Směrnice rady
ze dne 25. července 1983
o sbližování právních předpisů členských států týkajících se některých druhů mléčných bílkovin (kaseinů a kaseinátů) určených k lidské spotřebě
(83/417/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že právní a správní předpisy platné v některých členských státech definují složení a výrobní vlastnosti kaseinů a kaseinátů určených k lidské spotřebě spolu s podmínkami, kterým musí tyto výrobky vyhovovat, aby pro ně mohla být použita určitá označení a aby mohlo být povoleno jejich použití při přípravě jiných potravin; že tato opatření v současné době neexistují v jiných členských státech;
vzhledem k tomu, že tato situace brání volnému pohybu kaseinu a kaseinátů určených k lidské spotřebě a vytváří podmínky nerovné soutěže mezi uživateli; že to má přímý vliv na vytváření a fungování společného trhu;
vzhledem k tomu, že je proto nezbytné stanovit na úrovni Společenství pravidla týkající se složení a označování těchto výrobků, která musí být dodržována;
vzhledem k tomu, že potravinářské kaseiny a kaseináty nejsou v současnosti běžně prodávány konečným spotřebitelům; že mělo-li by k tomuto prodeji dojít, bude se na něj rovněž vztahovat směrnice Rady 79/112/EHS ze dne 18. prosince 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin určených k prodeji konečnému spotřebiteli, jejich obchodní úpravy a související reklamy [4];
vzhledem k tomu, že je na druhé straně pro usnadnění obchodu žádoucí přijmout na úrovni Společenství pravidla pro označování potravinářských kaseinů a kaseinátů určených pro obchodní účely;
vzhledem k tomu, že předběžný program Evropského hospodářského společenství pro ochranu spotřebitele a informační politiku [5] stanoví působení Společenství v oblastech, které jsou zvláště důležité pro ochranu zdraví a ochranu spotřebitele, zejména pokud jde o potraviny;
vzhledem k tomu, že stanovení metod odběru vzorků a analytických metod potřebných pro kontrolu složení a ostatních vlastností příslušných výrobků představuje prováděcí opatření technické povahy, jehož přijetí by mělo být svěřeno Komisi v zájmu zjednodušení a urychlení postupů;
vzhledem k tomu, že pro všechny případy, kdy Rada zmocní Komisi k provedení pravidel týkajících se potravin, je žádoucí stanovit postup zajišťující úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potraviny, zřízeného rozhodnutím 69/414/EHS [6],
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na mléčné bílkoviny určené k lidské spotřebě, které jsou definovány v přílohách, a jejich směsi.
2. Pro účely této směrnice se rozumí:
- "kaseiny" základní bílkovinná složka mléka, promytá a vysušená, nerozpustná ve vodě a získaná z odtučněného mléka srážením
- přídavkem kyseliny, nebo
- mikrobiálním okyselením, nebo
- použitím syřidla, nebo
- použitím jiných enzymů koagulujících mléko,
aniž je dotčena možnost předchozího použití procesů iontové výměny a procesů zahuštění,
- "kaseináty" výrobky získané sušením kaseinů zpracovaných pomocí neutralizačních činidel,
- "odtučněným mlékem" nádoj kravského mléka od jedné nebo více dojnic, bez přidaných složek, v němž byl pouze snížen obsah tuku.
Článek 2
Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že
- výrobky uvedené v přílohách mohly být uváděny na trh pouze tehdy, pokud vyhovují definicím a pravidlům stanoveným v této směrnici a v přílohách této směrnice,
- výrobky, které nesplňují kritéria stanovená v přílohách, byly pojmenovány a označeny takovým způsobem, aby kupující nebyl uveden v omyl o jejich povaze, kvalitě nebo použití.
Článek 3
Názvy uvedené v přílohách jsou vyhrazeny pro definované výrobky a při obchodování musí být používány k označování těchto výrobků.
