RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 917/2011
af 12. september 2011
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af keramiske fliser med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag forelagt af Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Kommissionen indførte ved forordning (EU) nr. 258/2011 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af keramiske fliser med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«).
(2)
Den 31. maj 2011 blev der offentliggjort en berigtigelse (3) med det formål at korrigere forskellige typografiske fejl, især navnene på visse eksporterende producenter i Kina, der var stavet forkert i bilag I til forordningen om midlertidig told.
(3)
Efter verifikation af visse påstande, som blev modtaget efter offentliggørelsen af berigtigelsen, og som viste sig at være korrekte, blev det opdaget, at andre navne var stavet forkert. De korrekte navne på alle de virksomheder, der er omfattet af den vejede gennemsnitlige told er anført i bilag I til denne forordning.
(4)
Der erindres om, at proceduren blev indledt som følge af en klage, der var indgivet af den europæiske sammenslutning af producenter af keramiske fliser (European Ceramic Tiles Manufacturer's Association (CET)) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for størstedelen, i dette tilfælde over 30 %, af den samlede EU-produktion af keramiske fliser. Som anført i betragtning 24 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra den 1. april 2009 til den 31. marts 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Hvad angår de relevante tendenser for skadesvurderingen, undersøgte Kommissionen oplysninger for perioden fra den 1. januar 2007 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
2. Efterfølgende procedure
(5)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige foranstaltninger (»foreløbig fremlæggelse af oplysninger«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik lejlighed til at blive hørt, og der blev afholdt høringer med høringskonsulenten efter anmodning fra to interesserede parter.
(6)
Kommissionen fortsatte med at indhente alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen.
(7)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der indføres en endelig antidumpingtold på importen af keramiske fliser med oprindelse i Kina, og at der foretages en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.
(8)
De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning.
3. Parter, som er berørt af proceduren
3.1. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Kina
(9)
Ved udtagelsen af stikprøven af eksporterende producenter blev der medtaget en ansøgende »gruppe« af virksomheder, eftersom de to producenter i den angivelige gruppe havde en kombineret eksportmængde, der tilsammen gjorde dem til den mængdemæssigt tredjestørste eksportør til EU-markedet. Disse virksomheder hævdede, at de havde et indbyrdes forhold som beskrevet i artikel 143, stk. 1, litra b), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (4), ifølge hvilken parter anses for at være forretningsmæssigt forbundne, »hvis de juridisk set anses for interessenter eller kompagnoner«. Undersøgelsen afslørede efterfølgende, at disse virksomheder ikke var forretningsmæssigt forbundne på denne måde, og som nævnt i betragtning 35 i forordningen om midlertidig told blev de to producenter behandlet som separate enheder.
(10)
Adskillige eksporterende producenter havde indgivet redegørelser, hvori de hævdede, at disse to virksomheder skulle have været udelukket fra stikprøven, fordi de havde meddelt urigtige eller vildledende oplysninger. Disse producenter hævdede videre, at den vejede gennemsnitlige dumpingmargen følgelig burde have været beregnet uden hensyntagen til de to virksomheder i stikprøven.
(11)
I den forbindelse skal det bemærkes, at oplysningerne, der blev afgivet af disse parter forud for stikprøveudtagelsen, blev betragtet som tilstrækkelige til, at de kunne anses for at være forretningsmæssigt forbundne, og som følge af deres samlede eksportsalgsmængde til EU-markedet var de blevet inkluderet i stikprøven. I kølvandet på kontrolbesøgene hos de to virksomheder blev deres indbyrdes forhold undersøgt nærmere. De oplysninger, som virksomhederne havde afgivet som belæg for, at de var forretningsmæssigt forbundne, blev kontrolleret og ikke fundet tilstrækkelige til, at de kunne betragtes som forretningsmæssigt forbundne modsat virksomhedernes egen mening om denne sag. Det blev derfor konkluderet, at virksomhederne ikke kunne anses for at være indbyrdes afhængige som omhandlet i artikel 143, stk. 1, litra b), i forordning (EØF) nr. 2454/93. Eftersom virksomhederne samarbejdede ved gennemførelsen af undersøgelsen, bl.a. ved at give oplysninger vedrørende det angivelige forhold mellem dem, blev der ikke fundet nogen grund til at udelukke dem fra stikprøven. Derfor afvises denne påstand.
(12)
Selv hvis det antages, at det ville have ført til en betydelig større eksportmængde til EU-markedet i undersøgelsesperioden, hvis andre virksomheder var blevet taget med i stikprøven, mens undersøgelsen stod på, ville det desuden have været vanskeligt at undersøge nyudvalgte virksomheder inden for den tid, der var til rådighed. Skønt disse virksomheder har vist sig ikke at være forretningsmæssigt forbundne, er stikprøven derfor fortsat i overensstemmelse med kriterierne i grundforordningen. Desuden pointeres det, at der ikke findes beviser for, at virksomhederne bevidst hævdede at være forretningsmæssigt forbundne for at komme med i stikprøven.
(13)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 5 og 6 i forordningen om midlertidig told.
3.2. Stikprøve af EU-producenter
(14)
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger hævdede en af parterne, at ingen af de EU-producenter, der støttede klagen, havde afleveret stikprøvesvar, og de burde derfor ikke anses for at have samarbejdet i sagen. Dette argument blev fastholdt efter den endelige fremlæggelse af oplysninger.
(15)
Med hensyn til påstanden om, at de manglende stikprøvesvar peger i retning af, at de EU-producenter, der støttede klagen, ikke samarbejdede, erindres der om, at CET optrådte som retlig repræsentant for samtlige klagende virksomheder. Som påkrævet gav CET også på vegne af klagerne de supplerende oplysninger vedrørende UP-dataene. Som nærmere forklaret i indledningsmeddelelsen var der med henblik på stikprøveudtagningen kun behov for oplysninger vedrørende virksomheder, der ikke allerede havde givet alle nødvendige oplysninger. Det følger heraf, at de klagende producenter samarbejdede i fuldt omfang, da de gav alle de fornødne oplysninger på klagetidspunktet, og deres retlige repræsentant havde meddelt de nødvendige opdateringer af UP-dataene på deres vegne i løbet af undersøgelsen.
(16)
En enkelt interesseret part hævdede, at opdelingen af EU-erhvervsgrenen i forskellige segmenter og stikprøvens geografiske dækning betød, at den ikke var statistisk gyldig. Hvad dette angår erindres der om, at EU-erhvervsgrenen for keramiske fliser er meget fragmenteret med over 500 producenter. Det blev også konstateret, at erhvervsgrenen var repræsenteret i alle tre segmenter, dvs. store, mellemstore og små virksomheder. For at sikre, at resultaterne fra store virksomheder ikke skulle dominere skadesanalysen, og at situationen i små virksomheder, som tilsammen tegnede sig for den største del af EU-produktionen, blev korrekt afspejlet, blev det besluttet, at alle segmenter (dvs. små, mellemstore og store virksomheder) skulle være repræsenteret i stikprøven. Inden for hvert af de tre segmenter blev de største virksomheder udvalgt, så længe der var sikkerhed for den geografiske balance.
(17)
En af de interesserede parter hævdede også, at Kommissionen ikke havde påvist, at stikprøven også var repræsentativ, efter at den polske producent ikke længere indgik i stikprøven, og at den under alle omstændigheder ikke var tilstrækkelig repræsentativ med hensyn til salgsmængde på EU-markedet.
(18)
Det er korrekt, at én polsk producent besluttede ikke længere at samarbejde og derfor måtte udelukkes fra stikprøverne. Stikprøver behøver dog ikke nødvendigvis at afspejle den præcise geografiske spredning og de producerende medlemsstaters vægt for at være repræsentativ. Eftersom geografisk spredning kun er en af de faktorer, der skal tages med i betragtning for at sikre, at stikprøver er repræsentative, ville en sådan tilgang ikke have været praktisk mulig administrativt set. Det er snarere tilstrækkeligt, at stikprøven i store træk afspejler, hvor store andele de største producentlande har. På baggrund af dette kriterium blev det konstateret, at tilbagetrækningen af den polske virksomhed ikke påvirkede stikprøvens generelle repræsentativitet. På dette grundlag bekræftes det, at stikprøven af EU-producenter var tilstrækkelig repræsentativ i henhold til artikel 17 i grundforordningen.
(19)
Hvad angår påstanden om stikprøvens generelle repræsentativitet erindres der om, at eftersom EU-erhvervsgrenen er meget fragmenteret, kan det ikke undgås, at virksomhederne i stikprøven kun dækker en forholdsvis lille andel af den samlede EU-produktion. Under alle omstændigheder fastslås det i grundforordningens artikel 17, at undersøgelser kan begrænses til stikprøver, der enten er statistisk gyldige, eller som udgør den største repræsentative producerede, solgte eller eksporterede mængde, der med rimelighed kan undersøges, men der er ikke fastsat nogen specifik kvantitativ tærskel for størrelsen af en sådan repræsentativ mængde. På baggrund af ovenstående bekræftes det, at de udtagne stikprøver var repræsentative i henhold til grundforordningens artikel 17.
(20)
En af de interesserede parter hævdede, at Kommissionen ikke havde medtaget EU-producenter, der tilbyder lavere salgspriser og er hjemmehørende i lande såsom Polen og Tjekkiet, i stikprøven, hvorfor denne stikprøve ikke var repræsentativ for EU-producenternes gennemsnitlige salgspriser.
(21)
Med hensyn til denne påstand fandt Kommissionen frem til, at de gennemsnitlige salgspriser for EU-producenterne i stikprøven var i samme størrelsesorden som de gennemsnitlige salgspriser i de offentligt tilgængelige statistikker. Under alle omstændigheder, og som det er forklaret i betragtning 125, har undersøgelsen vist, at selv når der tages hensyn til de offentligt tilgængelige priser i disse lande, vil slutresultatet ikke ændre sig nævneværdigt.
(22)
En række parter havde bemærkninger til den metode, der var blevet anvendt til stikprøveudtagningen blandt EU-erhvervsgrenens virksomheder, sammenlignet med stikprøveudtagningen blandt kinesiske eksportører, der udelukkede var baseret på eksportmængde.
(23)
Hvad angår de forskellige metoder, der blev anvendt til udtagelse af en stikprøve af EU-producenter på den ene side og kinesiske eksporterende producenter på den anden side, skal det bemærkes, at metoderne blev anvendt i overensstemmelse med formålene med stikprøveudtagningen. Når det gælder EU-erhvervsgrenen skulle Kommissionen vurdere situationen for hele erhvervsgrenen, og derfor valgte den de kriterier, der ville sikre det mest repræsentative billede af hele sektoren. Med hensyn til de kinesiske eksportører ansås det for hensigtsmæssigt at udtage en stikprøve baseret på den største eksportmængde af den pågældende vare, og derfor blev de største eksportører udtaget. Det skal også bemærkes, at grundforordningens artikel 17 ikke indeholder noget krav om, at begge stikprøver skal udtages på basis af samme kriterier. I denne sag forholder det sig endvidere således, at før den endelige sammensætning af stikprøven af kinesiske eksporterende producenter fik de samarbejdsvillige parter i Kina samt de kinesiske myndigheder lejlighed til at fremsætte bemærkninger til den foreslåede stikprøve. Der indkom bemærkninger vedrørende stikprøvens sammensætning, men ikke vedrørende dens repræsentativitet.
(24)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en sammenslutning af importører, at det var underforstået i artikel 17 i grundforordningen, at stikprøver fra EU-producenter og fra eksporterende producenter skulle udtages på basis af samme kriterier. Adskillige kinesiske parter fortsatte efter den endelige fremlæggelse af oplysninger med at hævde, at de kinesiske eksporterende producenter og EU-producenterne ikke blev behandlet ens i forbindelse med udtagningen af de respektive stikprøver.
