NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 78/2009
ze dne 14. ledna 2009
o schvalování typu motorových vozidel s ohledem na ochranu chodců a ostatních nechráněných účastníků silničního provozu, o změně směrnice 2007/46/ES a o zrušení směrnic 2003/102/ES a 2005/66/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, ve kterém musí být zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem existuje systém ES schvalování typu motorových vozidel. Technické předpisy pro schvalování typu motorových vozidel z hlediska ochrany chodců by měly být harmonizovány, aby se zabránilo stanovení odlišných požadavků v jednotlivých členských státech a aby se zajistilo řádné fungování vnitřního trhu.
(2)
Toto nařízení je jedním ze zvláštních právních aktů v rámci postupu ES schvalování typu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (3). Aby mohlo být dosaženo cílů uvedených v 1. bodě odůvodnění tohoto nařízení, měly by být změněny přílohy I, III, IV, VI a XI směrnice 2007/46/ES.
(3)
Ze zkušenosti vyplývá, že právní předpisy v oblasti motorových vozidel často obsahují velmi podrobná technická ustanovení. Je proto vhodné přijmout nařízení namísto směrnice, aby se zabránilo vzniku rozporů mezi prováděcími opatřeními a zbytečnému množství právních předpisů v členských státech, jelikož nebude potřeba provedení ve vnitrostátních právních předpisech.. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/102/ES ze dne 17. listopadu 2003 o ochraně chodců a ostatních nechráněných účastníků silničního provozu před střetem a v případě střetu s motorovým vozidlem (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/66/ES ze dne 26. října 2005 o použití systémů čelní ochrany na motorových vozidlech (5), která stanoví požadavky na montáž a použití systémů čelní ochrany na vozidlech, a tedy úroveň ochrany chodců, by proto měly být nahrazeny tímto nařízením, aby byla zajištěna soudržnost v této oblasti. K tomu je nutné, aby členské státy zrušily právní předpisy, kterými se zrušované směrnice provádějí ve vnitrostátním právu.
(4)
Ukázalo se, že požadavky na druhou etapu provádění směrnice 2003/102/ES nejsou proveditelné. V této souvislosti článek 5 uvedené směrnice požadoval, aby Komise předložila potřebné návrhy, které by vyřešily problémy proveditelnosti těchto požadavků a eventuálně využily systémy aktivní bezpečnosti a zároveň zajistily, aby nedošlo ke snížení úrovně bezpečnosti poskytované nechráněným účastníkům silničního provozu.
(5)
Ze studie, kterou Komise zadala, vyplývá, že ochranu chodců lze výrazně zlepšit požadavkem na kombinaci pasivních a aktivních opatření, která nabízejí vyšší úroveň ochrany než dřívější ustanovení. Studie zejména ukazuje na to, že systém aktivní bezpečnosti, totiž systém asistence při brzdění v kombinaci se změnami požadavků na pasivní bezpečnost, výrazně zvýší úroveň ochrany chodců. Stanovení povinnosti instalovat v nových motorových vozidlech systémy asistence při brzdění je proto vhodné. Tím by však neměly být nahrazeny, nýbrž pouze doplněny, systémy pasivní bezpečnosti s vysokou úrovní ochrany.
(6)
Vozidla vybavená systémy pro prevenci střetů nemusí splňovat některé požadavky stanovené tímto nařízením v rozsahu, v jakém budou schopna zabránit střetům s chodci namísto pouhého zmírnění následků těchto střetů. Ukáže-li posouzení takovéto technologie, že její použití může účinně zabránit střetům s chodci a ostatními nechráněnými účastníky silničního provozu, může Komise předložit návrhy na změnu tohoto nařízení umožňující použití systémů pro prevenci střetů.
(7)
Vzhledem k tomu, že je v silničním provozu ve městech používán stále větší počet těžších vozidel, je vhodné, aby se předpisy v oblasti ochrany chodců nevztahovaly pouze na vozidla s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, nýbrž po uplynutí omezeného přechodného období rovněž na vozidla kategorie M1 a kategorie N1, která uvedený hmotnostní limit převyšují.
(8)
V zájmu zlepšení ochrany chodců v co nejbližší době by výrobci, kteří chtějí žádat o schválení typu v souladu s novými požadavky ještě před tím, než tyto požadavky budou povinné, měli by mít možnost tak učinit, pokud jsou již v platnosti potřebná prováděcí opatření.
(9)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (6).
(10)
Zejména je třeba zmocnit Komisi k přijetí technických ustanovení o uplatňování požadavků na zkoušky a prováděcích opatření založených na výsledcích vyhodnocování. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, včetně jeho doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.
(11)
V zájmu zajištění plynulého přechodu od ustanovení směrnic 2003/102/ES a 2005/66/ES k tomuto nařízení je třeba použitelnost tohoto nařízení odložit o určitou dobu po jeho vstupu v platnost.
(12)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž uskutečnění vnitřního trhu zavedením společných technických požadavků v oblasti ochrany chodců, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu tohoto nařízení lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví požadavky na konstrukci a fungování vozidel a systémů čelní ochrany s cílem snížit počet a závažnost zranění chodců a ostatních nechráněných účastníků silničního provozu, do kterých narazí vozidla svou přední částí, jakož i zabránit těmto střetům.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na
a)
motorová vozidla kategorie M1 podle definice v čl. 3 odst. 11 směrnice 2007/46/ES a v části A bodě 1 přílohy II uvedené směrnice s výhradou odstavce 2 tohoto článku;
b)
motorová vozidla kategorie N1 podle definice v čl. 3 odst. 11 směrnice 2007/46/ES a v části A bodě 2 přílohy II uvedené směrnice s výhradou odstavce 2 tohoto článku;
c)
systémy čelní ochrany montované na vozidla uvedená v písmenech a) a b) jako původní vybavení nebo dodávané jako samostatné technické celky určené k montáži do těchto vozidel.
