS ze dne 14. června 1989 o úředním dozoru nad potravinami [6];
vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny metody odběru vzorků a analytické metody Společenství, přičemž analytické metody by měly být používány alespoň jako referenční metody; že stanovení těchto metod je prováděcím opatřením technického a vědeckého charakteru, o které by mělo být rozhodnuto postupem zahrnujícím úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého rostlinolékařského výboru; že by analytické metody měly splňovat kritéria stanovená v příloze ke směrnici Rady 85/591/EHS ze dne 20. prosince 1985 o zavedení metod Společenství pro odběr vzorků a analýzu pro sledování potravin určených k lidské spotřebě [7];
vzhledem k tomu, že pozdější změny seznamu produktů rostlinného původu, v nichž nebo na nichž mohou být přítomna rezidua pesticidů, musejí být přijaty Radou;
vzhledem k tomu, že by mělo být členským státům umožněno dočasně snížit stanovené limity, jestliže se následně ukáží jako nebezpečné pro zdraví lidí nebo zvířat; že je pro tyto případy také vhodné zajistit úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na produkty, které náležejí ke skupinám uvedeným ve sloupci 1 přílohy a jejichž příklady jsou vyjmenovány ve sloupci 2, pokud produkty z těchto skupin nebo části produktů uvedené ve sloupci 3 mohou obsahovat určitá rezidua pesticidů.
Seznam reziduí dotyčných pesticidů a jejich maximální limity stanoví Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise. Rezidua pesticidů nelze zahrnovat do seznamu, dokud je pro ně stanoven maximální limit ve směrnici 76/895/EHS.
2. Touto směrnicí nejsou dotčena ustanovení:
a) směrnice Rady 64/54/EHS ze dne 5. listopadu 1963 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se konzervantů povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě [8], naposledy pozměněné směrnicí 85/585/EHS [9], která se týkají difenylu (bifenylu), orthofenylfenolu, orthofenylfenolátu sodného a 2-(4-thiazolyl)-benzimidazolu (thiabendazolu) a která nadále upravují používání těchto látek až do okamžiku, než budou zařazena včetně jejich maximálních limitů do seznamu podle odstavce 1;
b) směrnice Rady 74/63/EHS ze dne 17. prosince 1973 o stanovení maximálních přípustných limitů nežádoucích látek a produktů ve výživě zvířat [10], naposledy pozměněné směrnicí 87/519/EHS [11];
c) směrnice 76/895/EHS;
d) směrnice Rady 86/362/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a na jejich povrchu [12], naposledy pozměněné směrnicí 88/298/EHS [13].
3. Tato směrnice se rovněž vztahuje na produkty podle odstavce 1 určené pro vývoz do třetích zemí. Maximální limity reziduí pesticidů stanovené v souladu s touto směrnicí se však nepoužijí v případě produktů ošetřených před vývozem, jestliže lze dostatečně prokázat, že
a) třetí země určení požaduje toto zvláštní ošetření, aby zabránila zavlečení škodlivých organismů na její území
nebo
b) ošetření je nezbytné k ochraně produktů před škodlivými organismy během přepravy do třetí země určení a při jejich skladování v této zemi.
4. Tato směrnice se nevztahuje na produkty podle odstavce 1, jestliže lze dostatečně prokázat, že jsou určeny pro
a) výrobu jiných produktů než potravin a krmiv
nebo
b) setí nebo výsadbu.
Článek 2
Pro účely této směrnice se
a) "rezidui pesticidů" rozumějí stopová množství pesticidů a jejich metabolitů a rozkladných nebo reakčních produktů uvedená v seznamu podle článku 1, která jsou přítomna v produktech uvedených v témže článku nebo na jejich povrchu;
b) "uvedením do oběhu" rozumí jakékoliv předání produktů podle článku 1 po jejich sklizni, ať již za úplatu, nebo bezplatně.