(25)
Hvad angår den påstand, der blev fremsat efter den endelige fremlæggelse af oplysninger, om at der skal anvendes samme kriterier ved udtagning af stikprøver fra EU-producenter som fra eksporterende producenter, mente Kommissionen under henvisning til de årsager, der er skitseret i betragtning 23, at disse stikprøver kan udtages på basis af forskellige kriterier. Derfor afvises denne påstand.
(26)
Med hensyn til den omstændighed, at der som nævnt i betragtning 23 ikke blev modtaget bemærkninger til stikprøvens repræsentativitet, hævdede disse parter, at på tidspunktet for udtagningen af stikprøverne blev de kinesiske parter ikke informeret om, at der blev anvendt forskellige kriterier ved udtagningen af stikprøverne, hvorfor de ikke kunne kommentere dette forhold.
(27)
Med hensyn til den manglende underretning af de kinesiske parter om, at der blev anvendt forskellige kriterier ved udtagningen af stikprøver, er det i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, normal praksis at tage parterne med på råd om sammensætningen af de påtænkte stikprøver inden for deres respektive kategorier, således at f.eks. eksporterende producenter kun tages med på råd om den påtænkte stikprøve fra eksporterende producenter. Under disse omstændigheder ses der bort fra parternes påstand om, at de på det tidspunkt, hvor stikprøverne blev udtaget, var ude af stand til at kommentere det forhold, at der blev anvendt forskellige kriterier ved udtagningen af de forskellige stikprøver.
(28)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en af de interesserede parter, at ved at tage hensyn til de forskellige segmenter ved udtagningen af stikprøven brød Kommissionen reglerne i grundforordningens artikel 4, stk. 1, der siger, at analysen skal foretages i relation til den samlede erhvervsgren i Unionen og ikke i relation til bestemte grupper eller typer af virksomheder.
(29)
Påstanden om, at opsplitningen af stikprøven i tre segmenter er i strid med grundforordningens artikel 4, stk. 1, kan ikke tages til følge. Som det kan udledes af betragtning 23, repræsenterede den stikprøve, der blev udtaget, den samlede erhvervsgren i Unionen og ikke kun en specifik gruppe af virksomheder som påstået af den pågældende part. Desuden giver grundforordningens artikel 17, stk. 1, specifikt mulighed for at udtage en stikprøve med henblik på at påvise en skade. Denne påstand var derfor grundløs og blev afvist.
(30)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde samme interesserede part indsigelse mod, at der var blevet taget hensyn til den geografiske spredning ved udtagningen af stikprøven, idet vedkommende gjorde gældende, at Unionen udgør et enkelt marked, og at grundforordningens artikel 17, stk. 1, kun giver mulighed for at udtage en stikprøve baseret på den største repræsentative mængde.
(31)
Med hensyn til påstanden om anvendelse af kriteriet om geografisk spredning bemærkes det, at dette er en fragmenteret erhvervsgren, og med henblik på at vurdere de udvalgte virksomheders repræsentativitet tages producenternes geografiske spredning blandt medlemsstaterne med i betragtning for derved at afspejle de forskellige situationer, der kan optræde i Unionen. Stikprøven dækker medlemsstater, hvor ca. 90 % af EU-produktionen finder sted; efter tilbagetrækningen af den polske virksomhed var denne procentdel fortsat høj, nemlig ca. 80 %. Det betyder, at den metode, som Kommissionen benyttede, sikrede, at stikprøven var repræsentativ for EU-produktionen som helhed og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1. Påstanden blev derfor afvist.
(32)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en af de interesserede parter, at den stikprøve, der var blevet udtaget blandt EU-producenter, kun omfattede mellemstore og små virksomheder, hvis omkostninger og priser angiveligt var højere end de store kinesiske virksomheders.
(33)
Intet understøttede dette argument. Det skal bemærkes, at der i stikprøven indgik virksomheder fra alle segmenter. Desuden er det ikke kun virksomhedens størrelse, der kan have indflydelse på omkostningerne, men også råvarepriser, afskrivninger eller kapacitetsudnyttelse.
4. Parternes rettigheder
4.1. Fortrolig behandling af navnene på klagerne og på virksomheder, der støtter klagen
(34)
En af de interesserede parter hævdede, at de manglende oplysninger om klagerens identitet gjorde det umuligt for interesserede parter at udøve deres ret til at forsvare sig fuldt ud. Det blev også hævdet, at eftersom nogle producenter ikke havde begæret deres navne tilbageholdt, var anmodningen om anonymitet ikke berettiget.
(35)
En af parterne gentog sin påstand om, at der ikke havde været grund til at indrømme fortrolig behandling af navnene på de fleste af de klagende producenter og på de virksomheder, der støttede klagen. Det blev især hævdet, at de sagsakter, som kunne konsulteres af interesserede parter, ikke indeholdt oplysninger, der talte til fordel for fortrolig behandling. Det blev endvidere hævdet, at den manglende viden om navnene på virksomhederne i stikprøven havde betydet, at andre interesserede parter var ude af stand til at udtale sig om, hvorvidt vurderingen af mikroindikatorerne var korrekt.
(36)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger forespurgte samme part, om alle forretningsmæssigt forbundne virksomheder blandt producenterne i stikprøven havde besvaret et spørgeskema.
(37)
Der erindres om, at grundforordningens artikel 19 giver mulighed for beskyttelse af fortrolige oplysninger, såfremt fremlæggelsen heraf ville give en konkurrent en væsentlig konkurrencemæssig fordel eller være til betydelig skade for den, der afgiver oplysningerne, eller for den, fra hvem førstnævnte modtog oplysningerne. Langt de fleste af klagerne ønskede at forblive anonyme og kunne føre tilstrækkelige beviser for, at de reelt løb en betydelig risiko for gengældelsesaktioner, bl.a. i form af tab af salg for disse producenter, hvis deres navne blev afsløret. Anmodningen fra disse virksomheder blev derfor accepteret af Kommissionens tjenestegrene.
(38)
Hvad angår påstanden om, at nogle producenter ikke havde anmodet om anonymitet, skal det bemærkes, det ikke betyder, at andre virksomheder ikke har ret til at anmode herom, hvis deres anmodninger er tilstrækkeligt velbegrundede. Vurderingen af sådanne anmodninger fandt sted fra sag til sag, hvorfor påstanden afvises.
(39)
Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt alle forretningsmæssigt forbundne virksomheder blandt EU-producenterne i stikprøven havde besvaret et spørgeskema, skal det bemærkes, at i princippet vil et manglende svar fra en forretningsmæssigt forbundet EU-producent som sådan ikke nødvendigvis forhindre Kommissionen i at nå frem til pålidelige konklusioner om skade, forudsat at de svar, der gives i spørgeskemaet, kan verificeres. Dette vil være tilfældet, når forretningsmæssigt forbundne virksomheder er særskilte retlige enheder med egne regnskaber.
5. Undersøgelsens omfang. Inddragelse af import fra Tyrkiet
(40)
En part, der repræsenterede de eksporterende producenters interesser, hævdede, at importen af den pågældende vare fra Tyrkiet skulle have været medtaget i denne undersøgelse.
(41)
Hvad angår det forhold, at import med oprindelse i Tyrkiet ikke var omfattet af klagen, skal det bemærkes, at der på det indledende trin ikke var tegn på dumping, skade og årsagssammenhæng fra dette land, som kunne berettige, at der blev indledt en antidumpingprocedure vedrørende denne import. Påstanden om, at Tyrkiet skulle have været omfattet af undersøgelsen, afvises derfor.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(42)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger gjorde en af de interesserede parter opmærksom på, at KN-koderne for den pågældende vare i forordningen om midlertidige foranstaltninger var blevet ændret i forhold til koderne i indledningsmeddelelsen, og den pågældende part ønskede at vide hvorfor, og om de medførte en ændring af varedækningen.
(43)
I den forbindelse skal det understreges, at forskellene mellem KN-koderne i henholdsvis forordningen om midlertidige foranstaltninger og indledningsmeddelelsen ikke hænger sammen med en ændring af varedefinitionen eller undersøgelsens omfang. Disse ændringer ændrer ikke noget ved de typer fliser, der er omfattet af proceduren, men har ene og alene relation til de generelle ændringer af den kombinerede nomenklatur i henhold til Kommissionens forordning (EU) nr. 861/2010 (5), som har fundet anvendelse siden den 1. januar 2011.
(44)
En af de interesserede parter ønskede, at visse keramiske mosaikker skulle udelukkes fra varedækningen. Denne part hævdede, at i tilfælde af indførelse af foranstaltninger vil denne kategori af den pågældende vare blive mindre konkurrencedygtig i forhold til andre varer, som den kan erstattes af, og at der under ingen omstændigheder finder dumping sted inden for dette særlige segment.
(45)
For så vidt angår denne påstand, viste undersøgelsen, at da keramiske mosaikker og andre typer af keramiske fliser har de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber, er der ikke grundlag for en ændring af varedækningen. Påstanden om, at der ikke finder dumping sted inden for dette segment, er der ikke belæg for, og dumping- og skadesanalysen skal afspejle situationen for hele den pågældende vare. Derfor afvises denne påstand.
(46)
Med henvisning til ovenstående og til det forhold, at der ikke er modtaget yderligere bemærkninger vedrørende den pågældende vare og samme vare, bekræftes betragtning 25-32 i forordningen om midlertidige foranstaltninger hermed.
C. DUMPING
1. Markedsøkonomisk behandling
(47)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger eller fremlagt andre resultater vedrørende markedsøkonomisk behandling, bekræftes konklusionerne i betragtning 33-40 i forordningen om midlertidig told hermed.
2. Individuel behandling
(48)
Der er ikke modtaget bemærkninger til afgørelsen om at indrømme eller nægte individuelle virksomheder individuel behandling.
(49)
To importører betvivlede imidlertid validiteten som helhed af Kommissionens vurderinger i forbindelse med spørgsmålet om individuel behandling og hævdede, at Unionen hvert år udbetaler subsidier via strukturfondsordningen.
(50)
I den forbindelse skal det bemærkes, at artikel 9, stk. 5, i grundforordningen indeholder de betingelser, der skal være opfyldt for at kunne opnå individuel behandling. Påstanden om subsidiering i Unionen er irrelevant for denne vurdering. Denne påstand afvises derfor, og konklusionerne i betragtning 41-44 i forordningen om midlertidig told fastholdes.
3. Individuel undersøgelse
(51)
Der indkom anmodninger om individuel undersøgelse fra otte samarbejdsvillige eksporterende producenter i henhold til artikel 17, stk. 3, i grundforordningen. Det blev besluttet at gennemføre en individuel undersøgelse for én eksporterende producent, Kito Group, da dette ikke ville være urimeligt byrdefuldt. Denne gruppe stod for langt den største eksportmængde af de otte producenter, der anmodede om individuel undersøgelse.
(52)
Denne gruppe anmodede om individuel behandling. Efter at have behandlet denne anmodning blev det besluttet at indrømme Kito Group individuel behandling, da der ikke var noget belæg for ikke at give gruppen en individuel behandling.
(53)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at grundforordningens artikel 17, stk. 3, efter alt at dømme ikke gav mulighed for at foretage en individuel undersøgelse af et begrænset antal anmodninger i situationer, hvor der var indkommet mange anmodninger. Klageren hævdede, at dette var bekræftet af adskillige tidligere antidumpingundersøgelser. I den forbindelse skal det bemærkes, at det, der i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3, er afgørende for behandlingen af anmodninger om en individuel undersøgelse, om disse undersøgelser vil være urimeligt byrdefulde og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen. Som led i nærværende undersøgelse og som nævnt i betragtning 51 var det ikke urimeligt byrdefuldt at behandle en af de otte anmodninger om en individuel undersøgelse. Med hensyn til tidligere undersøgelser, hvor der er blevet behandlet anmodninger om individuelle undersøgelser, skal det bemærkes, at sådanne anmodningers byrdefulde karakter og behovet for en rettidig afslutning af undersøgelsen må vurderes fra sag til sag. I lyset heraf blev klagerens påstande afvist.
