Nařízení Rady (EHS) č. 3220/84
ze dne 13. listopadu 1984,
kterým se určuje klasifikační stupnice Společenství pro jatečně upravená těla prasat
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2759/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vepřovým masem [1], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 2966/80 [2], a zejména na článek 2 a čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k tomu, že před 1. srpnem každého roku musí být stanovena základní cena za jatečně upravené tělo prasete standardní jakosti podle klasifikační stupnice Společenství pro jatečně upravená těla prasat;
vzhledem k tomu, že je proto nezbytné stanovit obecná pravidla zajišťující jednotné třídění jatečně upravených těl prasat, s cílem zajistit zejména pro producenty přiměřenou úplatu založenou na hmotnosti a zmasilosti prasat, která dodali na jatka; že cílem tohoto třídění je také větší zprůhlednění trhu v obchodu s jatečně upravenými těly prasat;
vzhledem k tomu, že hodnota jatečně upraveného těla prasete je určena hlavně obsahem libového masa vzhledem k jeho hmotnosti; že tuto hodnotu lze zjistit tak, že se objektivně zjistí hmotnost jatečně upraveného těla a výška sádla na hřbetě a subjektivně se zhodnotí hlavní masité části jatečně upraveného těla; že ovšem subjektivní odhad plnosti svalů může být zavádějící; že je proto nutné ve Společenství zavést princip přímého zjišťování procenta libového masa na základě objektivního měření jedné nebo více anatomických částí jatečně upraveného těla prasete, aniž by se ovšem pro stanovení jeho obchodní hodnoty vylučovalo použití dalších kritérií;
vzhledem k tomu, že pro srovnatelnost výsledků hodnocení je třeba přesně určit obchodní úpravu, hmotnost a obsah libového masa jatečně upraveného těla;
vzhledem k tomu, že v produkci prasat existují ve Společenství odlišnosti, je třeba jatečně upravená těla prasat rozdělit podle obsahu libového masa do pěti obchodních tříd jakosti odlišujících se navzájem o 5 % v celkovém podílu libového masa; že je přesto vhodné dát členským státům možnost přidat jednu další třídu pro jatečně upravená těla s vysokým procentem libového masa;
vzhledem k tomu, že je nutné zavést systém, který by umožnil kontrolovat, zda metody hodnocení procentního podílu libového masa jsou používány správně; že k zlepšení průhlednosti trhu lze přispět požadovaným označováním jatečně upravených těl podle jejich obsahu libového masa;
vzhledem k tomu, že pro vytvoření cenové nabídky jatečně upravených těl prasat na společném základě a zajištění jejich srovnatelnosti se základní cenou platnou pro standardní jakost je třeba používat klasifikační stupnici Společenství, zvláště pak ke stanovení průměrné ceny za jatečně upravené tělo prasete podle článku 4 nařízení (EHS) č. 2759/75;
vzhledem k tomu, že v rámci výše uvedených změn je třeba kodifikovat všechna používaná pravidla, a v důsledku toho zrušit nařízení Rady (EHS) č. 2760/75 ze dne 29. října 1975, kterým se určuje klasifikační stupnice Společenství pro jatečně upravená těla prasat [3];
vzhledem k tomu, že organizace a praxe jatek jsou rozdílné, není možné zajistit použití nové klasifikační stupnice pro jatečně upravená těla prasat současně v celém Společenství; že je tudíž nezbytné připustit v některých členských státech během přechodného období použití metody třídění jatečně upravených těl prasat stanovené nařízením (EHS) č. 2760/75,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení stanoví klasifikační stupnici Společenství pro jatečně upravená těla prasat s výjimkou prasat, jež sloužila k plemenitbě.
2. Stupnice podle odstavce 1 se používá na všech jatkách ke třídění všech jatečně upravených těl s cílem zajistit pro producenty spravedlivou úplatu založenou na hmotnosti a skladbě prasat, která dodali na jatka.
Členské státy se ovšem mohou rozhodnout, že použití tohoto třídění není povinné:
- v jatečních závodech, pro něž stanoví maximální počet porážek; tento počet nesmí překročit 200 prasat týdně v ročním průměru,
- v jatečních závodech, které porážejí pouze prasata narozená a vykrmená ve vlastních chovných zařízeních a které všechna získaná jatečně upravená těla bourají.
V tomto případě členské státy své rozhodnutí oznámí Komisi a určí maximální povolený počet porážek u každého jatečního zařízení, které je od používání klasifikační stupnice osvobozeno.
Článek 2
1. Pro účely tohoto nařízení se jatečně upraveným tělem prasete rozumí tělo poraženého, vykrveného a vykoleného prasete, celé nebo rozdělené středem, bez jazyka, štětin, špárků a pohlavních orgánů, ale s plstním sádlem, ledvinami a s bránicí.
