Směrnice Rady 95/70/ES
ze dne 22. prosince 1995,
kterou se stanoví minimální opatření Společenství pro zdolávání některých nákaz mlžů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k tomu, že mlži jsou uvedeni v příloze II Smlouvy; že jejich uvádění na trh představuje pro odvětví akvakultury důležitý zdroj příjmů;
vzhledem k tomu, že choroby měkkýšů uvedené v příloze A směrnice 91/67/EHS Rady ze dne 28. ledna 1991 o veterinárních předpisech pro uvádění živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury na trh [3] mají pro chov měkkýšů velmi vážné důsledky; že se ve třetích zemích vyskytují jiné choroby s podobnými důsledky; že je nutno vypracovat seznam těchto chorob, a poskytnout tak Komisi možnost upravovat tento seznam v závislosti na vývoji veterinární situace zvířat;
vzhledem k tomu, že tyto nákazy mohou rychle nabýt epizootických rozměrů a způsobit úmrtnost a poruchy takového měřítka, že vyvolají zásadní pokles výnosnosti chovu měkkýšů;
vzhledem k tomu, že je tedy nezbytně nutné stanovit v rámci Společenství opatření, která mají být učiněna v případě vzplanutí nákazy, a zajistit tak racionální rozvoj chovu měkkýšů i přispět k ochraně zdraví zvířat v rámci Společenství;
vzhledem k tomu, že jsou členské státy povinny hlásit Komisi i ostatním členským státům každý případ abnormálního úhynu chovaných mlžů;
vzhledem k tomu, že je za těchto okolností nezbytné přijmout opatření proti šíření nákazy, zejména pokud jde o odstranění živých mlžů z dotčených hospodářství nebo oblastí;
vzhledem k tomu, že je nezbytné provést důkladné epidemiologické šetření s cílem určit původ nákazy a zamezit jejímu šíření;
vzhledem k tomu, že v zájmu zajištění účinného zdolávacího systému je nutno harmonizovat diagnostiku nákazy a provádět jí pod dohledem odpovědných laboratoří, jejichž součinnost může být zajišťována referenční laboratoří určenou Společenstvím;
vzhledem k tomu, že pro zajištění jednotného provádění této směrnice je nutno zavést inspekční postup Společenství;
vzhledem k tomu, že společná opatření ke zdolání nákaz jsou minimálním základem pro udržení jednotné úrovně zdravotního stavu zvířat;
vzhledem k tomu, že je žádoucí pověřit přijímáním nezbytných prováděcích opatření Komisi,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Tato směrnice stanoví minimální opatření Společenství ke zdolávání nákaz mlžů uvedených v této směrnici.
Článek 2
1. Pro účely této směrnice se použijí v potřebném rozsahu definice podle článku 2 směrnice 91/67/EHS a článku 2 směrnice 91/492/EHS [4].
2. Kromě toho se "abnormálním zjištěným úhynem" rozumí náhlý úhyn, který postihne přibližně 15 % chované populace a k němuž dojde v krátkém období mezi dvěma inspekcemi (a jenž je potvrzen do 15 dnů). V umělé líhni je úhyn považován za abnormální, nedojde-li k vývoji larev v průběhu období, během kterého došlo k několikerému po sobě následujícímu tření různých generačních ryb. V sádce se úhyn považuje za abnormální, dojde-li najednou v několika potrubích k náhlému hromadnému úhynu.
Článek 3
Členské státy zajistí, aby všechna hospodářství s chovem mlžů:
1. byla zaevidována úředním útvarem, přičemž je nezbytné tuto evidenci průběžně aktualizovat;
2. vedla záznamy o:
a) živých mlžích umístěných do hospodářství, včetně údajů o dané dodávce, počtu, hmotnosti, velikosti a původu těchto mlžů;
b) mlžích opouštějících hospodářství za účelem opětovného vysazení do vody, včetně údajů o odeslání, počtu nebo hmotnosti, velikosti a určení těchto mlžů;
c) abnormálním zjištěném úhynu.
Tyto záznamy, do kterých může úřední útvar na vyžádání kdykoliv nahlédnout, musejí být pravidelně aktualizovány a uchovávány po dobu čtyř let.
Článek 4
1. Členské státy dbají o to, aby byl v hospodářstvích, v chovných oblastech a v obhospodařovaných místech přirozeného výskytu mlžů zaveden program sledování a program pro odběr vzorků s cílem zjišťovat abnormální úhyn a sledovat veterinární situaci populace mlžů.
Úřední útvar může rovněž zavést tento program i ve střediscích pro čištění a skladovacích nádržích, z nichž odtéká voda do moře.