2. Části 2 a 3 přílohy I tohoto nařízení se nepoužijí na
a)
vozidla kategorie N1 a
b)
vozidla kategorie M1, která jsou odvozena od vozidel kategorie N1 a maximální hmotností převyšující 2 500 kg,
u nichž se R-bod sedadla řidiče nachází buď před přední nápravou, nebo podélně za příčnou střednicí přední nápravy o maximálně 1 100 mm.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„sloupkem A“ přední vnější podpěra střechy, vedoucí od podvozku ke střeše vozidla;
2)
„systémem asistence při brzdění“ funkce brzdového systému, která odvodí případ nouzového brzdění od charakteru řidičova požadavku na brzdění a za takových podmínek:
a)
pomáhá řidiči dosáhnout maximálního dosažitelného brzdného zpomalení nebo
b)
postačuje k aktivaci úplného cyklu protiblokovacího brzdového systému (ABS);
3)
„nárazníkem“ jakákoliv přední spodní vnější část konstrukce vozidla, s výjimkou jakéhokoliv systému čelní ochrany, včetně upevňovacích prvků, která je určena k ochraně vozidla při čelním střetu v nízké rychlosti s jiným vozidlem;
4)
„systémem čelní ochrany“ samostatná konstrukce nebo samostatné konstrukce, jako např. pevný ochranný rám nebo přídavný nárazník, které jsou společně s nárazníkem, jenž je součástí původního vybavení, určeny k ochraně vnějšího povrchu vozidla před poškozením v případě střetu s předmětem, s výjimkou konstrukcí s hmotností menší než 0,5 kg, určených pouze k ochraně světel;
5)
„maximální hmotností“ maximální technicky přípustná hmotnost plně naloženého vozidla udávaná výrobcem podle bodu 2.8 přílohy I směrnice 2007/46/ES;
6)
„vozidly kategorie N1 odvozenými od kategorie M1“ vozidla kategorie N1, která mají v části před sloupky A stejnou základní konstrukci a tvar jako původní vozidla kategorie M1;
7)
„vozidly kategorie M1 odvozenými od kategorie N1“ vozidla kategorie M1, která mají v části před sloupky A stejnou základní konstrukci a tvar jako původní vozidla kategorie N1.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCŮ
Článek 4
Technické požadavky
1. V souladu s článkem 9 výrobci zajistí, aby vozidla uváděná na trh byla vybavena systémem asistence při brzdění schváleným pro daný typ v souladu s požadavky části 4 přílohy I a aby tato vozidla splňovala požadavky stanovené v části 2 nebo 3 přílohy I.
2. V souladu s článkem 10 výrobci zajistí, aby systémy čelní ochrany, buď montované na vozidla uváděná na trh jako původní vybavení nebo dodávané jako samostatné technické celky, splňovaly požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I.
3. Výrobci poskytnou schvalovacím orgánům příslušné údaje o požadavcích na vozidlo a systém čelní ochrany a o podmínkách zkoušek. Mezi těmito údaji musí být rovněž informace požadované pro účely kontroly fungování jakýchkoli zařízení aktivní bezpečnosti instalovaných ve vozidle.
4. V případě systémů čelní ochrany dodávaných jako samostatné technické celky výrobci poskytnou schvalovacím orgánům příslušné údaje o požadavcích na tyto systémy a podmínkách zkoušek.
5. Systémy čelní ochrany jako samostatné technické celky nesmějí být distribuovány, nabízeny k prodeji ani prodávány, jestliže k nim není připojen seznam typů vozidel, pro něž byl systém čelní ochrany schválen, a srozumitelné pokyny k montáži. Pokyny k montáži musí obsahovat konkrétní návod na připevnění včetně způsobů uchycení pro vozidla, pro něž byl celek schválen, aby bylo možné připevnit schválené konstrukční části na vozidlo způsobem, jenž je v souladu s příslušnými ustanoveními části 6 přílohy I.
6. Komise přijme prováděcí opatření stanovující technické požadavky pro použití požadavků uvedených v příloze I. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení včetně jeho doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2 směrnice 2007/46/ES.
Článek 5
Žádost o ES schválení typu
1. Žádá-li výrobce o ES schválení typu pro typ vozidla z hlediska ochrany chodců, předloží schvalovacímu orgánu informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným v části 1 přílohy II.
Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu předá výrobce vozidlo reprezentativní pro typ vozidla, který má být schválen.
2. Žádá-li výrobce o ES schválení typu pro typ vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany, předloží schvalovacímu orgánu informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným v části 2 přílohy II.
Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu předá výrobce vozidlo reprezentativní pro typ vozidla s namontovaným systémem čelní ochrany, který má být schválen. Na požádání musí výrobce technické zkušebně předat rovněž specifické konstrukční části nebo vzorky použitých materiálů.
3. Žádá-li výrobce o ES schválení typu pro typ systému čelní ochrany jako samostatného technického celku, předloží schvalovacímu orgánu informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným v části 3 přílohy II.
Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu předá výrobce jeden vzorek typu systému čelní ochrany, který má být schválen. Bude-li to zkušebna považovat za nutné, může požádat o další vzorky. Vzorky musí být zřetelně a nesmazatelně označeny obchodní firmou nebo značkou žadatele a označením typu. Výrobce přijme opatření pro pozdější povinné uvedení značky ES schválení typu.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ORGÁNŮ ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 6
Udělení ES schválení typu
1. Jsou-li splněny příslušné požadavky, udělí schvalovací orgán ES schválení typu a vydá číslo schválení typu v souladu se systémem číslování stanoveným v příloze VII směrnice 2007/46/ES.
2. Pro účely části 3 tohoto čísla schválení typu se použije jedno z následujících písmen:
a)
Pro schvalování vozidel s ohledem na ochranu chodců:
-
„A“ pokud vozidlo splňuje požadavky části 2 přílohy I,
-
„B“ pokud vozidlo splňuje požadavky části 3 přílohy I.
b)
Pro schválení vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany nebo schválení systému čelní ochrany dodávaného jako samostatný technický celek:
-
„A“ pokud systém čelní ochrany splňuje požadavky části 5 přílohy I s ohledem na použití bodů 5.1.1.1, 5.1.2.1, 5.2 a 5.3 této přílohy,
-
„B“ pokud systém čelní ochrany splňuje požadavky části 5 přílohy I s ohledem na použití bodů 5.1.1.2, 5.1.2.1, 5.2 a 5.3 této přílohy,
-
„X“ pokud systém čelní ochrany splňuje požadavky části 5 přílohy I s ohledem na použití bodů 5.1.1.3, 5.1.2.2, 5.2 a 5.3 této přílohy.
3. Schvalovací orgán nepřidělí stejné číslo jinému typu vozidla nebo systému čelní ochrany.
4. Pro účely odstavce 1 vydá schvalovací orgán certifikát ES schválení typu v souladu s těmito vzory:
a)
vzor stanovený v části 1 přílohy III pro typ vozidla z hlediska ochrany chodců;
b)
vzor stanovený v části 2 přílohy III pro typ vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany;
c)
vzor stanovený v části 3 přílohy III pro typ systému čelní ochrany dodávaný jako samostatný technický celek.
Článek 7
Značka ES schválení typu
Každý systém čelní ochrany schválený v souladu s tímto nařízením v rámci schvalování typu vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany, nebo schvalování typu systému čelní ochrany dodávaného jako samostatný technický celek musí splňovat požadavky tohoto nařízení a musí mu být udělena značka ES schválení typu vytvořená v souladu s ustanoveními přílohy IV, která musí být následně na systému čelní ochrany připevněna.
Článek 8
Úprava typu a změny schválení typu
Každá změna vozidla v části před sloupky A nebo systému čelní ochrany, která má vliv na konstrukci, hlavní rozměry, materiály vnějšího povrchu vozidla, způsoby upevnění nebo uspořádání vnějších i vnitřních konstrukčních částí a která by mohla podstatně ovlivnit výsledky zkoušek, se považuje za změnu podle článku 13 směrnice 2007/46/ES, a vyžaduje proto podání nové žádosti o schválení typu.
Článek 9
Harmonogram pro použití nařízení na vozidla
1. Ode dne stanoveného v čl. 16 druhém pododstavci vnitrostátní orgány odmítnou z důvodů týkajících se ochrany chodců udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro následující nové typy vozidel:
a)
typy vozidel kategorie M1, které nesplňují technické požadavky uvedené v části 4 přílohy I;
b)
typy vozidel kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, které nesplňují technické požadavky uvedené v částech 2 nebo 3 přílohy I;
c)
typy vozidel kategorie N1 odvozené od typů vozidel kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, které nesplňují technické požadavky uvedené v částech 2 a 4 nebo částech 3 a 4 přílohy I.
2. Od 24. února 2011 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu následujících nových vozidel, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 4 přílohy I tohoto nařízení:
a)
vozidla kategorie M1;
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, jejichž maximální hmotnost nepřevyšuje 2 500 kg.
3. Od 24. února 2013 vnitrostátní orgány odmítnou z důvodů týkajících se ochrany chodců udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro následující nové typy vozidel:
a)
typy vozidel kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, které nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I;
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, jejichž maximální hmotnost nepřevyšuje 2 500 kg a která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I.
4. Od 31. prosince 2012 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu následujících nových vozidel, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 2 nebo 3 přílohy I tohoto nařízení:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg,
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, jejichž maximální hmotnost nepřevyšuje 2 500 kg.
5. Od 24. února 2015 vnitrostátní orgány odmítnou z důvodů týkajících se ochrany chodců udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro následující nové typy vozidel:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I;
b)
vozidla kategorie N1, která nesplňují technické požadavky uvedené v částech 3 a 4 přílohy I.
6. Od 24. srpna 2015 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu nových vozidel kategorie N1, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 4 přílohy I tohoto nařízení.
7. Od 24. února 2018 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu následujících nových vozidel:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení;
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení.
8. Od 24. srpna 2019 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení následujících nových vozidel do provozu:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení;
b)
vozidla kategorie N1, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení.
9. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 až 8 tohoto článku a s výhradou vstupu v platnost opatření přijatých podle čl. 4 odst. 6, pokud o to výrobce zažádá, nesmějí vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla ani zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu nového vozidla, pokud dotčené vozidlo splňuje technické požadavky uvedené v části 3 nebo 4 přílohy I.