Článek 4
1. Aniž je dotčena směrnice 79/112/EHS a aniž jsou dotčeny předpisy, jež přijme Společenství k označování potravin, které nejsou určeny konečnému spotřebiteli, jsou jedinými povinnými údaji, které musí být dobře viditelné, zřetelné a provedené nesmazatelným písmem na obalech, nádobách a etiketách výrobků definovaných v přílohách, tyto údaje:
a) název vyhrazený pro tyto výrobky podle článku 3, v případě kaseinátů s uvedením kationtu (kationtů);
b) u výrobků uváděných na trh jako směsi:
- slovo "směs…" následované názvy složek směsi v pořadí podle klesajícího hmotnostního zastoupení,
- v kaseinátu nebo kaseinátech údaj o kationtu nebo kationtech,
- ve směsích s kaseináty obsah bílkovin;
c) čistá hmotnost vyjádřená v níže uvedených jednotkách hmotnosti: kilogramech nebo gramech. Až do konce přechodného období, během kterého je ve Společenství povoleno používání imperiální soustavy uvedené v kapitole D přílohy směrnice Rady 71/354/EHS ze dne 18. října 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se měřicích jednotek [7], naposledy pozměněné směrnicí 76/770/EHS [8], mohou Irsko a Spojené království povolit vyjadřování hmotnostního množství pouze v britských jednotkách vypočtených na základě těchto převodních poměrů:
1 ml = 0,0352 duté unce,
1 l = 1,760 pinty nebo 0,220 galonu,
1 g = 0,0353 unce (avoirdupois),
1 kg = 2,205 libry;
d) jméno nebo obchodní firma a adresa výrobce nebo balírny nebo prodejce usazeného ve Společenství.
Členské státy však mohou ponechat v případě své vnitrostátní výroby v platnosti vnitrostátní předpisy vyžadující uvedení podrobných údajů o výrobci nebo balírně;
e) u výrobků dovážených ze třetích zemí název země původu;
f) datum výroby nebo jiné označení, podle kterého může být identifikována šarže.
2. Členské státy musí na svém území zakázat prodej potravinářských kaseinů a kaseinátů, pokud nejsou údaje podle odst. 1 písm. a), b), e) a f) uvedeny v jazyce snadno srozumitelném kupujícímu, ledaže jsou tyto údaje podány jiným způsobem. Toto opatření nevylučuje uvedení těchto údajů v několika jazycích.
Podrobné údaje uvedené v odst. 1 písm. b) třetí odrážce a v písm. c), d) a e) jsou vyžadovány pouze v průvodní dokumentaci. Pro hromadnou přepravu může být tato odchylka rozšířena na písm. b) druhou odrážku a písmeno f).
Článek 5
Aniž jsou dotčeny předpisy Společenství, které budou přijaty v oblasti zdraví a hygieny ve vztahu k základním látkám uvedeným v přílohách I a II, musí být tyto výrobky tepelně ošetřeny, čímž se docílí negativního testu na fosfatázu.
Článek 6
1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby nebylo bráněno obchodování s výrobky uvedenými v článku l, které vyhovují definicím a pravidlům stanoveným v této směrnici a v přílohách této směrnice, uplatňováním neharmonizovaných vnitrostátních předpisů týkajících se složení, výrobní specifikace, balení nebo označování těchto výrobků nebo potravin obecně.
2 Odstavec 1 se nevztahuje na neharmonizované předpisy odůvodněné
- ochranou veřejného zdraví,
- předcházením podvodům, pokud tyto předpisy nevedou k překážkám pro používání definic a pravidel stanovených touto směrnicí,
- ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví, uvádění zdroje, zapsaného označení původu a zabránění nekalé soutěži.
Článek 7
1. Pokud některý členský stát zjistí v důsledku nových informací nebo přehodnocení stávajících informací po přijetí této směrnice, že použití některé z látek uvedených ve výrobcích definovaných v přílohách I a II nebo nejvyšší přípustné množství takové látky ohrožuje lidské zdraví, třebaže je v souladu s touto směrnicí, může přechodně pozastavit nebo omezit uplatňování dotyčných předpisů na svém území. Uvědomí o tom neprodleně ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.