Pokud je při provádění výše uvedeného programu zjištěn abnormální úhyn nebo pokud má úřední útvar informace, které ukazují na výskyt choroby, je žádoucí:
- vypracovat seznam míst, kde došlo k výskytu chorob uvedených v příloze A seznamu II směrnice 91/67/EHS, pokud se ovšem na tyto choroby nevztahuje program schválený na základě uvedené směrnice,
- vypracovat seznam míst, kde byl zjištěn abnormální úhyn mlžů v souvislosti s výskytem chorob uvedených v příloze D, nebo míst, o kterých má úřední útvar informace ukazující na výskyt těchto chorob,
- kontrolovat vývoj a zeměpisné rozšíření nákaz uvedených v první a druhé odrážce.
2. Prováděcí pravidla k tomuto článku, zejména pravidla pro vypracování programu uvedeného v odstavci 1, především ohledně frekvence a rozvrhu sledování, způsobů odběru vzorků (statisticky reprezentativní objem) a diagnostických metod, se stanoví postupem podle článku 10.
Článek 5
1. Členské státy zajistí, aby každé podezření na výskyt chorob uvedených v článku 4 a každý abnormální úhyn mlžů v hospodářstvích, v chovných oblastech a v obhospodařovaných místech přirozeného výskytu mlžů, jakož i ve střediscích pro čištění a skladovacích nádržích, z nichž odtéká voda do moře, bylo co nejrychleji sděleno úřednímu útvaru buď samotnými chovateli mlžů, nebo jakoukoli jinou osobou, která dospěla k těmto zjištěním.
2. Nastane-li situace uvedená v odstavci 1, úřední útvar zajistí, aby:
a) byl proveden odběr vzorků k vyšetření ve schválené laboratoři;
b) před obdržením výsledků vyšetření uvedeného pod písmenem a) neopustili žádní mlži zamořené hospodářství, chovnou oblast, obhospodařovaná místa přirozeného výskytu mlžů, jakož i střediska pro čištění nebo skladovací nádrže, z nichž odtéká voda do moře, za účelem sádkování nebo nasazení do vody v jiném hospodářství nebo ve vodním prostředí, pokud to úřední útvar nepovolí.
3. Neprokáže-li vyšetření podle odst. 2 písm. a) přítomnost patogenního původce, ruší se omezení uvedená v odst. 2 písm. b).
4. Prokáže-li vyšetření podle odstavce 2 přítomnost patogenního původce, který je nebo by mohl být příčinou zjištěného abnormálního úhynu, nebo patogenního původce některé z chorob uvedených v článku 4, provede úřední útvar epizootické šetření, aby zjistil možné zdroje nákazy a ověřil, zda mlži v období, jež předcházelo zjištění abnormálního úhynu, neopustili za účelem sádkování nebo nasazení do vody na jiném místě hospodářství, chovnou oblast ani obhospodařovaná místa přirozeného výskytu mlžů.
Prokáže-li epizootické šetření, že nákaza byla především v důsledku přesunu mlžů zavlečena do jednoho nebo do více hospodářství, chovných oblastí nebo obhospodařovaných míst přirozeného výskytu mlžů, použije se odstavec 2.
Odchylně od čl. 3 bod 1 písm. c) směrnice 91/67/EHS může úřední útvar v rámci jím kontrolovaného území povolit přesun živých mlžů do jiných hospodářství, chovných oblastí nebo obhospodařovaných míst přirozeného výskytu mlžů, které jsou zamořeny stejnou nákazou.
V případě potřeby mohou být přijata postupem podle článku 10 vhodná dodatečná opatření.
5. Úřední útvar zajistí, aby byly Komise a ostatní členské státy neprodleně podle platných postupů Společenství informovány o případech zjištěného abnormálního úhynu v důsledku jednoho patogenního původce, o opatřeních přijatých za účelem posouzení a nápravy situace, jakož i o příčině úhynu.
Článek 6
1. Odběry a laboratorní šetření k určení příčiny abnormálního úhynu mlžů se provádějí pomocí metod stanovených postupem podle článku 10.
2. Členské státy zajistí, aby byla v každém členském státě určena národní referenční laboratoř, která bude technicky i personálně vybavena tak, aby mohla provádět rozbory uvedené v odstavci 1.
3. Odchylně od odstavce 2 mohou členské státy, které nemají příslušnou specializovanou národní laboratoř, využít služeb specializované národní laboratoře jiného členského státu.