Článek 3
1. Produkty podle článku 1 nebo popřípadě jejich části nesmějí po svém uvedení do oběhu obsahovat množství reziduí pesticidů vyšší než limity stanovené v seznamu podle článku 1.
V případě sušených produktů, pro něž nejsou stanoveny maximální limity, jsou použitelné maximální limity stanovené v seznamu podle článku 1 s přihlédnutím ke zkoncentrování reziduí v důsledku procesu sušení.
2. Členské státy zajistí dodržování maximálních limitů stanovených podle odstavce 1 alespoň kontrolním odběrem vzorků. Nezbytné inspekce jsou prováděny podle směrnice 89/397/EHS, a zejména podle jejího článku 4.
Článek 4
1. Příslušný orgán nebo orgány členských států vypracují předběžné programy, v nichž budou vymezeny povaha a četnost inspekcí prováděných v souladu s čl. 3 odst. 2 po určité období.
2. Každoročně do 1. srpna předají členské státy Komisi všechny nezbytné informace týkající se provádění programů podle odstavce 1 za uplynulý rok s tím, že upřesní:
- kritéria uplatněná při vypracování těchto programů,
- počet a povahu provedených inspekcí,
- počet a povahu zjištěných porušení předpisů.
3. Komise po konzultaci v rámci Stálého rostlinolékařského výboru předá členským státům každoročně do 1. listopadu a poprvé v roce 1993 doporučení týkající se koordinovaného programu inspekcí pro následující rok. Toto doporučení může být následně upraveno podle potřeb, které vyvstanou při provádění koordinovaného programu.
V koordinovaném programu budou stanovena zejména kritéria, která by měla být přednostně uplatněna při jeho provádění.
Informace podle odstavce 2 musí obsahovat samostatnou zvláštní kapitolu o provádění koordinovaného programu.
4. Do pěti let od přijetí této směrnice předloží Komise Radě zprávu o používání tohoto článku, doplněnou podle potřeby vhodnými návrhy.
Článek 5
Členské státy nesmějí zakázat na svém území uvedení produktů podle článku 1 do oběhu nebo mu bránit z důvodu přítomnosti reziduí pesticidů, jestliže množství těchto reziduí v produktech či v částech dotyčných produktů nebo na jejich povrchu nepřekračuje maximální limity stanovené v seznamu podle článku 1.
Článek 6
1. Metodami odběru vzorků nezbytnými pro provádění kontrol ovoce a zeleniny podle článku 3 jsou metody stanovené ve směrnici Komise 79/700/EHS [14]. Metody odběru vzorků nezbytné pro provádění takových kontrol u jiných produktů než u ovoce a zeleniny a analytické metody pro všechny produkty se stanoví postupem podle článku 9.
Existence analytických metod Společenství nevylučuje, aby členské státy použily jiné vědecky ověřené metody za předpokladu, že tím nebude bráněno volnému pohybu produktů, které podle metod Společenství vyhovují pravidlům stanoveným v této směrnici. V případě rozdílů v interpretaci výsledků jsou rozhodující výsledky získané metodami Společenství.
2. Analytické metody stanovené podle odstavce 1 musejí splňovat kritéria vymezená v příloze směrnice 85/591/EHS.
3. Členské státy informují ostatní členské státy a Komisi o jiných metodách použitých podle odstavce 1.
Článek 7
Změny přílohy v důsledku vývoje vědeckých a technických poznatků přijme Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise.
Článek 8
1. Jestliže členský stát v důsledku nových informací nebo přehodnocení existujících informací usoudí, že maximální limit stanovený v seznamu podle článku 1 ohrožuje zdraví lidí nebo zvířat, a vyžaduje tedy rychlé jednání, může dočasně na svém území tento limit snížit. V takovém případě neprodleně oznámí učiněná opatření ostatním členským státům a Komisi s uvedením důvodů těchto opatření.