2. Komise co nejdříve přezkoumá důvody uvedené členským státem, konzultuje členské státy v rámci Stálého výboru pro potraviny a neprodleně zaujme stanovisko a přijme vhodná opatření.
3. Pokud Komise dojde k názoru, že je třeba směrnici změnit, aby byly odstraněny nedostatky uvedené v odstavci 1 a aby byla zajištěna ochrana lidského zdraví, zahájí postup uvedený článku 10 za účelem přijetí změn. Členský stát, který přijal ochranná opatření, je v tom případě může ponechat, dokud tyto změny nevstoupí v platnost.
Článek 8
Rada na návrh Komise přijme, je-li to nezbytné, kritéria čistoty pro pomocné technologické látky uvedené v přílohách.
Článek 9
Postupem podle článku 10 se stanoví
a) analytické metody nezbytné pro kontrolu kritérií čistoty podle článku 8,
b) postupy odběru vzorků a analytické metody nezbytné pro kontrolu složení a výrobních specifikací v průběhu výroby výrobků definovaných v přílohách.
Článek 10
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro potraviny, zřízenému rozhodnutím Rady 69/414/EHS (dále jen "výbor"), jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.
2 Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 45 hlasů, přičemž hlasům členských států je přidělena váha stanovená v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
3. a) Komise přijme navrhovaná opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
c) Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 11
Tato směrnice se nevztahuje na výrobky uvedené v článku 1 určené pro vývoz do třetích zemí.
Článek 12
Členské státy změní vnitrostátní právní předpisy tak, aby byly v souladu s touto směrnicí, a neprodleně o nich uvědomí Komisi. Takto pozměněné právní předpisy se používají tak, aby
- umožnily obchodování s výrobky, které vyhovují této směrnici, do dvou let od jejího oznámení [9],
- zakázaly obchodování s výrobky, které nevyhovují této směrnici, do tří let od jejího oznámení.
Článek 13
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 25. července 1983.
RÅDETS DIREKTIV av den 25 juli 1983 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa mjölkproteiner (kaseiner och kaseinater) avsedda som livsmedel (83/417/EEG)
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,
med beaktande av kommissionens förslag(1),
med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),
med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och
med beaktande av följande:
I vissa medlemsstater gäller lagar och andra författningar som fastställer kriterier för sammansättning och framställning av kaseiner och kaseinater avsedda som livsmedel samt de villkor, som dessa varor måste uppfylla för att en viss beteckning skall få användas eller för att de skall få godkännas för användning vid framställning av andra livsmedel, medan sådana bestämmelser för närvarande saknas i andra medlemsstater.
Detta förhållande hindrar den fria rörligheten för kaseiner och kaseinater avsedda som livsmedel och skapar orättvisa konkurrensvillkor för användarna och inverkar därför direkt på upprättandet av en väl fungerande gemensam marknad.
Det är därför nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa vilka bestämmelser som skall gälla för dessa varors sammansättning och märkning.
Ätliga kaseiner och kaseinater säljs för närvarande normalt inte till konsumenter, men skulle sådan försäljning förekomma, gäller även rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel(4).
För att underlätta handeln är det å andra sidan lämpligt att på gemenskapsnivå införa bestämmelser om märkning av ätliga kaseiner och kaseinater som används yrkesmässigt.
Europeiska ekonomiska gemenskapens preliminära program för konsumentskydd och konsumentupplysning(5) föreskriver åtgärder inom de områden som är av särskild vikt för skyddet av konsumentens hälsa och säkerhet, framförallt i fråga om livsmedel.
Att fastställa de provtagningsförfaranden och analysmetoder som behövs för att kontrollera sammansättning och andra egenskaper hos dessa varor är en åtgärd av teknisk natur som för att förenkla och påskynda handläggningen bör överlämnas till kommissionen.
För alla sådana fall då rådet bemyndigar kommissionen att besluta regler som gäller livsmedel, bör det föreskrivas ett förfarande som upprättar ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom Ständiga livsmedelskommittén, som bildats genom rådets beslut 69/414/EEG(6)
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Detta direktiv avser de mjölkproteiner, som anges i bilagorna och vilka är avsedda som livsmedel, samt blandningar av sådana mjölkproteiner.