4. Seznam národních referenčních laboratoří pro choroby mlžů je uveden v příloze C.
5. Národní referenční laboratoře spolupracují s referenční laboratoří Společenství uvedenou v článku 7.
Článek 7
1. Referenční laboratoř Společenství pro choroby mlžů je uvedena v příloze A.
2. Aniž je dotčeno rozhodnutí Rady 90/424/EHS ze dne 26. června 1990 o některých výdajích ve veterinární oblasti [5], a zejména článek 28 uvedeného rozhodnutí, jsou pravomoci a povinnosti laboratoře uvedené v odstavci 1 stanoveny v příloze B.
Článek 8
1. Znalci Komise mohou, je-li to nezbytné z hlediska jednotného provádění této směrnice, provádět kontroly na místě. Za tímto účelem se mohou náhodným a nediskriminujícím způsobem ujistit, že příslušný úřad kontroluje dodržování této směrnice.
Komise uvědomí členské státy o výsledku provedených kontrol.
2. Kontroly uvedené v odstavci 1 se provádějí ve spolupráci s příslušným orgánem.
3. Členský stát, na jehož území se kontrola provádí, poskytne znalcům při plnění jejich úkolu veškerou nezbytnou pomoc.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 10.
Článek 9
V případě potřeby změní Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise přílohu A.
Přílohy B, C a D mohou být podle potřeby pozměněny postupem podle článku 10.
Článek 10
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému veterinárnímu výboru zřízenému rozhodnutím 68/361/EHS [6] (dále jen "výbor") jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme navrhovaná opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
b) Pokud navrhovaná opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců od předložení věci Radě, přijme navrhovaná opatření Komise s výjimkou případů, kdy se Rada proti zmíněným opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 11
Nejpozději do 31. prosince 1999 předloží Komise Radě zprávu, v případě potřeby po konzultaci s Vědeckým veterinárním výborem, zohledňující zkušenosti nabyté při uplatňování této směrnice, jakož i vědecký i technologický vývoj, případně doplněnou o návrhy změn.
Rada o případných návrzích rozhodne kvalifikovanou většinou.
Článek 12
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. června 1997. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Od data uvedeného v odstavci 1 však členské státy mohou na svém území, při dodržování obecných pravidel Smlouvy, zachovat nebo používat přísnější ustanovení pro produkci než stanovuje tato směrnice. O příslušných opatřeních informují Komisi.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Tato směrnice vstupuje dvacátý den po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 14
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. prosince 1995.
RÅDETS DIREKTIV 95/70/EG av den 22 december 1995 om gemenskapens minimiåtgärder för kontroll av vissa sjukdomar hos musslor
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag (1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), och
med beaktande av följande:
Blötdjuren nämns i bilaga II till fördraget, och försäljningen av blötdjur är en viktig inkomstkälla för vattenbrukssektorn.
De sjukdomar hos blötdjur som avses i förteckning II i bilaga A till rådets direktiv 91/67/EEG av den 28 januari om djurhälsovillkor för utsläppande på marknaden av djur och produkter från vattenbruk (3), har mycket allvarliga följder för blötdjursodling. Det finns även andra sjukdomar med liknande följder i tredje land och därför bör en förteckning upprättas och kommissionen ges möjlighet att anpassa förteckningen efter utvecklingen av djurhälsosituationen.
Dessa sjukdomar kan snabbt nå epizootiska proportioner och medföra dödlighet och störningar som kan minska blötdjursodlingens lönsamhet märkbart.
Det är följaktligen nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa vilka åtgärder som bör vidtas om sjukdomar anmäls, så att en rationell utveckling av sektorn för blötdjursodling kan säkerställas och för att bidra till att skydda djurhälsan inom gemenskapen.
Medlemsstaterna bör till kommissionen och de övriga medlemsstaterna anmäla samtliga konstaterade fall av onormal dödlighet hos musslor.
Under dessa omständigheter bör åtgärder vidtas för att hindra att sjukdomen sprids bland annat genom att musslor förs ut från berörda odlingar eller områden.
En omfattande epidemiologisk undersökning är nödvändig för att fastställa sjukdomens ursprung och för att förhindra att den sprids.
För att garantera ett effektivt bekämpningssystem bör diagnostiseringen av dessa sjukdomar harmoniseras och effektiviseras under behöriga laboratoriers ansvar, och samordningen kan skötas av ett referenslaboratorium som gemenskapen utser.
Ett gemenskapsförfarande för inspektion bör införas för att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv.
Gemensamma åtgärder för att bekämpa sjukdomarna är en lägsta nivå för att upprätthålla en enhetlig standard på djurhälsan.