2. Komise urychleně přezkoumá důvody uvedené členským státem podle odstavce 1 a konzultuje členské státy v rámci Stálého rostlinolékařského výboru (dále jen "stálý výbor"); poté neprodleně zaujme stanovisko a přijme vhodná opatření. Komise neprodleně oznámí přijatá opatření Radě a členským státům. Každý členský stát může Radě předložit opatření Komise do 15 dnů od tohoto oznámení. Rada může do 15 dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijmout kvalifikovanou většinou odlišné rozhodnutí.
3. Jestliže Komise usoudí, že k vyřešení obtíží uvedených v odstavci 1 a k zajištění ochrany lidského zdraví musejí být maximální limity stanovené v seznamu podle článku 1 změněny, zahájí postup podle článku 10 za účelem přijetí těchto změn. V takovém případě může členský stát, který přijal ochranná opatření podle odstavce 1, zachovat opatření, dokud Rada nebo Komise výše uvedeným postupem nerozhodne.
Článek 9
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc stálému výboru neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží stálému výboru návrh opatření, která mají být přijata. Stálý výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti předložené věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve stálém výboru je přidělena váha podle výše uvedeného článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem stálého výboru.
4. Pokud opatření nejsou v souladu se stanoviskem stálého výboru nebo pokud stálý výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
5. Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 10
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc stálému výboru neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží stálému výboru návrh opatření, která mají být přijata. Stálý výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti předložené věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve stálém výboru je přidělena váha podle výše uvedeného článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem stálého výboru.
4. Pokud opatření nejsou v souladu se stanoviskem stálého výboru nebo pokud stálý výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
5. Pokud se Rada neusnese do 15 dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 11
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992.
2. Opatření podle odstavce 1 přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 27. listopadu 1990.
RÅDETS DIREKTIV av den 27 november 1990 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på produkter av vegetabiliskt ursprung inklusive frukt och grönsaker (90/642/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:
Odling av olika grödor spelar en mycket viktig roll i gemenskapen.
Avkastningen av denna odling påverkas ständigt av skadliga organismer och ogräs.
Det är nödvändigt att skydda såväl växter som varor som framställs av växter mot dessa organismer, inte bara för att hindra att avkastningen sjunker eller skördarna skadas, utan också för att öka produktiviteten inom jordbruket.
Kemisk bekämpning är en av de viktigaste metoderna när man vill skydda såväl växter som varor som framställs av växter från verkningarna av dessa skadliga organismer. Tvingande gränsvärden bör dock sättas så lågt som möjligt med hänsyn till vedertagna odlingsmetoder.
Dessa bekämpningsmedel är inte enbart gynnsamma för växtproduktionen, eftersom de i allmänhet är giftiga substanser eller preparat med farliga biverkningar.
Ett stort antal av dessa bekämpningsmedel och deras omvandlings- och nedbrytningsprodukter kan vara skadliga för konsumenter av vegetabiliska produkter. Dessa bekämpningsmedel bör inte användas när de kan utgöra en risk för människors och djurs hälsa och för miljön.
Gemenskapen bör uppmuntra användningen av alternativa, ekologiska odlingsmetoder.
Rådets direktiv 76/895/EEG av den 23 november 1976 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på frukt och grönsaker(4) senast ändrat genom direktiv 89/186/EEG(5) fastställer gränsvärden för sådana bekämpningsmedelsrester och säkerställer den fria rörligheten inom hela gemenskapen för varor med värden för bekämpningsmedelsrester som motsvarar eller underskrider dessa gränsvärden. Dock tillåter direktivet att medlemsstaterna, om de anser det befogat, får låta varor som överskrider gränsvärdena börja omsättas inom deras territorium.
Den senare bestämmelsen leder i vissa fall till fortsatt skillnad mellan medlemsstaterna i fråga om gränsvärden för dessa bekämpningsmedelsrester, vilket kan bidra till att skapa handelshinder och på så sätt försvåra den fria rörligheten för varor inom gemenskapen. Dessa hinder bör undanröjas för att den inre marknaden skall kunna upprättas år 1992.