2. I detta direktiv avses med
- "kaseiner": mjölkproteinets huvudsakliga beståndsdel som är tvättad och torkad och olöslig i vatten och som genom utfällning har utvunnits ur skummjölk
- genom tillsats av syra,
- genom mikrobiell syrning,
- med hjälp av löpe, eller
- med hjälp av andra mjölkkoagulerande enzymer
oavsett om utvinningen föregåtts av att man använt jonbytes- och koncentrationsmetoder,
- "kaseinater": varor som framställts genom torkning av kaseiner som behandlats med neutraliserande ämnen,
- "skummjölk": mjölk från en eller flera kor, utan några tillsatser, där endast fetthalten har reducerats.
Artikel 2
Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa
- att de varor som anges i bilagorna får marknadsföras endast om de stämmer överens med de definitioner och regler som fastställts i detta direktiv med bilagor, och
- att de varor som inte uppfyller kriterierna i bilagorna betecknas och märks på ett sådant sätt att köparen inte vilseleds om deras egenskaper, kvalitet eller användning.
Artikel 3
Beteckningarna i bilagorna skall förbehållas de varor som anges där, och de måste användas i handeln som beteckning på dessa varor.
Artikel 4
1. Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 79/112/EEG eller gemenskapens kommande bestämmelser om märkning av livsmedel, som inte är avsedda för konsumenter, är följande uppgifter de enda som är obligatoriska på förpackningar, behållare eller etiketter på de varor som anges i bilagorna och som måste vara väl synliga, lättlästa och beständiga:
a) Den beteckning som har förbehållits dessa varor enligt artikel 3 och, när det gäller kaseinater, uppgift om katjon eller katjoner.
b) För varor som marknadsförs som blandningar
- orden "blandning av" . . . följda av beteckningarna på de olika varor som ingår i blandningen i fallande storleksordning efter vikt,
- i fråga om kaseinat eller kaseinater, uppgift om katjon eller katjoner,
- i fråga om blandningar som innehåller kaseinater, uppgift om proteinhalten.
c) Nettomängd uttryckt i följande måttenheter: kilogram eller gram. Tills den övergångsperioden är slut, under vilken det är tillåtet att inom gemenskapen använda de brittiska måttenheter som anges i avsnitt D i bilagan till rådets direktiv 71/354/EEG av den 18 oktober 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om måttenheter(7), senast ändrat genom direktiv 76/770/EEG(8), får Irland och Storbritannien med Nordirland tillåta att mängden enbart anges i brittiska måttenheter som har beräknats med följande omräkningsfaktorer:
- 1 ml = 0,0352 fluid ounces,
- 1 l = 1,760 pints eller 0,220 gallons,
- 1 g = 0,0353 ounces (avoirdupois),
- 1 kg = 2,205 pounds.
d) Namn eller firmanamn och adress för tillverkaren eller förpackaren eller en säljare som är verksam inom gemenskapen.
I fråga om den inhemska produktionen får medlemsstaterna dock behålla sådana nationella bestämmelser som kräver närmare uppgifter om tillverkare eller förpackare.
e) Ursprungslandets namn, i fråga om varor som importerats från tredje land.
f) Tillverkningsdatum eller annan märkning som gör att partiet kan identifieras.
2. Medlemsstaterna skall förbjuda att ätliga kaseiner och kaseinater marknadsförs inom deras territorium, om de uppgifter som anges i punkt 1 a, b, e och f inte lämnas på ett språk som köparen lätt förstår, såvida han inte får sådan information på annat sätt. Denna bestämmelse utesluter inte att uppgifterna lämnas på flera språk.
De uppgifter som avses i punkt 1 b tredje strecksatsen, c, d och e behöver endast lämnas på en medföljande handling. För bulktransporter av varor gäller detta undantag även punkt 1 b andra strecksatsen och f.
Artikel 5
Utan att det påverkar tillämpningen av gemenskapens kommande bestämmelser om hälsa och hygien i samband med de basämnen som anges i bilaga 1 och 2 skall sådana varor behandlas med värme så att fosfatasen inaktiveras.