Článek 10
Použití nařízení na systémy čelní ochrany
1. Vnitrostátní orgány odmítnou udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu u nového typu vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany nebo ES schválení typu pro samostatný technický celek u nového typu systému čelní ochrany, pokud systém čelní ochrany nesplňuje požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I.
2. Z důvodů souvisejících se systémy čelní ochrany považují vnitrostátní orgány prohlášení o shodě za již neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu nových vozidel, která nesplňují požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I tohoto nařízení.
3. Požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I tohoto nařízení se použijí na systémy čelní ochrany dodávané jako samostatné technické celky pro účely článku 28 směrnice 2007/46/ES.
Článek 11
Systémy pro prevenci střetů
1. Na základě posouzení Komisí vozidla vybavená systémy pro prevenci střetů nemusejí splňovat požadavky na zkoušky uvedené v částech 2 a 3 přílohy I, aby jim bylo uděleno ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla z hlediska ochrany chodců, nebo aby mohla být prodávána, registrována nebo uváděna do provozu.
2. Komise toto posouzení předloží Evropskému parlamentu a Radě spolu s případnými návrhy na změnu tohoto nařízení.
Všechna navržená opatření zajistí úrovně ochrany, které jsou ve smyslu skutečné účinnosti přinejmenším rovnocenné úrovním ochrany, které zajišťují části 2 a 3 přílohy I.
Článek 12
Vyhodnocování
1. Vnitrostátní orgány poskytnou Komisi každý rok výsledky vyhodnocování podle bodů 2.2, 2.4 a 3.2 přílohy I, a to nejpozději do 28. února roku následujícího po roce jejich získání.
Požadavek na poskytování těchto výsledků se přestane používat od 24. února 2014.
2. Komise může na základě výsledků vyhodnocování provedeného podle bodů 2.2, 2.4 a 3.2 přílohy I podle potřeby přijmout prováděcí opatření.
Tato opatření, jejichž účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, včetně jeho doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou stanoveným v čl. 40 odst. 2 směrnice 2007/46/ES.
3. Komise na základě odpovídajících informací sdělených schvalovacími orgány a zúčastněnými stranami, jakož i na základě nezávislých studií, vyhodnotí technický vývoj v oblasti zvýšených požadavků na pasivní bezpečnost, systémů asistence při brzdění a jiných technologií aktivní bezpečnosti, které mohou poskytovat lepší ochranu nechráněných účastníků silničního provozu.
4. Do 24. února 2014 Komise přezkoumá proveditelnost a uplatňování všech takových zvýšených požadavků na pasivní bezpečnost. Přezkoumá fungování tohoto nařízení ohledně použití a účinnosti systémů asistence při brzdění a jiných technologií aktivní bezpečnosti.
5. Komise předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě doplněnou případně o vhodné návrhy.
Článek 13
Sankce
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení výrobci a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich provádění. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí takto stanovené sankce Komisi do 24. srpna 2010 a neprodleně jí oznámí každou jejich následnou změnu.
2. Mezi porušení tohoto nařízení, za něž se ukládají sankce, patří alespoň:
a)
vydávání nepravdivých prohlášení při postupech schvalování nebo postupech vedoucích ke stažení schválení;
b)
padělání výsledků zkoušek pro schválení typu;
c)
neposkytnutí údajů nebo technických specifikací, které by mohly vést ke stažení nebo odejmutí schválení typu;
d)
odmítnutí poskytnout přístup k informacím.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Změny směrnice 2007/46/ES
Směrnice 2007/46/ES se mění v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
Článek 15
Zrušení
Směrnice 2003/102/ES a 2005/66/ES se zrušují s účinkem ode dne stanoveného v čl. 16 druhém pododstavci tohoto nařízení.
Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 24. listopadu 2009, s výjimkou čl. 4 odst. 6 a čl. 9 odst. 9, které se použijí ode dne vstupu nařízení v platnost, a s výjimkou odstavců 2 až 8 článku 9, které se použijí ode dne uvedeného v těchto odstavcích.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 14. ledna 2009.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 78/2009
av den 14 januari 2009
om typgodkännande av motorfordon med avseende på skydd av fotgängare och andra oskyddade trafikanter, om ändring av direktiv 2007/46/EG och om upphävande av direktiven 2003/102/EG och 2005/66/EG
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
av följande skäl:
(1)
Den inre marknaden utgör ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital måste säkerställas. Därför finns det ett gemenskapsomfattande typgodkännandesystem för motorfordon. De tekniska kraven för typgodkännande av motorfordon med avseende på fotgängarskydd bör harmoniseras för att undvika att krav antas som är olika i olika medlemsstater och för att säkerställa en väl fungerande inre marknad.
(2)
Denna förordning är en särrättsakt inom gemenskapens typgodkännandeförfarande enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG av den 5 september 2007 om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon (ramdirektiv) (3). För att uppnå de mål som anges i skäl 1 i denna förordning, bör bilagorna I, III, IV, VI och XI till direktiv 2007/46/EG ändras.