(54)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger indkom der oplysninger om og bevis for, at Kito Group måske ikke havde angivet alle forretningsmæssigt forbundne virksomheder i gruppen, hvorfor konklusionerne for gruppen kunne være ufuldstændige. Gruppen fik lejlighed til at kommentere disse oplysninger og blev informeret om, at artikel 18 i grundforordningen muligvis skulle bringes i anvendelse. De bekræftede i et svar, at de ganske rigtigt ikke havde angivet to forretningsmæssigt forbundne virksomheder i deres besvarelse af antidumpingspørgeskemaet, men hævdede, at dette ikke ville få nogen indflydelse på konklusionerne, da der blot var tale om en forglemmelse, som ingen konsekvenser havde, eftersom de ikke var involveret i produktionen og/eller markedsføringen af den pågældende vare. Men eftersom der ikke var givet oplysninger om disse to virksomheder, havde der ikke kunnet foretages en ordentlig vurdering og verifikation af gruppens aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare. Under disse omstændigheder konkluderes det, at gruppen ikke har meddelt de nødvendige oplysninger inden for en passende tidsfrist, og følgelig bliver afgørelserne for virksomheden truffet på grundlag af foreliggende faktiske oplysninger, jf. artikel 18 i grundforordningen.
4. Normal værdi
4.1. Valg af referenceland
(55)
To importører indgav bemærkninger for at tilkendegive deres modstand mod valget af Amerikas Forenede Stater (»USA«) som referenceland, idet de fandt USA uhensigtsmæssigt som referenceland på grund af landets ubetydelige egenproduktion og manglende konkurrenceevne på verdensmarkedet. De hævdede endvidere, at USA var blevet valgt på urimelig vis, fordi manglen på alternative referencelande skyldtes, at producentorganisationerne i Unionen havde sat producenter fra andre potentielle referencelande under et urimeligt hårdt pres for at afskrække dem fra at samarbejde. To importører hævdede, at Kommissionen havde set bort fra oplysninger fra en række potentielt samarbejdsvillige lande, og at offentligt tilgængelige data fra nationale eller tværnationale producentorganisationer i tredjelande ikke var blevet taget med i betragtning.
(56)
Hvad det sidste argument angår, erindres der om, at virksomhedsspecifikke oplysninger er nødvendige for at undersøge dumpingniveauet. Dette argument blev derfor afvist.
(57)
Med hensyn til påstandene om et urimeligt hårdt pres fra EU-producentorganisationernes side med det formål at afskrække andre fra at samarbejde skal det bemærkes, at der ikke var ført bevis herfor. Derfor måtte der ses bort fra disse bemærkninger.
(58)
Disse importører hævdede endvidere, at der årligt blev produceret omkring 60 mio. m2 keramiske fliser i USA og ikke 600 mio. m2 som angivet i betragtning 51 i forordningen om midlertidig told. Dette blev verificeret og viste sig at være korrekt.
(59)
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt valget af USA som referenceland er passende, når henses til det væsentligt lavere produktionsniveau, skal det understreges, at det amerikanske marked er stærkt konkurrencepræget, idet der findes adskillige lokale produktionsvirksomheder, og importen er stor. Som nævnt i betragtning 52 i forordningen om midlertidig told er der desuden intet, der tyder på, at ikke-toldmæssige handelshindringer vil begrænse konkurrencen på markedet i væsentlig grad. Derfor må det fortsat konkluderes, at USA, trods den lavere produktionsmængde, er et passende referenceland.
(60)
To importører hævdede, at enhedssalgspriserne på amerikansk producerede fliser på det amerikanske hjemmemarked var langt højere end på EU-markedet, og når de blev sammenlignet med eksportpriserne, måtte der opstå mistanke om dumping. Dette argument blev fundet irrelevant for denne procedure, eftersom sådanne påstande, hvis det antages, at der findes umiddelbare beviser for dem, kun vil kunne undersøges til bunds i en særskilt antidumpingprocedure vedrørende USA. Der blev derfor set bort herfra.
(61)
Disse importører hævdede endvidere, at den samarbejdsvillige amerikanske producent var ejet af eller tilknyttet EU-producenter, hvorfor undersøgelsen var mangelfuld, da dataene ikke stammede fra uafhængige kilder.
(62)
Der erindres om, at dataene fra den samarbejdsvillige amerikanske producent blev verificeret på stedet. Derfor blev denne påstand fundet irrelevant, og der blev set bort herfra.
(63)
Disse importører hævdede desuden, at de amerikanske eksportmængder var begrænsede. Dette argument blev betragtet som irrelevant for valget af referenceland, da referencelandets data benyttes til beregne den normale værdi og ikke eksportpriser. Det blev derfor afvist.
(64)
Endelig hævdede de samme importører, at den fortrolige behandling af navnet på den samarbejdsvillige producent i referencelandet og af oplysninger om dennes produktionsmængde, -værdi og -kvalitet ikke var berettiget. Der erindres om, at den samarbejdsvillige producent i referencelandet havde anmodet om fortrolig behandling af frygt for kommercielle gengældelsesaktioner, og anmodningen blev fundet velbegrundet. Det kan heller ikke udelukkes, at udleveringen af de data, som importørerne anmoder om, selv i intervaller, kan føre til afsløring af producenten i referencelandet. Der blev derfor set bort fra importørernes påstand.
(65)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog ovennævnte to importører en række af de påstande, som de tidligere havde fremsat, men uden at føre yderligere bevis for påstandene. Derfor afvises deres påstande fortsat.
(66)
Disse to importører hævdede desuden også, at eftersom den samarbejdsvillige amerikanske producent angiveligt kontrolleres af en EU-producent, var det forkert at vælge denne amerikanske virksomhed som en passende producent i referencelandet. De hævdede især, at den amerikanske virksomhed ikke er økonomisk uafhængig og derfor ikke kan tjene som et benchmark for dumping. Importørerne begrunder dette med en henvisning til grundforordningens artikel 2, stk. 1, tredje og fjerde afsnit. Som svar herpå skal der først og fremmest gøres opmærksom på, at som nævnt i betragtning 23 i forordningen om midlertidig told og i betragtning 69 nedenfor har den samarbejdsvillige amerikanske producent anmodet om fortrolig behandling af sin identitet, og at denne anmodning er blevet imødekommet. Under disse omstændigheder kan det hverken be- eller afkræftes, at der eksisterer et forretningsmæssigt forhold mellem den amerikanske virksomhed og en EU-producent. Det skal imidlertid bemærkes, at ovennævnte bestemmelser i grundforordningen vedrører den måde, hvorpå en undersøgt virksomheds salgspriser skal behandles, når den sælger til en forretningsmæssigt forbundet part. De vedrører ikke spørgsmålet om en mulig forretningsmæssig forbindelse mellem en producent i et referenceland og en EU-producent. Derfor afvises påstanden.
(67)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte en sammenslutning af importører flere påstande. For det første hævdede de, at de amerikanske producenters angiveligt lave salgsmængde på deres hjemmemarked sammenlignet med den kinesiske eksport til Unionen betød, at USA var et uegnet referencelandsmarked. I den forbindelse skal det nævnes, at ved undersøgelsen af mulige referencelande er konkurrenceniveauet i disse lande blandt andet et af de elementer, der bliver undersøgt. Den indenlandske erhvervsgrens indenlandske salg og importen fra det undersøgte land skal ikke nødvendigvis ligge på samme niveau, for at et land kan betragtes som et passende referenceland. Hvad angår disse påstande og med henblik på denne undersøgelse blev det amerikanske marked som nævnt i betragtning 59 anset for at være tilstrækkelig konkurrencepræget til at være et passende valg. Derfor afvises denne påstand.
(68)
Importørsammenslutningen fremførte også, at den ikke anså den kendsgerning, at der var en betydelig import til det amerikanske marked, som værende relevant for valget af USA som referenceland. Hertil skal det bemærkes, at importniveauet rent faktisk er en af de vigtige faktorer, der bliver undersøgt i forbindelse med valget af et passende referenceland. Kombinationen af en indenlandsk produktion og en betydelige importmængder bidrager til at skabe konkurrence på et marked, som nævnt i betragtning 59. Derfor afvises denne påstand.
(69)
Importørsammenslutningen ønskede også at vide, hvordan den samarbejdsvillige producent fra referencelandet havde ført bevis for risikoen for kommercielle gengældelsesaktioner som nævnt i betragtning 64. I den forbindelse pointerede den amerikanske virksomhed, at der findes adskillige kinesiske eksporterende producenter af keramiske fliser på det amerikanske marked, med hvilke den amerikanske virksomhed konkurrerer om de samme kunder. Under disse omstændigheder frygtede den amerikanske virksomhed kommercielle gengældelsesaktioner, hvis dens identitet blev afsløret. Med hensyn til beviserne for denne risiko for gengældelsesaktioner skal det bemærkes, at den potentielle risiko som følge af, at den amerikanske virksomhed og de kinesiske eksporterende producenter, der er aktive på det amerikanske marked, konkurrerer om de samme kunder, blev fundet plausibel. Derfor blev virksomhedens anmodning om anonymitet accepteret.
(70)
Sammenslutningen hævdede også, at eftersom den gennemsnitlige indenlandske salgspris i USA på de indenlandsk producerede keramiske fliser angiveligt var adskillige gange højere end prisen på EU-importen fra Kina, var den amerikanske vare ikke den »samme vare« som den vare, der importeres fra Kina. Selv om der er forskel på de to priser, er der ingen grund til at anse den amerikanske vare for ikke at være identisk med den pågældende vare. Som nævnt i betragtning 32 i forordningen om midlertidig told blev det konkluderet, at den pågældende vare og bl.a. den vare, der fremstilles og sælges på det indenlandske marked i USA, har de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål. Derfor betragtes de som identiske varer, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4. Sammenslutningens påstand afvises derfor.
(71)
Sammenslutningen ønskede endelig at vide, hvorfor Unionen ikke blev betragtet som et passende referenceland, når ingen andre tredjelande end USA havde været samarbejdsvillige. I den forbindelse skal det siges, at eftersom USA blev betragtet som et passende referenceland, jf. betragtning 59, var der ikke behov for at undersøge eventuelle andre egnede markeder. Derfor afvises sammenslutningens påstand.
(72)
Der blev ikke fremsat yderligere bemærkninger, og det bekræftes derfor, at valget af USA som referenceland var hensigtsmæssigt og rimeligt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), og betragtning 45-54 i forordningen om midlertidig told bekræftes hermed.
4.2. Fastsættelse af den normale værdi
(73)
To importører hævdede, at uden oplysninger om den amerikanske producents produktionsmængde kunne de interesserede parter ikke kontrollere, om der på grund af stordriftsfordele kunne være en betydelig forskel mellem den amerikanske producents produktionsomkostninger og produktionsomkostningerne for de kinesiske producenter i stikprøven, der hvert år producerede over 10 mio. m2 keramiske fliser. Disse importører hævdede desuden, at referenceproducentens og de kinesiske producenters produktionsmængder ikke kunne sammenlignes på grund af den lavere produktionsmængde hos referenceproducenten eller i referencelandet. Der erindres om, at oplysningerne om den samarbejdsvillige referenceproducents produktionsmængde er fortrolige og derfor ikke kan videregives. Der erindres også om, at den kinesiske erhvervsgren er særdeles fragmenteret og hovedsagelig består af små og mellemstore virksomheder. Disse argumenter blev derfor anset for at være ubegrundede.
(74)
Disse importører påpegede, at eftersom det i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, i grundforordningen er fastsat, at den normale værdi skal fastsættes på grundlag af »andre sælgeres eller producenters« priser, var det ukorrekt at fastsætte den normale værdi på grundlag af en enkelt virksomheds data.