Av dessa skäl bör medlemsstaternas möjligheter att godkänna högre värden upphävas och tvingande gränsvärden fastställas i alla medlemsstaterna för vissa aktiva ämnen i och på frukt och grönsaker som gäller när dessa varor börjar omsättas.
För att säkerställa den fria rörligheten för varor inom gemenskapen bör tvingande gränsvärden också fastställas för vissa bekämpningsmedel i och på vissa andra produkter från växtriket.
Att gränsvärdena följs kommer dessutom att säkerställa varornas fria rörlighet och att hälsan hos människor och djur skyddas på bästa sätt.
Att fastställa tvingande gränsvärden för bekämpningsmedelsrester kräver dock långvariga tekniska undersökningar, och sådana värden kan därför inte börja gälla omedelbart för de bekämpningsmedelsrester som regleras i direktiv 76/895/EEG.
Det är därför nödvändigt att anta särskilda regler för dessa tvingande gränsvärden så att bekämpningsmedelsrester fortlöpande kan överflyttas från direktiv 76/895/EEG till dessa särskilda regler efter hand som tvingande gränsvärden fastställs för dem.
Därför påverkar detta direktiv inte direktiv 76/895/EEG som skall fortsätta att gälla för sådana bekämpningsmedelsrester som inte omfattas av det här direktivet.
Frågan om att fastställa en lista över bekämpningsmedelsrester och deras gränsvärden måste behandlas av rådet. Denna lista bör emellertid inte omfatta sådana bekämpningsmedelsrester, för vilka direktiv 76/895/EEG fortfarande gäller.
Det är lämpligt att tillämpa detta direktiv på varor som är avsedda för export till tredje land, utom i vissa fall då det kan konstateras att det importerande landet kräver särskild behandling som skulle kräva högre gränsvärden än dem som fastställts för gemenskapen enligt detta direktiv. Det är dock inte lämpligt att tillämpa detta direktiv på varor som är avsedda för tillverkning av varor av annat slag än livsmedel och foder eller för sådd eller plantering.
För att säkerställa att detta direktiv följs när varor börjar omsättas, måste medlemsstaterna vidta lämpliga kontrollåtgärder. De inspektioner som är nödvändiga bör utföras enligt ett program och resultaten rapporteras i enlighet med rådets direktiv 89/397/EEG av den 14 juni 1989 om offentlig kontroll av livsmedel(6).
Metoder för provtagning och analys inom gemenskapen bör fastställas och, i fråga om analysmetoder, användas åtminstone som referens. Att fastställa dessa metoder är en teknisk och vetenskaplig genomförandeåtgärd som bör vidtas genom ett förfarande som innefattar ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom Ständiga kommittén för växtskydd. Analysmetoderna bör stämma överens med de kriterier som anges i bilagan till rådets direktiv 85/591/EEG av den 20 december 1985 om införande av provtagnings- och analysmetoder vid kontroll av livsmedel inom gemenskapen(7).
Framtida ändringar i listan över varor från växtriket i eller på vilka det kan finnas rester av bekämpningsmedel måste antas av rådet.
Medlemsstaterna bör tillåtas att tillfälligt sänka de fastställda värdena, om dessa senare skulle visa sig farliga för människors och djurs hälsa. Det är lämpligt att även i sådana fall upprätta ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom Ständiga kommittén för växtskydd.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Detta direktiv skall gälla för varor inom de grupper som anges i kolumn 1 i bilagan och som exemplifieras i kolumn 2, i den mån varorna i dessa grupper, eller de delar av varorna som anges i kolumn 3, kan innehålla vissa rester av bekämpningsmedel.
Listan över bekämpningsmedelsresterna och deras gränsvärden skall på kommissionens förslag fastställas av rådet med kvalificerad majoritet. Bekämpningsmedelsrester skall inte vara med på listan så länge ett gränsvärde för dem fastställs i direktiv 76/895/EEG.