(3)
Erfarenheten har visat att lagstiftning om motorfordon ofta har ett ytterst detaljerat tekniskt innehåll. Därför bör en förordning antas i stället för ett direktiv, för att undvika oförenligheter mellan införlivandeåtgärderna och en onödig lagstiftningsvolym i medlemsstaterna, eftersom det inte behövs något införlivande i nationell lagstiftning. I syfte att säkerställa enhetligheten på detta område bör därför en förordning ersätta Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/102/EG av den 17 november 2003 om skydd för fotgängare och andra oskyddade trafikanter före och vid kollision med ett motorfordon (4) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/66/EG av den 26 oktober 2005 om användningen av frontskydd på motorfordon (5), i vilka föreskrivs krav om montering och användning av frontskydd på fordon och därigenom om skydd av fotgängare. Detta innebär att medlemsstaterna upphäver lagstiftningen om införlivande av de upphävda direktiven.
(4)
Kraven i fas II av genomförandet av direktiv 2003/102/EG har visats vara ogenomförbara. I artikel 5 i det direktivet åläggs därför kommissionen att lägga fram eventuella nödvändiga förslag för att råda bot på förekommande problem med kravens genomförbarhet, eventuellt med hjälp av aktiva säkerhetssystem, och samtidigt säkerställa att oskyddade trafikanters säkerhet inte försämras.
(5)
En undersökning beställd av kommissionen visar att fotgängarskyddet kan förbättras avsevärt genom en kombination av passiva och aktiva åtgärder som ger ett starkare skydd än de befintliga bestämmelserna. I undersökningen framhålls särskilt det aktiva säkerhetssystemet bromsassistans som, i kombination med ändringar av kraven på passiv säkerhet, avsevärt skulle stärka fotgängarskyddet. Det är därför lämpligt att införa obligatorisk montering av bromsassistanssystem i nya motorfordon. Detta bör dock inte ersätta passiva säkerhetssystem på hög nivå, utan snarare komplettera dem.
(6)
Fordon utrustade med kollisionsundvikande system behöver inte uppfylla vissa krav i denna förordning, i den mån de kan undvika kollisioner med fotgängare i stället för att bara lindra verkningarna av sådana kollisioner. Efter det att kommissionen har bedömt huruvida användning av sådan teknik effektivt kan förhindra kollisioner med fotgängare och andra oskyddade trafikanter, kan den lägga fram förslag om ändring av denna förordning i syfte att möjliggöra användningen av kollisionsundvikande system.
(7)
Med det ökande antalet tyngre fordon som framförs på stadsgator bör bestämmelserna om fotgängarskydd gälla inte bara fordon med en största vikt på högst 2 500 kg, utan också efter en begränsad övergångsperiod fordon i kategorierna M1 och N1 som överskrider den gränsen.
(8)
För att skapa bättre skydd för fotgängare så snart som möjligt bör tillverkare som vill ansöka om typgodkännande enligt de nya kraven innan dessa blir obligatoriska kunna göra det, förutsatt att erforderliga tillämpningsåtgärder redan har trätt i kraft.
(9)
De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (6).
(10)
Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att anta tekniska föreskrifter för tillämpningen av provningskrav och genomförandeåtgärder på grundval av resultaten från övervakning. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av denna förordning, bland annat genom att komplettera den med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.
(11)
För att säkerställa en smidig övergång från bestämmelserna i direktiven 2003/102/EG och 2005/66/EG till den här förordningen bör förordningens tillämpning uppskjutas med en viss tid efter dess ikraftträdande.
(12)
Eftersom målet för denna förordning, nämligen att fullborda den inre marknaden genom införande av gemensamma tekniska krav på fotgängarskydd, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av dess omfattning och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs krav för konstruktion och funktion av motorfordon och frontskydd i syfte att minska antalet skador och deras allvarsgrad när det gäller fotgängare och andra oskyddade trafikanter som träffas av fordons fronter samt i syfte att undvika sådana kollisioner.
Artikel 2
Tillämpningsområde
1. Denna förordning ska tillämpas på
a)
motorfordon i kategori M1 enligt definitionen i artikel 3.11 i direktiv 2007/46/EG och avsnitt A punkt 1 i bilaga II till det direktivet, med förbehåll för punkt 2 i den här artikeln,
b)
motorfordon i kategori N1 enligt definitionen i artikel 3.11 i direktiv 2007/46/EG och avsnitt A punkt 2 i bilaga II till det direktivet, med förbehåll för punkt 2 i den här artikeln,
c)
frontskydd monterade som originalutrustning på sådana fordon som avses i leden a och b eller som levereras som separata tekniska enheter avsedda för montering på sådana fordon.
2. Avsnitten 2 och 3 i bilaga I till denna förordning ska inte tillämpas på
a)
fordon i kategori N1, och
b)
fordon i kategori M1 som härletts från N1 och med en största vikt på över 2 500 kg,
där förarsätets R-punkt antingen ligger framom framaxeln eller, i längsriktningen, högst 1 100 mm bakom framaxelns tvärgående mittlinje.
Artikel 3
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1.
vindrutestolpar: den yttersta och främsta delen av den konstruktion som är avsedd att hålla uppe taket och som löper från karossen till fordonstaket.
2.
bromsassistanssystem: en funktion i bromssystemet som av förarens sätt att bromsa härleder att det är fråga om en nödbromsning och som då
a)
hjälper föraren att få bästa möjliga bromsverkan, eller
b)
är tillräcklig för att fullt ut aktivera systemet med låsningsfria bromsar (ABS).
3.
stötfångare: en främre, lägre, yttre struktur på ett fordon, inbegripet fästen, som är avsedd att skydda fordonet vid en frontalkollision i låg hastighet med ett annat fordon; det inkluderar emellertid inte frontskydd.