(75)
I den forbindelse erindres der om, at denne procedure vedrører import fra et land uden markedsøkonomi, hvor den normale værdi fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a). Påstanden blev derfor afvist.
(76)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte en importørsammenslutning, at den ikke mente, at den normale værdi i et referenceland kunne baseres på data fra en enkelt virksomhed. Af de årsager, der er beskrevet i betragtning 75, blev denne påstand dog afvist.
(77)
Endelig hævdede disse importører, at referenceproducentens vare ikke var repræsentativ, da den udelukkende var rettet mod den dyre ende af markedet. Eftersom referenceproducentens anmodning om fortrolighed er blevet imødekommet, kan denne påstand hverken be- eller afkræftes. Selv om denne påstand var korrekt, blev der som forklaret i betragtning 61 i forordningen om midlertidig told under alle omstændigheder foretaget de nødvendige justeringer af den beregnede normale værdi for at tage hensyn til alle typer fliser, herunder fliser beregnet til videresalg under et andet navn (re-sale branding). Denne påstand blev derfor ikke fundet berettiget og blev derfor afvist.
4.3. Eksportpris
(78)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en af de eksporterende producenter, at salget af bestemte typer keramiske fliser til Unionen i UP var blevet fejlklassificeret af Kommissionens tjenestegrene, og at virksomhedens dumpingmargen derfor burde korrigeres. I den forbindelse blev det under kontrolbesøget hos virksomheden fastslået, at virksomheden havde fejlklassificeret bestemte keramiske fliser, og virksomheden blev underrettet herom. De blev derpå omklassificeret korrekt med det formål at foretage en præcis dumpingberegning. Derfor afvises virksomhedens påstand.
(79)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede den samme eksporterende producent, at der var blevet set bort fra bestemte eksportsalgstransaktioner til Unionen i UP ved beregningen af virksomhedens dumpingmargen. I den forbindelse blev det konstateret, at der var blevet set bort fra disse transaktioner, fordi faktureringsdatoerne lå efter ophøret af UP. Derfor afvises virksomhedens påstand.
(80)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende eksportpriser, bekræftes betragtning 59 i forordningen om midlertidig told.
4.4. Sammenligning
(81)
Der blev fremsat bemærkninger vedrørende sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen.
(82)
En af de eksporterende producenter hævdede, at der ved beregningen af vedkommendes cif-værdi burde tages hensyn til, at eksportsalget foregik via ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere. Den pågældende fik medhold heri, og vedkommendes cif-værdier blev efterfølgende genberegnet. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at eksportpriserne ikke burde have været genberegnet, da oplysningerne fra de ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere ikke var pålidelige, fordi det angiveligt kun var nogle af de forhandlere, som den eksporterende producent solgte igennem, der havde afgivet oplysninger. Det blev imidlertid konstateret, at alle de ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere, som den eksporterende producent solgte igennem, havde afgivet prisoplysninger. Derfor afvises påstanden.
(83)
En anden eksporterende producent hævdede, at der ikke var blevet taget korrekt hensyn til forsikringsomkostningerne ved beregningen af vedkommendes cif-værdi. Den pågældende eksportør fik medhold heri, og vedkommendes cif-værdier blev korrigeret i overensstemmelse hermed.
(84)
En gruppe af eksporterende virksomheder hævdede, at de forsikringsomkostninger, der indgik i deres cif-værdier, var blevet fejlberegnet. De fik medhold heri, og cif-værdierne blev derfor genberegnet. Det blev desuden konstateret, at for en af virksomhederne i gruppen var der ikke blevet taget hensyn til håndteringsomkostninger ved beregningen af ab fabrik-værdien. Dette blev også korrigeret.
(85)
To importører hævdede, at der ved beregningen af eksportpriser burde have været taget hensyn til udviklingen i dollarkursen i UP. Der erindres imidlertid om, at der i overensstemmelse med Kommissionens normale praksis er blevet anvendt månedlige vekselkurser i forbindelse med valutaomregninger i UP. Der blev derfor rent faktisk taget hensyn til valutakursudviklingen i UP.
(86)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en af de eksporterende producenter, at eftersom den normale værdi var baseret på data fra en enkelt producent i referencelandet, og der derfor af fortrolighedshensyn ikke kunne oplyses præcise data, var det meget vigtigt at foretage de fornødne justeringer for at sikre varesammenlignelighed med henblik på dumpingberegningerne. Som nævnt i betragtning 61 i forordningen om midlertidig told blev der således foretaget de nødvendige justeringer for at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen.
(87)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede to importører, at den samarbejdsvillige amerikanske producent udelukkende betjener den dyre ende af markedet for keramiske fliser, mens de kinesiske eksporterende producenter betjener den billige ende af markedet. Med hensyn til at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen hævdede disse importører, at de ikke havde modtaget oplysninger om de nødvendige justeringer i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10. I den forbindelse skal det bemærkes, at betragtning 61 i forordningen om midlertidig told giver en forklaring på de justeringer, der blev foretaget for at sikre en rimelig sammenligning.
4.5. Dumpingmargener for samarbejdsvillige eksportører i stikprøven
(88)
Under hensyntagen til alle ovenstående bemærkninger blev de endelige dumpingmargener for samarbejdsvillige producenter i stikprøven, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, fastsat til følgende:
Virksomhed/gruppe
Endelig dumpingmargen
Shandong Yadi Co. Ltd.
36,5 %
Xinruncheng Group
29,3 %
Wonderful Group
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd.
67,7 %
4.6. Dumpingmargener for alle andre samarbejdsvillige eksporterende producenter
(89)
Som følge af ændringerne af beregningen af dumpingmargenerne, jf. betragtning 88, udgør den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for stikprøven, som er baseret på dumpingmargenerne for stikprøvens fire samarbejdsvillige eksporterende producenter, 30,6 %. I den forbindelse skal det bemærkes, at for Heyuan Becarry Co. Ltd., som hverken blev indrømmet markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, blev der beregnet en dumpingmargen som beskrevet i betragtning 88 i forordningen om midlertidig told. I overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, første punktum, i grundforordningen blev denne dumpingmargen benyttet til at beregne den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for parterne i stikprøven og anvendt på samarbejdsvillige eksportører uden for stikprøven. Da Heyuan Becarry Co. Ltd. desuden ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, og det blev konstateret, at virksomhedens beslutninger om eksportsalg var underlagt betydelig statslig indgriben, bør den told, der pålægges import fra Heyuan Becarry Co. Ltd. være den samme som den, der pålægges samarbejdsvillige eksportører, som ikke indgik i stikprøven.
(90)
Med hensyn til metoden til beregning af dumpingmargenen for Heyuan Becarry Co. Ltd, der som tidligere nævnt var en samarbejdsvillig eksporterende producent, der indgik i stikprøven, men ikke blev indrømmet individuel behandling, jf. betragtning 65 i forordningen om midlertidig told, bør henvisningen i nævnte betragtning til betragtning 64 i forordningen om midlertidig told i stedet læses som en henvisning til betragtning 62.
4.7. Dumpingmargen for virksomheder, der har anmodet om individuel undersøgelse
(91)
For den virksomhed, der er nævnt i betragtning 51-54, og som blev undersøgt individuelt, vil den landsdækkende dumpingmargen finde anvendelse, jf. artikel 18 i grundforordningen.
4.8. Dumpingmargener for alle andre ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter
(92)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende beregningen af dumpingmargenen for alle andre eksporterende producenter, bekræftes konklusionerne i betragtning 66 og 67 i forordningen om midlertidig told hermed.
(93)
Når der tages hensyn til bemærkningerne i betragtning 81-85, fastsættes den landsdækkende dumpingmargen til 69,7 %.
4.9. Bemærkninger til listen over samarbejdsvillige eksportører
(94)
En række påstande, der blev modtaget, anførte, at 13 af de eksporterende producenter, der er omfattet af den vejede gennemsnitlige midlertidige toldsats i henhold til forordningen om midlertidig told, jf. bilaget hertil, kun var forhandlere og ikke producenter og derfor ikke burde optræde i bilaget.
(95)
En nærmere undersøgelse af sagen viste, at disse påstande var korrekte for fem virksomheders vedkommende. Disse virksomheder blev underrettet om, at det var hensigten at fjerne dem fra det pågældende bilag, og de fik mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil. Tre af disse virksomheder fremsatte ikke yderligere bemærkninger, mens to virksomheder fremførte nye påstande herom. Disse nye påstande indeholdt ikke tilstrækkelige beviser for, at disse virksomheder rent faktisk var eksporterende producenter af den pågældende vare, og de blev derfor afvist. De fem virksomheder blev således fjernet fra listen over virksomheder, der er omfattet af den vejede gennemsnitlige endelige toldsats.
4.10. Hændelser efter UP
(96)
Efter offentliggørelsen af de foreløbige resultater blev forholdet mellem en gruppe af to samarbejdsvillige eksporterende producenter angiveligt afbrudt på grund af ændringer i ejerstrukturen. Som følge heraf anmodede en af disse virksomheder om en individuel toldsats, som var uafhængig af den anden virksomheds toldsats.
(97)
Ud fra de indkomne oplysninger ser det ud til, at forbindelserne mellem disse to virksomheder blev afbrudt efter UP. Det vil være nødvendigt at foretage en nærmere undersøgelse af virkningerne af denne angivelige opsplitning af gruppestrukturen samt af anmodningen fra den ene af virksomhederne om at blive omfattet af en individuel toldsats. Hvis en af virksomhederne eller de begge skulle anmode om at få deres situation efter den angivelige opsplitning taget op til ny vurdering, vil dette kunne ske i god tid i overensstemmelse med grundforordningen. Derfor afvises virksomhedens anmodning om at blive omfattet af en individuel told i denne undersøgelse.
(98)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at en af de forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, jf. betragtning 97, burde være omfattet af en særskilt told, fordi der var beviser på, at producenten praktiserede dumping i større udstrækning end den anden eksporterende producent. I den forbindelse skal det bemærkes, at hvis der for eksporterende producenter, som er forretningsmæssigt forbundne i UP, ikke beregnes en enkelt vejet gennemsnitlig dumpingmargen og told for dem, vil det kunne give anledning til, at den eksporterende producent, der er omfattet af den højere toldsats, omgår tolden. Da det blev konstateret, at de to eksporterende producenter, der var omfattet af denne undersøgelse, var forretningsmæssigt forbundne i UP, er der ingen grund til at operere med særskilt told for hver af dem. Hvis en af virksomhederne eller de begge anmoder om at få deres situation efter den angivelige opsplitning taget op til ny vurdering, kan dette ske i overensstemmelse med grundforordningen, som nævnt i betragtning 97. Derfor afvises klagerens påstand.
D. SKADE
1. EU-produktionen og EU-erhvervsgrenen
(99)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller nye konklusioner vedrørende EU-produktionen og EU-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 68-70 i forordningen om midlertidig told hermed.
1.1. Forbruget i Unionen
(100)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende forbruget i Unionen, bekræftes konklusionerne i betragtning 71 og 72 i forordningen om midlertidig told hermed.
2. Import fra Kina
(101)
En af de interesserede parter betvivlede analysen af importen med en påstand om, at hverken klagen eller forordningen om midlertidig told indeholdt oplysninger om importmængden, idet et mål i m2 er et arealmål og ikke et rummål.
(102)
En anden interesseret part hævdede, at udviklingen i pris og mængde for importen fra Kina blot afspejlede normale udsving i handlen og derfor ikke var udtryk for de kinesiske eksportørers adfærd i henseende til dumping.
(103)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger betvivlede en af parterne Eurostat-statistikkernes pålidelighed og hævdede, at de reelle priser i forbindelse med import fra Kina er højere og derfor sammenlignelige med priserne ved import fra andre tredjelande. Det blev desuden hævdet, at dette ville have indflydelse på de fastsatte dumpingmargener.