2. Detta direktiv skall gälla utan att påverka tilllämpningen av
a) bestämmelserna i rådets direktiv 64/54/EEG av den 5 november 1963 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om konserveringsmedel som är godkända för användning i livsmedel(8), senast ändrat genom direktiv 85/585/EEG(9), vilket avser bifenyl (difenyl), ortofenylfenol, natriumortofenylfenat och 2(4-tiazolyl)bensimidazol (tiabendazol), och direktivet skall fortsätta att gälla för dessa ämnen tills de och deras gränsvärden ingår i den lista som anges i punkt 1,
b) bestämmelserna i rådets direktiv 74/63/EEG av den 17 december 1973 om främmande ämnen och produkter i djurfoder(10) senast ändrat genom direktiv 87/519/EEG(11),
c) bestämmelserna i direktiv 76/895/EEG,
d) bestämmelserna i rådets direktiv 86/362/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål(12) senast ändrat genom direktiv 88/298/EEG(13).
3. Detta direktiv skall också gälla sådana varor som avses i punkt 1 och som är avsedda för export till tredje land. De gränsvärden som fastställs för bekämpningsmedelsrester i enlighet med detta direktiv skall dock inte gälla för sådana varor som behandlats före exporten, om det på betryggande sätt kan bevisas att
a) det mottagande tredje landet kräver denna särskilda behandling för att hindra att skadliga organismer kommer in på dess territorium, eller
b) behandlingen är nödvändig för att skydda varorna mot skadliga organismer under transporten till och förvaringen i det mottagande tredje landet.
4. Detta direktiv skall inte gälla för de varor som avses i punkt 1 om det på ett betryggande sätt kan bevisas att de är avsedda
a) för tillverkning av andra varor än livsmedel och djurfoder, eller
b) för sådd eller plantering.
Artikel 2
I detta direktiv avses med
a) bekämpningsmedelsrester: rester av de bekämpningsmedel jämte omvandlings- eller nedbrytningsprodukter som ingår i den lista som avses i artikel 1 och som förekommer i eller på de varor som avses i den artikeln,
b) börja omsätta: att efter skörden överlämna de varor som avses i artikel 1, oavsett om det sker mot betalning eller inte.
Artikel 3
1. Från det tillfälle då de börjar omsättas, får de varor eller delar av varor som avses i artikel 1 inte innehålla några rester av bekämpningsmedel som överskrider gränsvärdena i den lista som avses i artikel 1.
I fråga om torkade varor, för vilka inga gränsvärden har fastställts, skall det tillämpliga gränsvärdet vara lika med det som fastställs i den lista som avses i artikel 1 med hänsyn tagen till den koncentration av rester som orsakas av torkningen.
2. Genom åtminstone kontrollprov skall medlemsstaterna se till att gränsvärdena enligt artikel 1 inte överskrids. De nödvändiga inspektionerna skall utföras i enlighet med direktiv 89/397/EEG, särskilt artikel 4 i detta.
Artikel 4
1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall utarbeta framåtsyftande program om utformning och tider för de inspektioner som under en viss period skall utföras i enlighet med artikel 3.2.
2. Årligen före den 1 augusti skall medlemsstaterna sända all nödvändig information till kommissionen om hur de program som avses i punkt 1 har genomförts under föregående år, med uppgift om
- vilka kriterier som tillämpats när programmen utarbetats,
- de utförda inspektionernas antal och typ,
- de konstaterade överträdelsernas antal och typ.
3. Inom ramen för Ständiga kommittén för växtskydd skall kommissionen årligen före den 1 november och första gången under 1993 till medlemsstaterna överlämna en rekommendation för ett samordnat inspektionsprogram för det följande året. Denna rekommendation får efteråt anpassas som genomförandet av det samordnade programmet kräver.
Det samordnade programmet skall i synnerhet innehålla de kriterier för prioritering som skall tillämpas vid genomförandet.
Den information som anges i punkt 2 skall innehålla en speciell och särskild avdelning om genomförande av det samordnade programmet.