Kommissionen bör få i uppdrag att fastställa de nödvändiga tillämpningsföreskrifterna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I detta direktiv fastställs minimiåtgärderna i gemenskapen för bekämpning av de sjukdomar hos musslor som avses i detta direktiv.
Artikel 2
1. I detta direktiv tillämpas definitionerna i artikel 2 i direktiv 91/67/EEG och artikel 2 i direktiv 91/492/EEG (4) i tillämpliga fall.
2. Vidare skall med konstaterad onormal dödlighet förstås sådan plötslig dödlighet som påverkar ungefär 15 % av beståndet och som inträffar under en kort tidsperiod mellan två kontroller (med bekräftelse inom två veckor). Dödligheten i en kläckningsanläggning skall anses som onormal när uppfödaren inte kan erhålla larver under en tidsperiod som omfattar på varandra följande äggläggningar för flera uppfödningsbestånd. I en yngelanläggning skall dödligheten anses som onormal när en relativt omfattande dödlighet plötsligt infaller i flera rör.
Artikel 3
Medlemsstaterna skall övervaka att de anläggningar som odlar musslor
1. är registrerade av det officiella organet i ett register som skall uppdateras fortlöpande, och
2. att de registerför
a) de levande blötdjur som förs in i anläggningen, inbegripet alla uppgifter om leveransen av dem, deras antal eller vikt, deras storlek och deras ursprung,
b) de musslor som förs ut från anläggningen för att återplaceras i vatten, inbegripet alla uppgifter om avsändande av dem, deras antal eller vikt, deras storlek och bestämmelseort, och
c) den onormala konstaterade dödligheten.
Registret kan när som helst på begäran undersökas av det officiella organet och skall uppdateras regelbundet samt bevaras i fyra år.
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall övervaka att ett övervaknings- och provtagningsprogram tillämpas på anläggningar, odlingsområden och exploaterade naturliga förekomster av musslor i avsikt att konstatera onormal dödlighet för att säkerställa en övervakning av hälsotillståndet för bestånden.
Dessutom kan det officiella organet tillämpa detta program i rengöringscentraler och lagringsbassänger med utlopp i havet.
Om onormal dödlighet konstateras vid tillämpningen av nämnda program eller om det officiella organet förfogar över upplysningar om misstanke om förekomst av sjukdomar skall följande åtgärder vidtas:
- Upprättande av en förteckning över de platser där de sjukdomar som avses i förteckning II i bilaga A till direktiv 91/67/EEG förekommer, om inte dessa sjukdomar är föremål för ett program som godkänts enligt nämnda direktiv.
- Upprättande av en förteckning över de platser där en sådan onormal dödlighet konstateras som har samband med sjukdomar enligt bilaga D eller även för vilka det officiella organet förfogar över upplysningar om misstanke om förekomst av sjukdomar.
- Att kontrollera utvecklingen och den geografiska fördelningen av de sjukdomar som avses i första och andra strecksatserna.
2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 10, bl.a. regler för utarbetandet av det program som avses i punkt 1, särskilt när det gäller hur ofta och när kontrollerna skall utföras, provtagningsregler (statistiskt representativ omfattning) och diagnostiseringsmetoder.
Artikel 5
1. Medlemsstaterna skall övervaka att varje misstanke om förekomst av sjukdomar som avses i artikel 4 och varje konstaterad sats på onormal dödlighet hos musslor vid anläggningar, i odlingsområden eller bland exploaterade naturliga förekomster samt vid rengöringscentraler och i lagringsbassänger med utlopp i havet, snarast möjligt meddelas det officiella organet av blötdjursodlarna eller av varje annan person som gjort ett sådant konstaterande.
2. I fall som avses i punkt 1 skall det officiella organet övervaka att
a) prover tas i syfte att låta ett godkänt laboratorium undersöka dessa, och
b) avvaktan på resultatet av den undersökning som avses i a inget blötdjur utan tillstånd av det officiella organet lämnar anläggningen, odlingsområdet eller den exporterande naturliga förekomsten eller berörda rengöringscentraler och lagringsbassänger med utlopp i havet, för återutläggning eller återplacering i vatten vid en annan anläggning eller i vattenmiljö.
3. Om den undersökning som avses i punkt 2 a inte påvisar förekomsten av patogener, skall de begränsningar som avses i punkt 2 b upphävas.
4. Om den undersökning som anges i punkt 2 påvisar förekomst av patogener som är upphov till den konstaterade onormala dödligheten, eller som kan vara upphov till denna dödlighet eller en patogen till en av de sjukdomar som anges i artikel 4, skall det officiella organet genomföra en epizootisk undersökning för att fastställa möjliga smittovägar och kontrollera om blötdjur har lämnat anläggningen, odlingsområdet eller den exploaterade naturliga förekomsten för återutläggning eller återplacering i vatten på andra ställen under perioden innan förekomsten av onormal dödlighet fastställdes.