(104)
En anden af de interesserede parter hævdede, at dens egen analyse af Eurostats statistikker angående markedsandele og importpriser afveg en anelse fra værdierne i forordningen om midlertidig told, og at disse resultater derfor burde ændres.
(105)
En anden af de interesserede parter hævdede, at Kommissionens tjenestegrene havde undladt at tage hensyn til prisstigningen på importen fra Kina efter UP, altså i 2010.
(106)
Med hensyn til påstanden vedrørende den måleenhed, der er benyttet til bestemmelse af importmængder, skal der ved udtrykket »omfang« i grundforordningens artikel 3, stk. 2, forstås »mængde« snarere end »rumfang«. For hver vare bør der benyttes den mest repræsentative måleenhed. Hvad angår den pågældende vare, benytter virksomhederne på verdensmarkedet konsekvent kvadratmeter (m2). Derfor blev denne enhed anset for at være den mest hensigtsmæssige i forbindelse med denne undersøgelse, hvorfor påstanden i den henseende afvises.
(107)
Med hensyn til udviklingen i pris og mængde for importen fra Kina er det sandt, at variationerne er begrænsede, når de anskues i absolutte termer. Importen fra Kina faldt med 3 % i den betragtede periode. Konklusionen vedrørende omfanget af importen fra Kina skal imidlertid ses på baggrund af et samlet fald i forbruget på EU-markedet. Det forhold, at importen fra Kina kun faldt med 3 % i denne periode, hvor det samlede forbrug faldt med 29 %, havde tydeligvis en indvirkning på deres tilstedeværelse på EU-markedet. Ved at opretholde en stabil import kunne importen fra Kina således vinde markedsandele, mens andre aktører mistede markedsandele.
(108)
Hvad angår udviklingen i de kinesiske priser, var de gennemsnitlige importpriser i betragtning 73 i forordningen om midlertidig told baseret på statistikker fra Eurostat. Der er blevet rejst tvivl om nøjagtigheden af de gennemsnitlige importpriser i visse medlemsstater, men de officielle statistikker er ikke blevet ændret. Under alle omstændigheder erindres der om, at tallene fra Eurostat kun blev brugt til at fastslå en generel tendens, og at selv om priserne på importen fra Kina blev opjusteret, ville skadesbilledet som helhed forblive det samme med høje margener for underbud og målprisunderbud. I den forbindelse skal det bemærkes, at der ved beregningen af både skades- og dumpingmargener ikke blev brugt tal fra Eurostat. Der er kun blevet brugt verificerede data fra virksomheder, der er blevet besøgt, til at fastslå størrelsen af margenerne. Så selv om der skulle kunne findes statistiske uoverensstemmelser, vil det ikke få konsekvenser for størrelsen af de oplyste margener.
(109)
For så vidt angår påstanden om, at Kommissionens tjenestegrene har undladt at tage hensyn Eurostats tal fra 2010, kan der ikke gives medhold heri, da tallet for UP inkluderede første kvartal af 2010. Tallene for andet, tredje og fjerde kvartal af 2010 vedrører perioden efter UP og skal derfor ikke tages med i betragtning. Selv om disse tal tages med i betragtning, viser importstatistikkerne også en stigning i priserne på importen fra tredjelande, hvilket tyder på, at dette var en generel tendens og ikke specifikt begrænset til importen fra Kina.
3. Prisunderbud
(110)
Der erindres om, at i den indledende fase blev underbud som nævnt i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told defineret som de vejede gennemsnitlige salgspriser for hver varetype, som EU-producenterne solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for import fra Kina ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis med en passende justering for gældende told og omkostninger efter importen og handelsled.
(111)
En af parterne hævdede, at de eksportprisberegninger, som parterne blev informeret om, ikke stemte overens med forklaringen i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told. Efter en nærmere undersøgelse kan det bekræftes, at teksten i nævnte betragtning indeholdt en fejl. I den indledende fase blev handelsleddet rent faktisk justeret til EU-producenternes ab fabrik-priser til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, og beregningen af den gennemsnitlige importpris blev ikke justeret for omkostninger efter importen. I den endelige fase blev cif-prisen, Unionens grænse, for det pågældende lands eksporterende producenter justeret for gældende told og omkostninger efter importen (import-, transport- og lageromkostninger, som importører pådrager sig i EU-havne før videresalg) på basis af oplysningerne fra de samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(112)
En anden part hævdede, at når priserne blev nedjusteret for at tage hensyn til udgifterne til distribution/markedsføring, ville de svare til de kinesiske eksportpriser. I den indledende beregning var disse justeringer dog allerede medtaget. Derfor blev denne påstand fundet uberettiget og afvist.
(113)
I forbindelse med undersøgelsen blev der afsløret underbudsniveauer på mellem 43,2 % og 55,7 %, hvilket afviger en anelse fra den første beregning (se betragtning 77 i forordningen om midlertidig told). Årsagen til denne ændring ligger i beregningen af en ny cif-værdi for den eksporterende producent, der er nævnt i betragtning 83-85, og beregningen af en individuel cif-eksportpris for den eksporterende producent Kito Group, der er nævnt i betragtning 51.
4. Import fra andre tredjelande end Kina
(114)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende importen fra andre tredjelande end Kina, bekræftes konklusionerne i betragtning 78-80 i forordningen om midlertidig told hermed.
5. EU-erhvervsgrenens situation
5.1. Makroøkonomiske indikatorer
5.1.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(115)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 84 og 85 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.1.2. Salgsmængder og markedsandel
(116)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende salgsmængder og markedsandel, bekræftes konklusionerne i betragtning 86 og 87 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.1.3. Beskæftigelse og produktivitet
(117)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende beskæftigelse og produktivitet, bekræftes konklusionerne i betragtning 88 og 89 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.1.4. Dumpingmargenens størrelse
(118)
Betragtning 88-93 indeholder de nærmere detaljer vedrørende dumpingmargenerne. Det bekræftes, at alle de fastslåede margener ligger væsentligt over bagatelgrænsen. I betragtning af omfanget af og priserne på dumpingimporten kan det derfor bekræftes, at virkningerne af den faktiske dumpingmargen ikke kan betragtes som værende ubetydelige.
5.2. Mikroøkonomiske indikatorer
5.2.1. Lagerbeholdninger
(119)
En af parterne nærede tvivl med hensyn til korrektheden af dataene i betragtning 93-95 i forordningen om midlertidig told. Den pågældende part hævdede, at værdien af lagerbeholdninger i procent af produktionen i hele den betragtede periode var betydeligt lavere end angivet i tabel 10 i samme forordning. Disse beregninger blev gennemgået på ny, og det viste sig, at kun procenterne for 2009 og UP var fejlberegnet, og at lagerprocenterne i disse perioder rent faktisk var en anelse højere end først angivet. Der er en korrekt version af denne beregning i denne forordnings tabel 1.
(120)
Samme part hævdede, at hvis EU-erhvervsgrenen blev tvunget til at øge sin lagerbeholdning indtil seks måneders produktion som nævnt i betragtning 94 i forordningen om midlertidig told, ville dette repræsentere en lagerprocent på 50 % i forhold til den samlede produktion og ikke 59 % som angivet i tabel 10 i forordningen om midlertidig told.
(121)
I den forbindelse skal det understreges, at analyserne i betragtning 93 og 94 i forordningen om midlertidig told var komplementære, men ikke identiske. Den første analyse viste lagerprocenten for stikprøvevirksomhederne målt i kvadratmeter sammenlignet med stikprøvevirksomhedernes produktion, ligeledes mål i kvadratmeter (61 % i UP). Den anden analyse, ligeledes for stikprøvevirksomhederne, viste, hvor mange måneders produktion der var på lager i forhold til årets tolv måneder (50 % i UP).
(122)
Andre analyser gjorde det muligt at finjustere vurderingen af udviklingen i antallet af måneders produktion, der var på lager. I 2007 havde producenterne i stikprøven omkring fem måneders produktion på lager (43 %), men presset fra dumpingimporten tvang dem til at øge deres lagre til over syv måneders produktion (svarende til 61 % af den samlede årlige produktion) i UP. Tabel 1 viser også lagermængderne opgjort i antal måneder i forhold til den årlige produktion.
(123)
Tabel 1
Lagerbeholdninger
2007
2008
2009
UP
Lagre (1 000 m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Indeks (2007 = 100)
100
105
82
86
Lagre i % af produktionen
43 %
49 %
56 %
61 %
Indeks (2007 = 100)
100
113
130
142
Antal måneder på lager sammenlignet med årsproduktionen
5,2
5,9
6,7
7,4
Indeks (2007 = 100)
100
113
130
142
Procentdel af måneder på lager (tolvmånedersbasis)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Konklusionen, der siger, at lagerudviklingen vidner om en skadelig situation, bekræftes derfor.
5.2.2. Salgspriser
(125)
Som allerede nævnt i betragtning 20 betvivlede en af de interesserede parter konklusionerne i betragtning 96-99 i forordningen om midlertidig told vedrørende EU-erhvervsgrenens salgspriser, idet det blev hævdet, at Kommissionen i forbindelse med beregningen af EU-enhedsprisen ikke havde medtaget producenter i Polen og Tjekkiet, hvorfor konklusionerne ikke var i overensstemmelse med de foreliggende offentlige data.
(126)
Som svar på denne påstand blev der foretaget en simulation, hvori indgik salgspriserne i Polen, der tegner sig for ca. 10 % af den samlede produktion i Unionen. Der foreligger endnu ingen simulation for Tjekkiet, hvis produktion udgør mindre end 3 % af den samlede produktion i Unionen. Simulationen viste, at selv hvis de polske priser tages med i betragtning, ændrer slutresultatet sig ikke nævneværdigt. For at sikre sammenlignelighed med de kinesiske salgspriser beregnede Kommissionen i overensstemmelse med sin sædvanlige metode EU-erhvervsgrenens salgspriser efter at have foretaget de relevante justeringer for at nå frem til priserne for den første uafhængige kunde.
(127)
En af de interesserede parter mente, at ræsonnementet i betragtning 97 i forordningen om midlertidig told, hvori det forklares, at EU-erhvervsgrenen var tvunget til at sælge mindre mængder og tilbyde et større varesortiment, var forkert, fordi EU-erhvervsgrenen i så fald skulle have mistet langt mere end 2 % af sin markedsandel.
(128)
Det skal bemærkes, at der ikke nødvendigvis sker tab af en stor markedsandel, når der fokuseres på salg af mindre partier. For det første har EU-erhvervsgrenen ikke været fuldstændig fortrængt fra markedet for store, ensartede varepartier, uanset den kendsgerning, at presset fra lavprisimport fra Kina er særlig stort i denne sektor. For det andet var EU-erhvervsgrenen i stand til at opretholde sin tilstedeværelse på hele markedet ved at presse sine salgspriser og producere et dyrere varesortiment, hvilket førte til faldende fortjeneste som nævnt i betragtning 100 i forordningen om midlertidig told. At EU-erhvervsgrenen ikke mistede en større andel af markedet, kan forklares ved, at den havde valgt at blive på markedet trods pristrykket fra Kina.
5.2.3. Rentabilitet, likviditet, investeringsafkast og lønninger
(129)
En af parterne mente, at der er store forskelle i rentabiliteten mellem store og små virksomheder. Derfor blev det hævdet, at den gennemsnitlige fortjeneste skulle betragtes som værende ikke repræsentativ, da stikprøven kun indeholdt data fra en enkelt stor virksomhed.
(130)
En anden part hævdede, at de store EU-producenter er finansielt sunde. Samme part hævdede, at der ikke kunne påvises nogen generel skade, eftersom der ikke var noget tab, selv når de små virksomheder blev tilføjet i den gennemsnitlige fortjenstmargen for EU-erhvervsgrenen, sådan som det fremgår af betragtning 101 og tabel 12 i forordningen om midlertidig told.