4. Fem år efter antagandet av detta direktiv skall kommissionen till rådet överlämna en rapport om hur denna artikel har tillämpats, om så behövs åtföljd av lämpliga förslag.
Artikel 5
Medlemsstaterna får inte förbjuda eller hindra att de varor som avses i artikel 1 börjar omsättas inom deras territorium på grund av att de innehåller rester av bekämpningsmedel, om mängden sådana rester i och på sådana varor eller någon del av sådana varor inte överskrider gränsvärdena i den lista som avses i artikel 1.
Artikel 6
1. I kommissionens direktiv 79/700/EEG(14) har de provtagningsmetoder fastställts som behövs för att utföra kontrollerna på frukt och grönsaker enligt artikel 3. De provtagningsmetoder som behövs för att utföra sådana kontroller på andra varor än frukt och grönsaker, liksom analysmetoderna för samtliga varor, skall bestämmas enligt artikel 9.
Förekomsten av gemenskapsmetoder för analys får inte hindra medlemsstaterna från att använda andra beprövade och vetenskapligt vedertagna metoder, under förutsättning att dessa inte hindrar den fria rörligheten för sådana varor som enligt gemenskapens metoder följer reglerna i detta direktiv. Om metoderna ger skiljaktiga resultat skall de som erhållits med gemenskapsmetoder gälla.
2. De analysmetoder som bestämts enligt punkt 1 skall stämma överens med de kriterier som anges i bilagan till direktiv 85/591/EEG.
3. Varje medlemsstat skall underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om de andra metoder som används enligt punkt 1.
Artikel 7
Ändringar i bilagan som en följd av vetenskapliga eller tekniska framsteg skall på kommissionens förslag antas av rådet med kvalificerad majoritet.
Artikel 8
1. Om en medlemsstat genom ny information eller genom omvärdering av tidigare information anser att ett gränsvärde i listan som avses i artikel 1 utgör en fara för människors eller djurs hälsa och därför kräver snabba åtgärder, får medlemsstaten på sitt eget territorium tillfälligt sänka gränsvärdet. Medlemsstaten skall i så fall genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om dessa åtgärder och ange orsaken till dem.
2. Kommissionen skall skyndsamt undersöka de skäl som anförts av medlemsstaten enligt punkt 1 och rådgöra med medlemsstaterna inom Ständiga kommittén för växtskydd, i det följande kallad "kommittén", och därefter omedelbart avge sitt yttrande och vidta lämpliga åtgärder. Kommissionen skall omedelbart underrätta rådet och medlemsstaterna om varje vidtagen åtgärd. Vilken som helst av medlemsstaterna får lämna kommissionens åtgärder vidare till rådet inom 15 dagar från en sådan underrättelse.
Rådet får med kvalificerad majoritet fatta ett avvikande beslut inom 15 dagar från den dag det fått hand om ärendet.
3. Om kommissionen anser att gränsvärdena enligt den lista som avses i artikel 1 bör ändras för att komma till rätta med de svårigheter som anges i punkt 1 och för att skydda människors hälsa, skall den inleda det förfarande som fastställts i artikel 10 för att besluta om dessa ändringar. I ett sådant fall får den medlemsstat som har vidtagit säkerhetsåtgärderna enligt punkt 1 upprätthålla dessa tills rådet eller kommissionen har fattat beslut.
Artikel 9
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Rösterna från medlemsstaternas företrädare inom kommittén skall vägas enligt samma artikel. Ordföranden får inte rösta.
3. Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.
4. Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.
5. Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.
Artikel 10
1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Rösterna från medlemsstaternas företrädare inom kommittén skall vägas enligt samma artikel. Ordföranden får inte rösta.
3. Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.
4. Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.
5. Om rådet inte har fattat något beslut inom 15 dagar från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.
Artikel 11
1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 1992.
2. När en medlemsstat antar de bestämmelser som avses i punkt 1 skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiveller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
Artikel 12
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 27 november 1990.