Členské státy mohou být oprávněny stanovit jinou obchodní úpravu jatečně upraveného těla prasete pro kusy prasat poražené na jejich území:
- pokud se v běžné obchodní praxi na jejich území obchodní úprava odlišuje od standardní obchodní úpravy stanovené v prvním pododstavci nebo
- pokud je to odůvodněno technickými požadavky.
2. Pro účely tohoto nařízení se hmotnost používá pro jatečně upravené tělo za studena v úpravě podle odstavce 1 prvního pododstavce.
Jatečně upravené tělo se váží co nejdříve po porážce, nejpozději však do 45 minut od provedení vykrvovacího vpichu. Hmotnost jatečně upraveného těla za studena se vypočítává pomocí zpracovatelského koeficientu k obdrženému výsledku.
Jestliže na jatkách není obecně možné dodržet lhůtu 45 minut, upraví se odpovídajícím způsobem výše uvedený zpracovatelský koeficient.
3. Pro účely tohoto nařízení je obsah libového masa jatečně upraveného těla prasete dán poměrem mezi:
- celkovou hmotností červených příčně pruhovaných svalů získaných celkovou disekcí jatečně upraveného těla za předpokladu, že jsou oddělitelné nožem, a
- hmotností jatečně upraveného těla.
Obsah libového masa je hodnocen autorizovanými metodami třídění. Povoleny mohou být pouze statisticky ověřené metody vyhodnocování založené na fyzickém měření jedné nebo více anatomických částí jatečně upraveného těla prasete. Předpokladem pro schválení metody třídění je to, že chyba statistického odhadu nepřekročí stanovenou maximální toleranci.
Článek 3
1. Jatečně upravená těla prasat se při vážení třídí podle odhadovaného obsahu libového masa.
Obchodní hodnota jatečně upravených těl se ovšem neurčuje pouze na základě odhadovaného obsahu libového masa.
2. Používá se tato klasifikační stupnice:
Odhad libového masa v procentech hmotnosti jatečně upraveného těla | Třída |
55 a více | E |
50 a více, ale méně než 55 | U |
45 a více, ale méně než 50 | R |
40 nebo více, ale méně než 45 | O |
méně než 40 | P |
3. S přihlédnutím k charakteristickým rysům produkce prasat mohou členské státy zavést pro prasata poražená na jejich území zvláštní třídu označenou písmenem S pro 60 % a více libového masa. Jestliže členské státy této možnosti využijí, oznámí to Komisi.
4. Ustanovení tohoto článku nevylučují u prasat poražených na území členského státu použití doplňkových kritérií vedle hmotnosti a odhadovaného obsahu libového masa.
Článek 4
1. Neprodleně po třídění se jatečně upravená těla označují podle označení tříd uvedených v článku 3 nebo podle jejich odhadovaného procentního obsahu libového masa za podmínky, že posledně jmenované označování umožňuje seřadit jatečně upravená těla do tříd podle článku 3.
Aniž je dotčen první pododstavec, mohou být na kusu vyznačeny údaje týkající se hmotnosti jatečně upraveného těla nebo jakékoli jiné údaje, které jsou považovány za vhodné.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy stanovit, že jatečně upravená těla prasat se neoznačují, jestliže je vypracován úřední protokol obsahující u každého jatečně upraveného těla alespoň:
- identifikaci,
- hmotnost za tepla a
- odhadovaný obsah libového masa.
Tento protokol musí být uchováván po dobu čtyř týdnů a v den sepsání ověřen jako originál osobou pověřenou touto kontrolní funkcí.
Ovšem za účelem obchodování v jiném členském státě v nebouraném stavu musí být jatečně upravená těla označena podle označení příslušné třídy uvedené v článku 3, nebo podle procentního podílu libového masa.
3. Aniž je dotčen čl. 2 odst. 1 druhý pododstavec, nesmí být před vážením, určením jakostní třídy a označením vyjmut z jatečně upraveného těla žádný tuk, sval nebo jiná tkáň.
Článek 5
1. Prováděcí pravidla k tomuto nařízení, a zejména k článku 2, týkající se:
- převedení různých obchodních úprav na standardní obchodní úpravu jatečně upraveného těla,
- převedení hmotnosti poraženého kusu za tepla na hmotnost jatečně upraveného těla za studena a
- podmínek povolování metod třídění
se stanoví postupem podle článku 24 nařízení (EHS) č. 2759/75.
2. Povolení uvedená v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci a odst. 3 druhém pododstavci se udělují postupem podle článku 24 nařízení (EHS) č. 2759/75.
Článek 6
Nařízení (EHS) č. 2760/75 se zrušuje.