(131)
Det skal bemærkes, at for at sikre sammenhæng mellem resultaterne og repræsentativiteten af stikprøveudtagningen er alle skadesindikatorerne (inkl. fortjeneste) blevet vægtet i forhold til hver enkelt segments andel af den samlede produktion i Unionen. På den anden side er det bekræftet, at den store virksomhed er repræsentativ for situationen i det øvre segment. Derfor er de samlede indikatorer, sådan som de fremgår af analysen af virksomhederne i stikprøven, repræsentative for situationen i hele EU-erhvervsgrenen, og ovennævnte påstand må derfor afvises.
(132)
Hvad angår påstanden om, at de store virksomheder ikke har lidt skade, skal det bemærkes, at analysen ifølge artikel 4, stk. 1, i grundforordningen bør gennemføres for EU-erhvervsgrenen som helhed og ikke blot for visse grupper eller typer af virksomheder. Som allerede nævnt i betragtning 130 betyder den kendsgerning, at der ikke er lidt noget tab i UP, ikke i sig selv, at der ikke er sket skade.
5.2.4. Produktionsomkostninger
(133)
En af de interesserede parter gjorde indsigelse mod konklusionen om, at EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger var steget med 14 % som følge af en stigning i lagerbeholdningerne og en ændring i varesortimentet. Ifølge denne part holder denne konklusion ikke, da lagerbeholdningsniveauer og varesortiment ikke udgør en del af produktionsomkostningerne.
(134)
Denne påstand må afvises, eftersom høje lagerbeholdningsniveauer udgør en betragtelig finansiel omkostning, som indgår i analysen af produktionsomkostningerne. I øvrigt giver den gentagne ændring i varesortimentet ekstra produktionsomkostninger, da producenten ofte må ændre produktionsprocessen. Det kan være bekosteligt, eftersom det giver anledning til tomgang og en ikke optimal anvendelse af maskinerne.
6. Konklusion vedrørende skade
(135)
En af de interesserede parter anfægtede konklusionen i betragtning 107 i forordningen om midlertidig told, om at faldet i forbruget havde en negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenen. Ifølge denne part kunne der ikke være tale om skade som følge af faldet i forbruget, da den samlede markedsandel var uændret.
(136)
Med hensyn til bemærkningen vedrørende stabiliteten for EU-producenternes markedsandel til trods for det faldende forbrug skal det bemærkes, at markedsandelen ikke er den eneste relevante skadesindikator. Det lykkedes for EU-producenterne at opretholde deres andel på EU-markedet, men det var på bekostning af rentabiliteten, som faldt i den betragtede periode. Det kan derfor ikke konkluderes, at stabiliteten for EU-producenternes markedsandel udelukker, at der er sket skade.
(137)
På baggrund af ovenstående bekræftes konklusionerne om skade i betragtning 107-111 i forordningen om midlertidig told hermed.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(138)
Kommissionen modtog bemærkninger vedrørende de foreløbige konklusioner med hensyn til årsagssammenhæng. Disse bemærkninger var en gentagelse af bemærkninger, der allerede var fremsat i forordningen om midlertidig told i betragtning 128-132 om selvforskyldt skade. Der er ikke indkommet nye beviser, som vil kunne ændre de foreløbige konklusioner. Konklusionerne i betragtning 135 og 136 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
1. Virkninger af importen fra Kina
(139)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, blev det i den midlertidige fase undersøgt, om dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i Kina havde forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.
(140)
Nogle parter hævdede, at nedgangen i EU-erhvervsgrenens produktion og salg skyldtes faldende forbrug. Det blev også hævdet, at virkningerne af importen fra Kina må have været begrænset, eftersom den kinesiske markedsandel kun steg med 1,6 %, og herudaf kan højst 1 % have berørt EU-erhvervsgrenens markedsandel.
(141)
I den forbindelse erindres der om, at undersøgelsen viste et sammenfald i tid mellem den stigende markedsandel for importen fra Kina og faldet i EU-erhvervsgrenens fortjeneste og en stigning i lagerbeholdningerne. I øvrigt er det ikke kun en øget markedsandel, som har lagt pres på EU-erhvervsgrenen, men i højere grad prisadfærden og de høje underbudsniveauer hos de kinesiske eksporterende producenter.
(142)
Som nævnt i betragtning 113 afslørede undersøgelsen betydelige prisunderbudsniveauer. Den viste også, at EU-erhvervsgrenen og EU-importørerne i vidt omfang solgte til de samme kunder, hvilket betød, at EU-erhvervsgrenen var i direkte konkurrence med dumpingimporten i forbindelse med ordrer.
(143)
Alt i alt viser dette, at det var pristrykket og ikke kun importmængden, som var årsag til faldet i EU-erhvervsgrenens rentabilitetstal og forværringen af de fleste skadesindikatorer.
2. Mangel på konkurrence mellem fliser produceret i Unionen og dumpingimporterede fliser fra Kina
(144)
Mange af de interesserede parter hævdede, at importen af keramiske fliser fra Kina ikke har kunnet forvolde EU-erhvervsgrenen skade, da de ikke er sammenlignelige. I den forbindelse blev det fremført, at keramiske fliser fra Kina forsyner markedet med homogene varer, hvorimod EU-erhvervsgrenen producerer efter ordre i mindre partier. Det blev også fremført, at den kinesiske erhvervsgren og EU-erhvervsgrenen ikke er i konkurrence med hinanden, da den kinesiske erhvervsgren er rettet mod lav- til mellemprissegmentet, hvorimod EU-erhvervsgrenen er rettet mod mellem- til højprissegmentet. EU-erhvervsgrenens begrænsede tab af markedsandel blev fremført som bevis herfor.
(145)
Der blev ikke forelagt noget væsentligt bevis til støtte for ovenstående påstande, men det blev dog nøje undersøgt, om importen fra Kina rent faktisk konkurrerede med fliser produceret i Unionen.
(146)
I den forbindelse skal det bemærkes, at Kommissionen har foretaget meget detaljerede sammenligninger, hvor der er skelnet mellem hundredvis af forskellige flisetyper. I den foreliggende sag viste undersøgelsen, at EU-erhvervsgrenen og eksportørerne havde en stor mængde sammenlignelige typer. Det viser klart, at EU-erhvervsgrenen og importen fra Kina er i konkurrence med hinanden hvad angår varetyper. Der erindres også om, at det i undersøgelsen er blevet fastslået, at EU-erhvervsgrenen og de eksporterende producenter er i direkte konkurrence med hinanden, da de har det samme kundegrundlag.
(147)
Med hensyn til påstanden om, at keramiske fliser fra Kina forsyner markedet med homogene varer, hvorimod EU-erhvervsgrenen producerer efter ordre i mindre partier, så erindres der om - se betragtning 95 i forordningen om midlertidig told - at det var presset fra importen fra Kina, som tvang EU-erhvervsgrenen til at gå over til mindre varepartier og tilbyde et større varesortiment med hensyn til farver og størrelse. EU-erhvervsgrenen optræder stadig i alle markedssegmenter, og i modsætning til hvad der er påstået ovenfor, så må det, at EU-erhvervsgrenen har været nødt til at fokusere på specifikke varetyper, tages som et tegn på, at der har været direkte konkurrence.
(148)
På baggrund af ovenstående kan argumentet om, at importen fra Kina ikke har forvoldt EU-erhvervsgren skade, da de var i konkurrence med hinanden, ikke tages til følge.
3. Virkningerne af andre faktorer
3.1. Virkningerne af importen fra andre tredjelande
(149)
Nogle af parterne fastholdt argumentet om, at indvirkningen af den tyrkiske import skulle betragtes som signifikant. Med hensyn til priser anfægtede en af parterne konklusionen om, at stigningen på 19 % i de tyrkiske priser var væsentlig.
(150)
Dette argument er blevet drøftet i betragtning 118 i forordningen om midlertidig told, og der er ikke fundet noget nyt bevis, som vil kunne afkræfte konklusionen fra den foreløbige fase. I den forbindelse bekræftes det, at stigningen på 19 % i de tyrkiske priser må betragtes som væsentlig. Der erindres endvidere om som anført i betragtning 41, at der ikke var beviser på dumpingimport fra dette land, som havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, og derfor kan dette argument ikke tages til følge.
3.2. Virkningen af faldet i forbruget
(151)
En af de interesserede parter hævdede, at faldet i forbruget hovedsageligt havde ramt Spanien og Italien, hvor skaden angiveligt var mest iøjnefaldende. Omvendt var hoveddestinationen for den kinesiske eksport de nordlige medlemsstater, hvor der ikke var et fald i forbruget, og hvor EU-producenterne angiveligt havde lidt mindst skade. Den samme part fastholdt også, at den spanske branche, der fremstillede keramiske fliser, var kommet sig i 2010, hvilket viser, at der ikke er nogen forbindelse mellem kinesisk eksport og produktions- og salgstallene for EU-erhvervsgrenen.
(152)
En af parterne hævdede, at den stigning i lagerbeholdningerne, som var konstateret hos EU-erhvervsgrenen, kunne henføres til et fald i forbruget i Unionen og ikke til dumpingimporten fra Kina.
(153)
Påstandene om, at de nordeuropæiske medlemsstater ikke var ramt af et fald i forbruget, og at importen fra Kina kun skulle være gået til det nordlige Europa, var der ikke noget væsentligt belæg for. Tværtimod viser data fra de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, at salget er ligeligt fordelt i hele Unionen. Endvidere tegner Spanien og Italien sig samlet set for 28 % af dette salg, hvilket kun er lidt under salget til Tyskland (32 %). På dette grundlag blev disse påstande afvist.
(154)
Med hensyn til påstanden om, at stigningen i lagerbeholdningerne, som var konstateret hos EU-erhvervsgrenen, kunne henføres til et fald i forbruget i Unionen, henviser Kommissionen til begrundelsen i betragtning 108 i forordningen om midlertidig told, ifølge hvilken presset fra importen fra Kina var meget stort, især hvad angår salget af store partier, og at dette havde en klar indvirkning på EU-producenternes lagerbeholdninger. Væksten i lagerbeholdningerne i den betragtede periode kan ikke kun forklares med, at det var vanskeligt at sælge varerne, men også med, at det var nødvendigt at have et meget stort varesortiment tilgængeligt i lagerbeholdningerne. Konklusionen om skadesvirkningen af importen fra Kina for lagerbeholdningerne bekræftes derfor.
3.3. Virkningen af den økonomiske krise
(155)
Mange interesserede parter fastholdt, at den økonomiske krise var den egentlige årsag til de vanskeligheder, som EU-erhvervsgrenen stod over for. Det blev understøttet af den kendsgerning, at den største forværring fandt sted mellem 2008 og 2009, dvs. det år, hvor krisen slog til, hvorimod tendensen var mindre voldsom i den følgende periode. Det blev også påpeget, at der i den betragtede periode var både højdepunkter og lavpunkter i en cyklus, hvor højdepunktet var karakteriseret ved et boom i byggesektoren og lavpunktet ved den finansielle krise og faldet i eksporten som følge af oprettelsen af nye produktionssteder i lande i den tredje verden.
(156)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fastholdt en af de interesserede parter, at forværringen af en række skadesindikatorer snarere skyldtes den økonomiske krise end dumpingimporten. Ifølge denne part bevirkede recessionen, at efterspørgslen efter store mængder af lavprisvarer steg. Følgelig måtte EU-erhvervsgrenen fokusere mere på produktion af store ordrer, hvilket var et segment, hvor den kinesiske erhvervsgren allerede var virksom. Og dette gav anledning til en stigning i lagerbeholdningerne. Endvidere forårsagede recessionen angiveligt højere inflation i Unionen end i Kina, hvilket førte til en stigning i produktionsomkostningerne for EU-producenterne og angiveligt til, at EU-erhvervsgrenen måtte sælge til priser, der lå under produktionsomkostningerne.