4.
frontskydd: en separat struktur eller flera separata strukturer, såsom en viltfångare eller en kompletterande stötfångare som är avsedd att skydda fordonets ytteryta som komplement till originalstötfångaren, från skada vid kollision med ett föremål, med undantag för strukturer med en vikt på mindre än 0,5 kg som endast är avsedda att skydda fordonets strålkastare.
5.
största vikt: största tekniskt tillåtna tjänstevikt enligt tillverkarens uppgifter i enlighet med punkt 2.8 i bilaga I till direktiv 2007/46/EG.
6.
fordon i kategori N1 som härletts från M1 : sådana fordon i kategori N1 som framom vindrutestolparna har samma allmänna struktur och form som ett befintligt fordon i kategori M1.
7.
fordon i kategori M1 som härletts från N1 : sådana fordon i kategori M1 som framom vindrutestolparna har samma allmänna struktur och form som ett befintligt fordon i kategori N1.
KAPITEL II
TILLVERKARNAS SKYLDIGHETER
Artikel 4
Tekniska krav
1. I enlighet med artikel 9 ska tillverkarna se till att fordon som släpps ut på marknaden är försedda med typgodkända bromsassistanssystem som uppfyller kraven i avsnitt 4 i bilaga I och att sådana fordon uppfyller kraven i avsnitt 2 eller 3 i bilaga I.
2. I enlighet med artikel 10 ska tillverkarna se till att sådana frontskydd som antingen är monterade som originalutrustning på fordon som släpps ut på marknaden eller levereras som separata tekniska enheter uppfyller kraven i avsnitten 5 och 6 i bilaga I.
3. Tillverkarna ska till godkännandemyndigheterna lämna lämpliga uppgifter om fordonets och frontskyddets egenskaper och provningsförhållanden. Uppgifterna ska innehålla sådan information som krävs för funktionskontroll av eventuella aktiva säkerhetsanordningar som är monterade på fordonet.
4. För frontskydd som levereras som separata tekniska enheter ska tillverkarna till godkännandemyndigheterna lämna lämpliga uppgifter om skyddets egenskaper och provningsförhållanden.
5. Sådana frontskydd som utgör separata tekniska enheter får endast distribueras, erbjudas till försäljning eller säljas om de åtföljs av en förteckning över fordonstyper för vilka frontskyddet är typgodkänt och av tydliga monteringsanvisningar. Monteringsanvisningarna ska innehålla särskilda krav på monteringen, inbegripet fastsättningssätt för de fordon som skyddet har godkänts för, så att de godkända komponenterna kan monteras på fordonet på ett sätt som uppfyller relevanta bestämmelser i avsnitt 6 i bilaga I.
6. Kommissionen ska anta genomförandeåtgärder med tekniska bestämmelser för tillämpningen av kraven i bilaga I. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar av denna förordning, bland annat genom att komplettera den, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 40.2 i direktiv 2007/46/EG.
Artikel 5
Ansökan om EG-typgodkännande
1. Tillverkaren ska till godkännandemyndigheten lämna informationsdokumentet, i enlighet med mallen i del 1 i bilaga II, vid ansökan om EG-typgodkännande av en fordonstyp med avseende på fotgängarskydd.
Tillverkaren ska till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarnas utförande lämna ett fordon som är representativt för den fordonstyp som godkännandet avser.
2. Tillverkaren ska till godkännandemyndigheten lämna informationsdokumentet, i enlighet med mallen i del 2 i bilaga II, vid ansökan om typgodkännande av en fordonstyp med avseende på montering av frontskydd.
Tillverkaren ska till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarnas utförande lämna ett fordon som är representativt för den fordonstyp som godkännandet avser, på vilken frontskyddet ska monteras. På den tekniska tjänstens begäran ska tillverkaren också lämna särskilda komponenter eller materialprov.
3. Tillverkaren ska till godkännandemyndigheten lämna informationsdokumentet, i enlighet med mallen i del 3 i bilaga II, vid ansökan om EG-typgodkännande som separat teknisk enhet av en frontskyddstyp.
Tillverkaren ska till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarnas utförande lämna ett provexemplar av det frontskydd som godkännandet avser. Om den tekniska tjänsten anser det nödvändigt får den begära ytterligare provexemplar. Provexemplaren ska tydligt och outplånligt märkas med sökandens handelsnamn eller varumärke och typbeteckning. Tillverkaren ska bereda plats för det obligatoriska EG-typgodkännandemärket.
KAPITEL III
SKYLDIGHETER FÖR MEDLEMSSTATERNAS MYNDIGHETER
Artikel 6
Beviljande av EG-typgodkännande
1. Om de tillämpliga kraven är uppfyllda ska godkännandemyndigheten bevilja EG-typgodkännande och utfärda ett typgodkännandenummer i enlighet med numreringssystemet i bilaga VII till direktiv 2007/46/EG.
2. I avsnitt 3 i detta typgodkännandenummer ska en av följande bokstäver användas:
a)
För godkännande av fordon med avseende på fotgängarskydd:
-
”A” om fordonet uppfyller kraven i avsnitt 2 i bilaga I.
-
”B” om fordonet uppfyller kraven i avsnitt 3 i bilaga I.
b)
För godkännande av ett fordon med avseende på montering av frontskydd eller för godkännande av ett frontskydd som levereras som en separat teknisk enhet:
-
”A” om frontskyddet uppfyller kraven i avsnitt 5 i bilaga I med avseende på tillämpningen av punkterna 5.1.1.1, 5.1.2.1, 5.2 och 5.3 i den bilagan.