Do 31. prosince 1988 mohou však členské státy místo klasifikační stupnice stanovené v tomto nařízení nadále používat klasifikační stupnici pro jatečně upravená těla prasat podle nařízení uvedeného v prvním pododstavci.
Článek 7
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1985.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. listopadu 1984.
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 3220/84 av den 13 november 1984 om fastställande av gemenskapens klassificeringsskala för slaktkroppar av gris
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2759/75 av den 29 oktober 1975 om den gemensamma organisationen av marknaden för griskött(), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2966/80(), särskilt artiklarna 2 och 4.5 i denna,
med beaktande av kommissionens förslag, och
med beaktande av följande:
Före den 1 augusti varje år måste ett baspris bestämmas för slaktade grisar av standardkvalitet enligt gemenskapens skala för klassificering av slaktkroppar av gris.
Det är därför nödvändigt att fastställa allmänna regler för att säkerställa en enhetlig klassificering av slaktkroppar av gris, särskilt för att producenterna som levererar grisar till slakterierna skall garanteras en skälig ersättning utifrån grisarnas vikt och kroppssammansättning. Klassificeringen syftar också till att öka insynen i marknaden vad gäller handeln med slaktkroppar av gris.
Värdet på en griskropp bestäms framför allt av andelen kött i förhållande till vikten. En korrekt uppskattning av detta värde kan göras genom att andelen kött beräknas utifrån en objektiv bestämning av slaktkroppens vikt och ryggfettets tjocklek i kombination med en subjektiv bedömning av muskelutvecklingen på kroppens värdefulla delar. Det subjektiva inslaget som uppskattningen av muskelutvecklingen utgör kan dock leda till stora variationer i beräkningarna och det är därför nödvändigt att genomgående i gemenskapen införa principen att direkt bestämma procentandelen kött genom objektiva mätningar av en eller flera av griskroppens anatomiska delar, dock utan att för den skull utesluta möjligheten att använda ytterligare kriterier för att bestämma griskroppens kommersiella värde.
För att resultaten av beräkningarna skall bli jämförbara måste griskroppens presentation, vikt och andel kött definieras noggrant.
Med hänsyn till skillnaderna i grisproduktionen inom gemenskapen bör griskropparna delas in i fem kommersiella klasser beroende på andelen kött, där varje klass omfattar 5 % kött. Medlemsstaterna bör emellertid ges möjlighet att lägga till ytterligare en klass för slaktkroppar med en hög procent kött.
Ett övervakningssystem bör inrättas för att se till att metoderna för att beräkna procenten kött tillämpas korrekt. Dessutom bör insynen i marknaden ökas genom ett krav på märkning av slaktkroppar efter andelen kött.
För att få till stånd att prisnoteringar görs på en gemensam grundval för slaktkroppar av gris och för att göra noteringarna jämförbara med baspriset för standardkvaliteten bör gemenskapens skala användas särskilt för att bestämma genomsnittspriset för griskroppar enligt artikel 4 i förordning (EEG) nr 2759/75.
Mot bakgrund av de ändringar som anges ovan bör alla gällande regler konsolideras och rådets förordning (EEG) nr 2760/75 av den 29 oktober 1975 om fastställande av gemenskapens skala för att klassificera slaktkroppar av gris() bör följaktligen upphöra att gälla.
På grund av slakteriernas varierande strukturer och metoder är det inte möjligt att föreskriva att den nya skalan för att klassificera slaktkroppar av gris skall börja tillämpas samtidigt i hela gemenskapen. Det är därför nödvändigt att tillåta vissa medlemsstater att under en övergångsperiod fortsätta att tillämpa den metod för att klassificera slaktkroppar av gris som anges i förordning (EEG) nr 2760/75.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Denna förordning fastställer gemenskapens skala för att klassificera andra grisar än dem som använts för rekrytering.
2. Skalan som anges i punkt 1 skall användas av samtliga slakterier för att klassificera alla slaktkroppar så att producenterna får en skälig ersättning grundad på vikten och kroppssammansättningen hos de grisar som de levererat till slakterierna.
Medlemsstaterna kan dock besluta att skalan inte skall vara obligatorisk att använda när det gäller
- slakterier för vilka de fastställer ett maximalt antal slaktade djur; detta antal får inte överskrida 200 grisar per vecka i årsgenomsnitt,
- slakterier som enbart slaktar grisar födda och uppfödda i egna anläggningar och som själva styckar alla slaktkroppar.
Om så sker skall medlemsstaten anmäla sitt beslut till kommissionen och ange det maximala antalet slaktade djur som tillåts i vart och ett av de slakterier som undantagits från att använda gemenskapens skala.