(157)
En anden part hævdede, at EU-erhvervsgrenens fortjeneste var gået betydeligt op i sidste kvartal i UP, og at dette viste, at EU-erhvervsgrenen var kommet sig efter den økonomiske krise. Denne part anmodede om, at fortjenesten i UP skulle opgøres pr. kvartal, hvilket sandsynligvis ville vise, at rentabiliteten var betydeligt højere hen mod slutningen af UP.
(158)
Den kendsgerning, at den økonomiske afmatning havde en virkning på EU-erhvervsgrenens resultater, blev allerede nævnt i betragtning 120 i forordningen om midlertidige foranstaltninger. I den forbindelse bør det erindres, at for at der kan fastslås en årsagssammenhæng, skal dumpingimporten ifølge den relevante retsnorm have forårsaget væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen. Dumpingimporten er dog ikke nødvendigvis den eneste skadesårsag.
(159)
Endvidere viste undersøgelsen, at den kinesiske eksport fortsatte med at stige til trods for den økonomiske krise. Kina var således den eneste aktør på markedet, som var i stand til at opretholde sin markedsandel i den vanskelige økonomiske situation.
(160)
Med hensyn til den strukturelle ændring i efterspørgslen i Unionen som nævnt i betragtning 156 blev der ikke fremsat noget bevis, som kunne understøtte denne påstand. Tværtimod erindres der om, at undersøgelsen, som forklaret i betragtning 106 i forordningen om midlertidig told, viste, at EU-erhvervsgrenen havde været nødt til at ændre sit varesortiment for at kunne tilbyde et større udbud af varer med hensyn til type, farve og størrelse og til at øge sine lagerbeholdninger for at reagere hurtigt på meget specifikke ordrer. Denne påstand blev derfor afvist.
(161)
Hvad angår inflationens indvirkning på produktionsomkostningerne, kan det konstateres, at inflationsraten i Unionen i gennemsnit ikke har været højere end i Kina i den betragtede periode, og at den derfor ikke kan forklare EU-producenternes vanskeligheder med at sælge til bæredygtige priser. I betragtning af underbudsniveauet kan det heller ikke konkluderes, at EU-erhvervsgrenen har lagt et pres i nedadgående retning på importpriserne fra Kina. På det grundlag måtte denne parts påstand afvises.
(162)
For EU-erhvervsgrenens situation erindres der derimod om, at forordningen om midlertidig told (betragtning 126) viste, at den aggressive prisadfærd hos de kinesiske eksportører havde påvirket EU-erhvervsgrenens rentabilitet i den betragtede periode allerede inden afmatningen i verdensøkonomien. Det viser, at selv uden krisen var presset fra lavprisimporten fra Kina i sig selv tilstrækkelig til at kunne forvolde EU-erhvervsgrenen væsentlig skade.
(163)
Hvis dette ses i sammenhæng med dumpingpriserne, understøtter det konklusionen om, at årsagssammenhængen mellem den kinesiske eksport og den forvoldte skade for EU-erhvervsgrenen ikke bliver brudt med den økonomiske afmatning.
(164)
Hvad angår anmodningen om, at fortjenesten i UP bliver opgjort pr. kvartal, blev det ikke anset for at være relevant i den nuværende undersøgelse, for selv om der måske har været en mere udtalt forbedring af fortjenesten, så vil den skulle ses i forhold til målet for fortjenesten på 3,9 %.
3.4. Virkningen af en manglende omstrukturering i EU-erhvervsgrenen
(165)
En af de interesserede parter hævdede, at den skade, der var forvoldt EU-producenterne, kunne føres tilbage til deres mangel på omstrukturering, eftersom tilbagegangen for markedet på 29 % kun var blevet ledsaget af en nedskæring på 7 % i kapaciteten og på 16 % i beskæftigelsen.
(166)
I denne sektor er det vanskeligt at lukke for produktionskapaciteten, da en genoptagelse heraf i tilfælde af et eventuelt genopsving på markedet er yderst bekosteligt for producenterne. Nedskæringen i beskæftigelsen i den pågældende periode var af samme størrelsesorden som nedgangen på markedet. Beskæftigelsesudviklingen behøver ikke at være en fuldstændig afspejling af produktionsudviklingen, da ikke alle jobs har direkte tilknytning til den aktuelle produktion. Altså kan den kendsgerning, at nedskæringen i kapaciteten og i arbejdsstyrken i erhvervsgrenen ikke fuldstændigt afspejlede tilbagegangen på markedet, ikke siges at være forårsaget af manglende omstrukturering. I modsætning til påstandene og i betragtning af strukturen i erhvervsgrenen må en nedskæring på 7 % i kapaciteten og en nedskæring på 16 % i beskæftigelsen derfor betragtes som betydelig.
3.5. Virkningen af EU-erhvervsgrenens resultater på eksportmarkederne
(167)
En af de interesserede parter hævdede, at det var de høje priser og ikke virkningen af den kinesiske eksport, som havde forårsaget en nedgang i EU-erhvervsgrenens eksportsalg.
(168)
Med hensyn til denne påstand erindres der om, at der er blevet rettet op på EU-erhvervsgrenens eksportresultater efter den økonomiske krise. Påstanden om, at eksportresultaterne skulle have haft en betydelig negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens resultater, er derfor ikke holdbar.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(169)
Ingen af argumenterne fra de interesserede parter viser, at virkningerne af andre faktorer end dumpingimporten fra Kina kan bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den konstaterede skade. Konklusionerne om årsagssammenhæng i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
F. UNIONENS INTERESSER
(170)
På baggrund af parternes bemærkninger foretog Kommissionen en yderligere analyse af samtlige argumenter, der vedrører Unionens interesser. Alle spørgsmål er blevet gennemgået, og konklusionerne i forordningen om midlertidig told er blevet bekræftet.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(171)
Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende EU-erhvervsgrenens interesser, bekræftes konklusionerne i betragtning 137-141 i forordningen om midlertidig told herved.
2. Importørernes interesser
(172)
En af parterne hævdede, at indførelsen af foranstaltninger ville true importørernes økonomiske eksistens, da de kun delvis ville kunne lægge de ekstra omkostninger fra tolden over på deres kunder.
(173)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger var der to parter, som ikke var enige i konklusionen om, at importørerne nemt kan gå fra kinesiske leverancer til andre leveringskilder, især fordi kvalitet og pris ikke var sammenlignelige.
(174)
Med hensyn til denne påstand erindres der om, at en stor del af importen ikke bliver påvirket af told, da den ikke er af kinesisk oprindelse. Egenskaberne ved varen, som fremstilles overalt i verden i sammenlignelige kvaliteter, gør, at der kan skiftes fra en vare til en anden, og at der altså er en række alternative muligheder, i modsætning til hvad der hævdes. Selv for importører, som holder sig til import fra Kina, som undersøgelsen viste var dumpingimport og blev solgt til priser, der lå betydeligt under priserne for varer med oprindelse i Unionen, blev det konstateret i undersøgelsen, at importørerne kan pålægge deres salgspriser en avance på over 30 %. Det lader formode - sammen med den kendsgerning, at importørerne har haft en fortjeneste på omkring 5 %, og at de har kunnet lægge i det mindste en del af de potentielle omkostningsstigninger over på deres kunder - at de vil kunne klare virkningerne af foranstaltningerne.
(175)
Endvidere vil indførelsen af foranstaltninger, som det også er konkluderet i betragtning 144 i forordningen om midlertidig told, ikke hindre EU-importørerne i at øge deres importandele med varer uden dumping fra de andre kilder både i Unionen og i andre tredjelande.
(176)
En af importørerne hævdede, at for en bestemt varetype ville de kinesiske priser for øjeblikket være højere end EU-erhvervsgrenens priser, og at foranstaltningerne derfor ville betyde, at eksporten af denne specifikke type ikke ville være mulig fremover.
(177)
Intet understøttede denne påstand. Endvidere havde denne varetype ifølge tilgængelige oplysninger kun en lille del af markedet og ville ikke påvirke leveringen til EU-markedet i væsentlig grad. Påstanden blev derfor afvist.
3. Brugernes interesser
(178)
Nogle af de interesserede parter hævdede, at indvirkningen på brugerne ville være betydelig. Det blev især fremført, at stigningen i mindsteprisen på 32,3 % ville afholde kunderne fra at købe kvalitetsvarer. Det blev også fremført, at selv om det nok var rigtigt, at indvirkningen på de store »Gør det selv«-forretninger kunne være begrænset, så ville de små specialforretninger blive hårdt ramt.
(179)
Hvad angår indvirkningen på de endelige brugere, bekræfter Kommissionen, hvad der foreløbigt blev konkluderet i forordningen om midlertidig told i betragtning 152 og 153, nemlig at priseffekten vil være begrænset.
(180)
Byggesektoren, som er en af de store kunder for producenter af keramiske fliser, havde besluttet ikke at samarbejde i undersøgelsen. Efter at der var blevet indført midlertidige foranstaltninger blev FIEC (den europæiske entreprenørsammenslutning) igen bedt om at give statistiske oplysninger, som kunne vise, i hvor høj grad, om overhovedet, sektoren ville blive påvirket af indførelsen af foranstaltninger. FIEC bekræftede, at selv om der ikke var direkte tilgængelige oplysninger, er omkostningseffekten af foranstaltningerne på deres virksomhed generelt meget lille. De forklarede også, at den manglende interesse hos deres medlemmer skulle opfattes som en støtte til Kommissionens forslag.
(181)
For de små specialforretningers vedkommende kunne Kommissionen ikke få entydige tal, som kunne bekræfte, hvor stor og omfangsrig indvirkningen af antidumpingforanstaltningen var. I lighed med hvad der sker for importørerne, må det ikke glemmes, at keramiske fliser bliver fremstillet i Unionen og i mange tredjelande uden dumping. Derfor kan det udelukkes, at der er alvorlig risiko for mangel på leverancer til detailforretninger.
4. De endelige forbrugeres interesser
(182)
Der blev gjort forsøg på at få en mere detaljeret vurdering af indvirkningen fra forbrugerne. Undersøgelsen viste, at indvirkningen sandsynligvis vil være begrænset.
(183)
Først og fremmest bliver den absolutte værdi af foranstaltningerne beregnet ud fra importprisen, altså på et grundlag, som er meget lavere end den endelige detailpris for den pågældende vare. Denne værdi kan opdeles på forskellige trin (importører, grossister og detailhandlere), inden varen når ud til den endelige kunde. Og selv om importørerne og forhandlerne skulle lægge hele toldbyrden over på kunderne, må det ikke glemmes, at der er et stort udbud af varer på markedet, som ikke er omfattet af foranstaltninger, og som fremstilles af såvel EU-producenter som producenter i tredjelande.
(184)
Kommissionen har beregnet, hvilken indvirkning antidumpingtolden vil få for priserne til forbrugerne, ved at se på, hvor meget told der ville skulle betales for den nuværende import fra Kina, og lægge dette beløb direkte over på forbrugerne, ud fra den antagelse at importører, grossister og detailhandlere vil lægge samtlige ekstra omkostninger over på de endelige forbrugere. Den således beregnede indvirkning på omkostningerne ligger betydeligt under 0,5 EUR pr. m2. Der erindres om, at det i forordningen om midlertidig told blev konkluderet, at det gennemsnitlige årsforbrug pr. person i Unionen er på ca. 2,2 m2. I betragtning af den lille indvirkning, som tolden vil få pr. m2, vil omkostningsstigningen derfor sandsynligvis være begrænset, selv om forbrugeren skulle købe en stor mængde af den pågældende vare til nybyggeri eller renovering.