Artikel 6
1. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att handel med sådana varor som avses i artikel 1 och som stämmer överens med de definitioner och regler som fastställts i detta direktiv med bilagor inte hindras av icke-harmoniserade nationella bestämmelser om sammansättning, tillverkningsspecifikationer, förpackning eller märkning av dessa varor eller av livsmedel i allmänhet.
2. Punkt 1 gäller inte icke-harmoniserade bestämmelser som motiveras av behovet
- att skydda folkhälsan,
- att förebygga oredlighet, såvida inte sådana bestämmelser kan befaras hindra tillämpningen av definitioner och regler i detta direktiv,
- att skydda industriell och kommersiell äganderätt, uppgifter om ursprung och registrerade ursprungsbeteckningar och att förebygga illojal konkurrens.
Artikel 7
1. Om en medlemsstat sedan direktivet antagits genom ny information eller omvärdering av tidigare information på goda grunder konstaterar, att något ämne som avses i bilaga 1 och 2 - när det används i de varor som avses där - eller den högsta halten av ett sådant ämne utgör en fara för människors hälsa, även om användningen följer bestämmelserna i detta direktiv, får medlemsstaten inom sitt territorium tillfälligt avbryta eller begränsa tillämpningen av dessa bestämmelser. Den skall omedelbart underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om detta samt ange skälen för sitt beslut.
2. Kommissionen skall snarast möjligt undersöka de skäl som anförts av medlemsstaten och rådgöra med medlemsstaterna inom Ständiga livsmedelskommittén och därefter omedelbart avge sitt yttrande samt vidta lämpliga åtgärder.
3. Om kommissionen anser att det krävs ändringar i direktivet för att lösa de problem som avses i punkt 1 och skydda människors hälsa, skall den inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 10 för att genomföra dessa ändringar. I sådant fall får den medlemsstat som har vidtagit säkerhetsåtgärder låta dessa bestå tills ändringarna träder i kraft.
Artikel 8
Om så behövs skall rådet på förslag av kommissionen fastställa renhetskriterier för de tekniska tillsatser som anges i bilagorna.
Artikel 9
Följande skall beslutas med tillämpning av det förfarande som anges i artikel 10:
a) De analysmetoder som är nödvändiga för kontroll av de renhetskriterier som avses i artikel 8.
b) De provtagningsförfaranden och analysmetoder som behövs för kontroll av sammansättning och tillverkningsspecifikationer vid tiden för tillverkningen av de varor som anges i bilagorna.
Artikel 10
1. När denna artikel skall tillämpas skall ordföranden för Ständiga livsmedelskommittén, som bildats genom beslut 69/414/EEG nedan kallad kommittén, hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat.
2. Kommissionen skall till kommittén överlämna ett förslag till åtgärder som skall beslutas. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom en tid som ordföranden får bestämma med hänsyn till hur brådskande ärendet är. Yttrandet skall avges med en majoritet av minst 45 röster, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt artikel 148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta.
3. a) Kommissionen skall anta förslaget, om det har tillstyrkts av kommittén.
b) Om förslaget inte har tillstyrkts av kommittén eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet åtgärder. Rådet skall besluta med kvalificerad majoritet.
c) Har rådet inte fattat något beslut tre månader efter den dag då frågan hänsköts dit, skall kommissionen besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.
Artikel 11
Detta direktiv gäller inte sådana varor som anges i artikel 1 och som är avsedda för export till tredje land.
Artikel 12
Medlemsstaterna skall göra de ändringar i sin lagstiftning som behövs för att följa detta direktiv och genast underrätta kommissionen om detta. Den sålunda ändrade lagstiftningen skall tillämpas så, att den
- tillåter handel med varor som följer bestämmelserna i detta direktiv senast två år efter anmälan av direktivet(9),
- förbjuder handel med varor som inte följer bestämmelserna i detta direktiv tre år efter anmälan av direktivet.
Artikel 13
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 25 juli 1983.