Artikel 2
1. I denna förordning avses med slaktkropp av gris kroppen av en slaktad gris som är avblodad och urtagen, hel eller delad längs ryggraden, utan tunga, borst, klövar och könsorgan, men med ister, njurar och mellangärde.
Medlemsstaterna kan få tillstånd att besluta om annan presentation för slaktkroppar av grisar som är slaktade inom deras territorium om
- det normala handelsbruket inom deras territorium skiljer sig från standardpresentationen som den definieras i första stycket, eller om
- tekniska krav berättigar det.
2. Med vikt avses i denna förordning vikten av den kalla slaktkroppen beskriven enligt punkt 1 första stycket.
Slaktkroppen skall vägas så snart som möjligt efter slakt och inte senare än 45 minuter efter det att grisen har stuckits. Vikten av den kalla slaktkroppen skall beräknas genom tillämpning av en omvandlingskoefficient på vägningsresultatet.
Om ett slakteri generellt inte kan hålla 45-minutersgränsen skall omvandlingskoefficienten som avses i andra stycket justeras därefter.
3. Vid tillämpningen av denna förordning skall andelen kött i en slaktkropp utgöras av förhållandet mellan
- den totala vikten av de röda tvärstrimmiga musklerna, framtagna genom en fullständig dissekering av slaktkroppen under förutsättning att de kan avskiljas med kniv, och
- slaktkroppens vikt.
Andelen kött skall beräknas med godkända klassificeringsmetoder. Endast statistiskt utprovade beräkningsmetoder grundade på fysisk mätning av en eller flera anatomiska delar av griskroppen får godkännas. Endast klassificeringsmetoder med en maximal tolerans för statistiska fel i beräkningarna skall godkännas.
Artikel 3
1. Slaktkroppar av gris skall klassificeras vid vägningen enligt den uppskattade andelen kött.
Handelsvärdet på en slaktkropp skall dock inte enbart bestämmas utifrån dess uppskattade andel kött.
2. Följande klassificeringsskala skall gälla:
Plats för tabell
3. Medlemsstaterna får med hänsyn till särdragen inom deras egen grisköttsproduktion införa en särskild klass betecknad med bokstaven S, för grisar som innehåller 60 % eller mer kött och som slaktats inom deras territorium. Om en medlemsstat använder sig av denna möjlighet skall den anmäla detta till kommissionen.
4. Bestämmelserna i denna artikel utesluter inte användningen av andra bedömningskriterier utöver vikt och uppskattad andel kött när det gäller grisar slaktade inom en medlemsstats territorium.
Artikel 4
1. Omedelbart efter klassificering skall slaktkropparna märkas i enlighet med beteckningarna i artikel 3 eller enligt deras uppskattade andel kött, under förutsättning att den senare märkningen gör att slaktkroppen kan klassificeras enligt bestämmelserna i artikel 3.
Utan att det påverkar tillämpningen av första stycket kan slaktkroppen märkas med mer detaljerade upplysningar om kroppens vikt eller med andra användbara upplysningar.
2. Trots bestämmelserna i punkt 1 får medlemsstaterna besluta att slaktkroppar av gris inte skall märkas under förutsättning att ett officiellt protokoll upprättas som för varje slaktkropp minst innefattar
- identifikation,
- varmvikt,
- uppskattad andel kött.
Detta protokoll skall behållas i fyra veckor och skall samma dag som det upprättas bekräftas som ett originaldokument av en person som är anförtrodd denna kontrollfunktion.
För att få säljas ostyckade i en annan medlemsstat skall dock slaktkropparna märkas med den korrekta klassbeteckningen enligt artikel 3 eller i överensstämmelse med andelen kött i procent.
3. Fett, muskler eller andra vävnader får inte avlägsnas från slaktkroppen före vägning, klassificering och märkning, dock utan att det påverkar tillämpningen av artikel 2.1 andra stycket.
Artikel 5
1. Tillämpningsföreskrifter för denna förordning, särskilt vad gäller artikel 2, skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 24 i förordning (EEG) nr 2759/75 avseende följande fall:
- Omräkning från olika slag av presentation till standardpresentationen av slaktkroppar.
- Omräkning från vikt på varma slaktkroppar till vikt på kalla slaktkroppar.
- Villkoren för att godkänna klassificeringsmetoder.
2. De tillstånd som avses i artikel 2.1 andra stycket och artikel 2.3 andra stycket skall ges enligt förfarandet i artikel 24 i förordning (EEG) nr 2759/75.
Artikel 6
Förordning (EEG) nr 2760/75 upphör att gälla.
Till och med den 31 december 1988 får dock medlemsstaterna fortsätta att tillämpa den förordningens skala för att klassificera slaktkroppar av gris i stället för den skala som fastställs i denna förordning.
Artikel 7
Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1985.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 13 november 1984.