Om den epizootiska undersökningen påvisar att sjukdomen spritts till flera anläggningar, odlingsområden eller exploaterade naturliga förekomster, till exempel till följd av förflyttningar av blötdjur, skall bestämmelserna i punkt 2 tillämpas.
Det officiella organet får dock utan hinder av artikel 3.1 c i direktiv 91/67/EEG inom sitt område tillåta förflyttning av levande musslor avsedda för andra anläggningar, odlingsområden eller exploaterade naturliga förekomster som också drabbats av samma sjukdom.
Om nödvändigt får beslut om lämpliga kompletterande åtgärder fattas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 10.
5. Det officiella organet skall övervaka att kommissionen och de övriga medlemsstaterna omedelbart enligt gällande gemenskapsförfaranden informeras om onormala satser av dödlighet på grund av patogener, åtgärder som vidtagits för att analysera och behärska situationen samt orsaken till dödligheten.
Artikel 6
1. Provtagning och analys i laboratorium för att fastställa orsaken till den onormala dödligheten hos musslor skall utföras med metoder som fastställs enligt det förfarande som anges i artikel 10.
2. Medlemsstaterna skall övervaka att det i varje medlemsstat utses ett nationellt referenslaboratorium med utrustning och specialutbildad personal som möjliggör utförande av de analyser som avses i punkt 1.
3. De medlemsstater som inte förfogar över något nationellt laboratorium med kompetens på området får, med avvikelse från punkt 2, använda sig av en annan medlemsstats nationella laboratorium med kompetens på området.
4. Förteckningen över nationella referenslaboratorier för sjukdomar hos musslor återfinns i bilaga C.
5. De nationella referenslaboratorierna skall samarbeta med gemenskapens referenslaboratorium som avses i artikel 7.
Artikel 7
1. Gemenskapens referenslaboratorium för sjukdomar hos musslor anges i bilaga A.
2. Utan att det påverkar rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1980 om utgifter inom veterinärområdet (5), särskilt artikel 28 i det beslutet, skall funktionerna och skyldigheterna för det laboratorium som avses i punkt 1 vara de som anges i bilaga B.
Artikel 8
1. Kommissionens experter får om det är nödvändigt för att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv utföra kontroller på plats. De får i detta syfte slumpmässigt och på ett icke-diskriminerande sätt försäkra sig om att den behöriga myndigheten kontrollerar tillämpningen av kraven i detta direktiv.
Kommissionen skall informera medlemsstaterna om resultatet av utförda kontroller.
2. De kontroller inom anges i punkt 1 skall utföras i samarbete med den behöriga myndigheten.
3. Den medlemsstat inom vars territorium en kontroll utförs skall ge all nödvändig hjälp åt experterna när de genomför sitt uppdrag.
4. Närmare föreskrifter om tillämpningen av denna artikel skall beslutas enligt det förfarande som avses i artikel 10.
Artikel 9
Bilaga A får vid behov ändras av rådet genom kvalificerat majoritetsbeslut på förslag av kommissionen.
Bilagorna B, C och D kan vid behov ändras enligt det förfarande som avses i artikel 10.
Artikel 10
1. I det fall det hänvisas till det förfarande som fastställs i denna artikel, skall ärendet snarast hänskjutas till den ständiga veterinärkommitté som inrättats genom beslut 68/361/EEG (6), nedan kallad "kommittén", av dess ordförande, antingen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat.
2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommissionen skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.
3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.
b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.
Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.
Artikel 11
Senast den 31 december 1999 skall kommissionen förelägga rådet en upprättad rapport, om nödvändigt efter yttrande från Vetenskapliga veterinärkommittén, efter erfarenheterna från tillämpningen av detta direktiv och den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, och i förekommande fall åtföljd av förslag till ändringar.
Rådet skall yttra sig med kvalificerad majoritet om eventuella förslag.
Artikel 12
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 juni 1997 och skall genast underrätta kommissionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna får dock med iakttagande av fördragets allmänna regler från och med den dag som fastställs i punkt 1 behålla eller tillämpa strängare bestämmelser för sin produktion än dem som föreskrivs i detta direktiv. De skall underrätta kommissionen om alla sådana åtgärder.
3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 13
Detta direktiv träder i kraft den tjugoförsta dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Artikel 14
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdad i Bryssel den 22 december 1995.