-
”B” om frontskyddet uppfyller kraven i avsnitt 5 i bilaga I med avseende på tillämpningen av punkterna 5.1.1.2, 5.1.2.1, 5.2 och 5.3 i den bilagan.
-
”X” om frontskyddet uppfyller kraven i avsnitt 5 i bilaga I med avseende på tillämpningen av punkterna 5.1.1.3, 5.1.2.2, 5.2 och 5.3 i den bilagan.
3. En godkännandemyndighet ska inte tilldela samma nummer till en annan fordonstyp eller frontskyddstyp.
4. Vid tillämpningen av punkt 1 ska godkännandemyndigheten utfärda EG-typgodkännandeintyg som upprättas i enlighet med följande:
a)
Mallen i del 1 i bilaga III för en fordonstyp med avseende på fotgängarskydd.
b)
Mallen i del 2 i bilaga III för en fordonstyp med avseende på montering av frontskydd.
c)
Mallen i del 3 i bilaga III för en frontskyddstyp som levereras som separat teknisk enhet.
Artikel 7
EG-typgodkännandemärke
Varje frontskydd som godkänts i enlighet med denna förordning för typgodkännande av fordon med avseende på montering av frontskydd eller för typgodkännande av frontskydd som levereras som separata tekniska enheter ska uppfylla kraven i denna förordning och ska beviljas, och följaktligen förses med, en EG-typgodkännandemärkning i enlighet med bestämmelserna i bilaga IV.
Artikel 8
Ändring av typ och ändringar av godkännanden
Varje ändring av fordonet framom vindrutestolparna eller av frontskyddet som påverkar antingen strukturen, de huvudsakliga måtten, materialet i fordonets ytterytor, fastsättningsmetoderna eller läget för externa eller interna komponenter, och som avsevärt påverkar provningsresultaten ska betraktas som en ändring i den mening som avses i artikel 13 i direktiv 2007/46/EG och därför förutsätta en ny ansökan om typgodkännande.
Artikel 9
Tidplan för tillämpning på fordon
1. Med verkan från det datum som anges i artikel 16 andra stycket ska de nationella myndigheterna av skäl som avser fotgängarskydd vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande av följande nya fordonstyper:
a)
Fordon i kategori M1 som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 4 i bilaga I.
b)
Fordon i kategori M1 med en största vikt på högst 2 500 kg som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 2 eller avsnitt 3 i bilaga I.
c)
Fordon i kategori N1 som härletts från M1 med en största vikt på högst 2 500 kg som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitten 2 och 4 eller avsnitten 3 och 4 i bilaga I.
2. Med verkan från och med den 24 februari 2011 ska de nationella myndigheterna av skäl som avser fotgängarskydd betrakta intyg om överensstämmelse som inte längre giltiga vid tillämpningen av artikel 26 i direktiv 2007/46/EG, och ska förbjuda registrering, försäljning och ibruktagande av följande nya fordon som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 4 i bilaga I till denna förordning:
a)
Fordon i kategori M1.
b)
Fordon i kategori N1 som härletts från M1 med en största vikt på högst 2 500 kg.
3. Med verkan från och med den 24 februari 2013 ska de nationella myndigheterna av skäl som avser fotgängarskydd vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande av följande nya fordonstyper:
a)
Fordon i kategori M1 med en största vikt på högst 2 500 kg som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 3 i bilaga I.
b)
Fordon i kategori N1 som härletts från M1 med en största vikt på högst 2 500 kg som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 3 i bilaga I.
4. Med verkan från och med den 31 december 2012 ska de nationella myndigheterna av skäl som avser fotgängarskydd betrakta intyg om överensstämmelse som inte längre giltiga vid tillämpningen av artikel 26 i direktiv 2007/46/EG, och ska förbjuda registrering, försäljning och ibruktagande av följande nya fordon som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 2 eller 3 i bilaga I till denna förordning:
a)
Fordon i kategori M1 med en största vikt på högst 2 500 kg.
b)
Fordon i kategori N1 som härletts från M1 med en största vikt på högst 2 500 kg.
5. Med verkan från och med den 24 februari 2015 ska de nationella myndigheterna av skäl som avser fotgängarskydd vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande av följande nya fordonstyper:
a)
Fordon i kategori M1 med en största vikt på över 2 500 kg som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 3 i bilaga I.
b)
Fordon i kategori N1 som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitten 3 och 4 i bilaga I.
6. Med verkan från och med den 24 augusti 2015 ska de nationella myndigheterna av skäl som avser fotgängarskydd betrakta intyg om överensstämmelse som inte längre giltiga vid tillämpningen av artikel 26 i direktiv 2007/46/EG, och ska förbjuda registrering, försäljning och ibruktagande av nya fordon i kategori N1 som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 4 i bilaga I till denna förordning.
7. Med verkan från och med den 24 februari 2018 ska de nationella myndigheterna av skäl som avser fotgängarskydd betrakta intyg om överensstämmelse som inte längre giltiga vid tillämpningen av artikel 26 i direktiv 2007/46/EG, och ska förbjuda registrering, försäljning och ibruktagande av följande nya fordon:
a)
Fordon i kategori M1 med en största vikt på högst 2 500 kg som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 3 i bilaga I till denna förordning.
b)
Fordon i kategori N1 som härletts från M1, med en största vikt på högst 2 500 kg, som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 3 i bilaga I till denna förordning.
8. Med verkan från och med den 24 augusti 2019 ska de nationella myndigheterna av skäl som avser fotgängarskydd betrakta intyg om överensstämmelse som inte längre giltiga vid tillämpningen av artikel 26 i direktiv 2007/46/EG, och ska förbjuda registrering, försäljning och ibruktagande av följande nya fordon:
a)
Fordon i kategori M1 med en största vikt på över 2 500 kg som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 3 i bilaga I till denna förordning.
b)
Fordon i kategori N1 som inte uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 3 i bilaga I till denna förordning.
9. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1-8 i denna artikel, och förutsatt att åtgärder som antas i enlighet med artikel 4.6 träder i kraft, ska de nationella myndigheterna inte, om en tillverkare begär det, av skäl som avser fotgängarskydd vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande av en ny fordonstyp eller förbjuda att ett nytt fordon registreras, säljs eller tas i bruk om fordonet uppfyller de tekniska kraven i avsnitt 3 eller 4 i bilaga I.
Artikel 10
Tillämpning på frontskydd
1. De nationella myndigheterna ska vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande av en ny fordonstyp med avseende på montering av frontskydd, eller EG-typgodkännande som separat teknisk enhet av en ny frontskyddstyp, vilka inte uppfyller kraven i avsnitten 5 och 6 i bilaga I.
2. De nationella myndigheterna ska med avseende på frontskydd betrakta intyg om överensstämmelse som ogiltiga vid tillämpningen av artikel 26 i direktiv 2007/46/EG och ska förbjuda registrering, försäljning och ibruktagande av nya fordon som inte uppfyller kraven i avsnitten 5 och 6 i bilaga I till denna förordning.
3. Kraven i avsnitten 5 och 6 i bilaga I till denna förordning ska tillämpas på frontskydd som levereras som separata tekniska enheter vid tillämpningen av artikel 28 i direktiv 2007/46/EG.
Artikel 11
Kollisionsundvikande system
1. Efter kommissionens bedömning kan fordon som är utrustade med kollisionsundvikande system fritas från provningskraven i avsnitten 2 och 3 i bilaga I för att beviljas EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för en fordonstyp med avseende på fotgängarskydd eller för att få säljas, registreras eller tas i bruk.
2. Kommissionen ska lägga fram bedömningen för Europaparlamentet och rådet, vid behov tillsammans med förslag till ändring av denna förordning.
Eventuella föreslagna åtgärder ska säkerställa ett skydd som med avseende på faktisk verkan är åtminstone likvärdigt med det som följer av avsnitten 2 och 3 i bilaga I.
Artikel 12
Övervakning
1. De nationella myndigheterna ska årligen förse kommissionen med resultaten av den övervakning som avses i punkterna 2.2, 2.4 och 3.2 i bilaga I, senast den 28 februari året efter det år de insamlades.
Kravet att lämna dessa resultat ska upphöra att gälla den 24 februari 2014.
2. Kommissionen får på grundval av resultaten av den övervakning som gjorts enligt punkterna 2.2, 2.4 och 3.2 i bilaga I anta lämpliga genomförandeåtgärder.
Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar av denna förordning, bland annat genom att komplettera den, ska antas genom det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 40.2 i direktiv 2007/46/EG.
3. Kommissionen ska på grundval av relevant information från de godkännande myndigheterna och berörda parter, och mot bakgrund av oberoende undersökningar, övervaka den tekniska utvecklingen på området ökade krav på passiv säkerhet, användning av bromsassistans och annan aktiv säkerhetsteknik som kan öka skyddet för oskyddade trafikanter.
4. Senast den 24 februari 2014 ska kommissionen bedöma om eventuella ökade krav på passiv säkerhet kan genomföras och tillämpas. Den ska se över denna förordnings tillämpning med avseende på användning av bromsassistanssystemet och annan aktiv säkerhetsteknik samt deras effektivitet.
5. Kommissionen ska lämna en rapport i frågan till Europaparlamentet och rådet, i förekommande fall åtföljd av förslag.
Artikel 13
Sanktioner
1. Medlemsstaterna ska fastställa bestämmelser om sanktioner för tillverkares överträdelse av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den 24 augusti 2010 och ska utan dröjsmål anmäla alla senare ändringar som påverkar dem.
2. De typer av överträdelser som ska förenas med sanktioner ska åtminstone vara följande:
a)
Lämnande av falsk uppgift under godkännandeförfarandet eller förfaranden som leder till återkallande.
b)
Förfalskning av provningsresultat vid typgodkännande.
c)
Undanhållande av uppgifter eller tekniska specifikationer som kan leda till återkallande eller indraget typgodkännande.
d)
Vägran att lämna tillgång till uppgifter.
KAPITEL IV
ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 14
Ändringar av direktiv 2007/46/EG
Direktiv 2007/46/EG ska ändras på det sätt som anges i bilaga V till denna förordning.
Artikel 15
Upphävande
Direktiven 2003/102/EG och 2005/66/EG ska upphöra att gälla med verkan från och med det datum som anges i artikel 16 andra stycket i denna förordning.
Hänvisningar till de upphävda direktiven ska anses som hänvisningar till denna förordning.
Artikel 16
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska börja tillämpas den 24 november 2009, med undantag för artikel 4.6 och artikel 9.9 som ska börja tillämpas dagen för ikraftträdandet samt artikel 9.2-9.8 som ska börja tillämpas däri angivna dagar.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 14 januari 2009.