5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(185)
Virkningerne af indførelsen af foranstaltninger kan forventes at bistå EU-erhvervsgrenen med deraf følgende gavnlige virkninger for konkurrenceforholdene på EU-markedet og en mindskelse af truslen om lukninger og betydelige tab af arbejdspladser.
(186)
Endvidere kan indførelsen af foranstaltningerne forventes af få en begrænset indvirkning for brugerne/importørerne, som vil kunne erhverve varerne fra en bred vifte af leverandører fra Unionen og andre tredjelande.
(187)
Ud fra ovenstående kan det ikke konkluderes, at indførelsen af foranstaltninger vil være i strid med Unionens interesser.
G. ENDELIGE FORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
1.1. Fremlæggelse af oplysninger
(188)
To af de interesserede parter fremførte, at Kommissionen burde have offentliggjort målprisunderbudsmargenen i forordningen om midlertidig told, og en af dem hævdede, at den manglende offentliggørelse heraf betød, at de interesserede parter ikke kunne vurdere, om reglen om den lavest mulige told var blevet korrekt anvendt.
(189)
Som svar på ovenstående følger her de midlertidige margener:
Virksomhed
Skadesmargen
Group Wonderful
52,6 %
Group Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd.
73,9 %
Alle andre samarbejdsvillige producenter
66,0 %
Alle andre
95,8 %
1.2. Skadesmargen
(190)
En af parterne hævdede, at Kommissionen ikke havde været konsekvent i sin fremgangsmåde til at fastslå skade, og at konklusionerne burde have været baseret på vejede gennemsnitlige data for hele erhvervsgrenen.
(191)
For så vidt angår denne påstand, skal det bemærkes, at resultaterne vedrørende skadestærskelen er baseret på verificerede virksomhedsspecifikke data, som anses for at være det mest pålidelige grundlag til sammenligning af alle relevante fakta. Denne påstand måtte derfor afvises.
(192)
I betragtning af konklusionerne om dumping, deraf følgende skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres foranstaltninger for at forhindre, at dumpingimporten fra Kina forårsager yderligere skade for EU-erhvervsgrenen.
(193)
Ved fastsættelsen af toldsatsen er der taget hensyn til de fastslåede dumpingmargener og den told, der er nødvendig for at bringe de skadelige virkninger, som EU-erhvervsgrenen har været udsat for, til ophør.
(194)
Det blev derfor fundet passende af beregne målprisunderbudsmargenen ud fra de priser, som fremgik af data, der var indsendt af EU-producenter og kinesiske eksportører.
(195)
Ved fastsættelsen af den antidumpingtold, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, blev der taget hensyn til, at tolden skulle beregnes på en sådan måde, at EU-erhvervsgrenen kunne få dækket sine produktionsomkostninger og opnå en rimelig fortjeneste. En rimelig fortjeneste, inden skat, blev anset for at være en fortjeneste, som en erhvervsgren af denne type ville kunne opnå under normale konkurrenceforhold, dvs. uden dumpingimport, ved salg af samme vare i Unionen. Denne fortjeneste er blevet fastsat ud fra den rentabilitet på 3,9 %, som EU-erhvervsgrenen havde opnået i 2007 (se nærmere i tabel 12 i forordningen om midlertidig told).
(196)
De fastlagte skadesmargener er som følger:
Virksomhed
Skadesmargen
Group Wonderful
58,5 %
Group Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd.
58,6 %
Alle andre samarbejdsvillige producenter
65,0 %
Alle andre
82,3 %
(197)
Det skal bemærkes, at skadesmargenen for »alle andre samarbejdsvillige producenter« er blevet fastsat uden data fra Kito Group, eftersom Kito Group ikke indgik i stikprøven, og for at være konsekvent i den måde, hvorpå dumpingmargenen beregnes for »alle andre samarbejdsvillige producenter«. (Se artikel 9, stk. 6, første punktum, i grundforordningen). I forbindelse med anvendelsen af artikel 18 i grundforordningen som nævnt i betragtning 54 finder restskadesmargenen anvendelse på Kito Group.
(198)
Det skal også bemærkes, at målprisunderbudsmargenerne er højere end dumpingmargenerne i betragtning 88-93 ovenfor og derfor skal dumpingmargenen lægges til grund for fastlæggelsen af toldens niveau i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(199)
For at sikre lige behandling af nye eksporterende producenter og de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, og som er nævnt i bilag I til denne forordning, bør der fastsættes bestemmelser om, at den vejede gennemsnitlige told, der indføres for sidstnævnte virksomheder, også skal gælde for nye producenter, som ellers ikke ville være berettiget til en genoptagelse af undersøgelsen i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4, da artikel 11, stk. 4 ikke finder anvendelse, når der er benyttet stikprøver ved undersøgelsen.
2. Toldangivelse
(200)
De statistiske oplysninger om den pågældende vare er ofte udtrykt i kvadratmeter. Der er dog ikke anført nogen supplerende enhed for den pågældende vare i den kombinerede nomenklatur gengivet i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (6). Det er derfor nødvendigt at fastslå, at ikke kun vægten i kg eller tons, men også antallet af kvadratmeter af den pågældende vare til import anføres i erklæringen om overgang til fri omsætning.
3. Endelig opkrævning af midlertidig told
(201)
På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold, som blev indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt.
(202)
Såfremt den endelige told er højere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, der er stillet som sikkerhed svarende til den midlertidige told, endeligt, mens de beløb, der er stillet som sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, bør frigives.
4. Foranstaltningens form
(203)
En af de interesserede parter foreslog, at foranstaltningerne skulle have form af minimumsimportpris (MIP) i stedet for værditoldsatser. MIP er imidlertid ikke egnet til den pågældende vare, da der findes mange forskellige varetyper, og priserne varierer betydeligt, hvilket medfører en væsentlig risiko for krydskompensation. Desuden forventes det, at varetyperne fortsat vil udvikle sig med hensyn til design og efterbehandling, og at MIP således ikke længere vil være et passende grundlag for toldsatsen. Derfor afvises anmodningen om at indføre foranstaltninger i form af MIP.
(204)
En anden part anmodede om, at foranstaltningerne skulle have form af importkontingenter. Men importkontingenter er hverken på linje med grundforordningen eller med internationalt vedtagne regler. Anmodningen måtte derfor afvises -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på importen af glaserede eller uglaserede keramiske sten og fliser til brolægning, gulvbelægning eller beklædning af vægge, kaminer o.l.; samt glaserede og uglaserede keramiske terninger og lignende varer til mosaikarbejder, også på underlag, som for øjeblikket tariferes under KN-kode 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 og 6908 90 99, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Told
Taric-tillægskode
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co., Ltd.; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd.; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd.; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd.
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd.
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co Ltd
36,5 %
B010
Virksomheder anført i bilag I
30,6 %
Alle andre virksomheder
69,7 %
B999
3. Anvendelsen af de individuelle toldsatser, der er fastsat for de i stk. 2 omhandlede virksomheder, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for alle andre virksomheder.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 258/2011 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af keramiske fliser for øjeblikket henhørende under KN-kode 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 og 6908 90 99 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina opkræves endeligt. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 3
Hvis en producent fra Folkerepublikken Kina over for Kommissionen fremlægger tilstrækkelig dokumentation for, at virksomheden ikke eksporterede de pågældende varer, der er beskrevet i artikel 1, stk. 1, med oprindelse i Folkerepublikken Kina i undersøgelsesperioden (1. april 2009 til 31. marts 2010), at den ikke er forretningsmæssigt forbundet med en eksportør eller producent, der er omfattet af de foranstaltninger, der er indført ved denne forordning, og at den enten faktisk har eksporteret de pågældende varer eller har indgået en uigenkaldelig kontraktlig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde til Unionen efter undersøgelsesperiodens ophør, kan Rådet ved simpelt flertal efter forslag fremsat af Kommissionen og efter høring af det rådgivende udvalg ændre artikel 1, stk. 2, og lade den pågældende producent være omfattet af den told, der finder anvendelse for samarbejdsvillige producenter, der ikke indgik i stikprøven, dvs. 30,6 %.
Artikel 4
Hvis en erklæring om overgang til fri omsætning indgives vedrørende de varer, som er omhandlet i artikel 1, skal antallet af kvadratmeter af de importerede varer angives i det relevante felt i erklæringen.
Artikel 5
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. september 2011.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 917/2011
ze dne 12. září 2011,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo z dovozu keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Nařízením (EU) č. 258/2011 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „Čína“).
(2)
Dne 31. května 2011 byla zveřejněna oprava (3) za účelem odstranění určitých tiskových chyb, zejména názvů některých čínských vyvážejících výrobců, které byly v příloze I prozatímního nařízení uvedeny nesprávně.
(3)
Po ověření určitých tvrzení, která byla obdržena po zveřejnění opravy, u nichž bylo zjištěno, že jsou oprávněná, bylo zaznamenáno, že nesprávně byly uvedeny určité jiné názvy. Správné názvy všech společností, na něž se vztahuje vážené průměrné clo, jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
(4)
Připomíná se, že řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo Sdružení výrobců evropských keramických obkládaček (European Ceramic Tile Manufacturers‘ Federation, CET) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 30 %, celkové výroby keramických obkládaček v Unii. Jak je uvedeno ve 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období šetření“). Co se týká trendů významných pro posouzení újmy, Komise analyzovala údaje týkající se období od 1. ledna 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(5)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložila řada zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení a na žádost dvou zúčastněných stran byla uspořádána slyšení s úředníkem pro slyšení.
(6)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(7)
Všechny strany byly informovány o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Číny a s konečnou platností vybrat částky zajištěné prostřednictvím prozatímního cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly vznést vůči tomuto oznámení námitku.
(8)
Ústní a písemné připomínky zúčastněných stran byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
3. Strany dotčené řízením
3.1 Výběr vzorku čínských vyvážejících výrobců
(9)
Při výběru vzorku vyvážejících výrobců byla do vzorku zařazena jedna žádající „skupina“ společností vzhledem ke skutečnosti, že společný objem vývozu dvou výrobců patřících do údajné skupiny znamenal, že se podle objemu jednalo o třetího největšího vývozce na trh Unie. Tyto společnosti udávaly spojení na základě čl. 143 odst. 1 písm. b) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (4), v němž je stanoveno, že za osoby ve spojení se považují osoby, které „jsou právně uznanými obchodními společníky“. Šetřením bylo následně zjištěno, že tyto společnosti nebyly ve spojení v tomto smyslu, a (jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) tito dva výrobci se považovali za samostatné subjekty.
(10)
Několik vyvážejících výrobců předložilo podání, v nichž se uvádělo, že by tyto společnosti měly být ze vzorku vyloučeny kvůli poskytnutí nepravdivých či zavádějících informací. Tito výrobci dále uvedli, že by vážený průměr dumpingových rozpětí měl být vypočítán bez přihlédnutí k těmto dvěma společnostem zařazeným do vzorku.
(11)
V tomto ohledu se podotýká, že informace, které tyto strany poskytly před výběrem vzorku, se pokládaly za dostatečné, aby je bylo možno považovat za strany ve spojení, a vzhledem k společnému objemu vývozu na trh Unie byly zařazeny do vzorku. Při inspekci na místě v prostorách těchto dvou společností byla otázka jejich spojení podrobně přezkoumána. Byly ověřeny informace, které společnosti poskytly k doložení svého tvrzení, že jsou ve spojení, bylo však zjištěno, že jsou nedostatečné, aby bylo možno tyto společnosti pokládat za společnosti ve spojení, na rozdíl od názoru dotčených společností na tuto záležitost. Byl proto vyvozen závěr, že tyto společnosti nelze pokládat za strany ve spojení ve smyslu čl. 143 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 2454/93. Jelikož společnosti při šetření spolupracovaly a poskytly informace ohledně svého údajného spojení, usuzuje se, že není důvod pro jejich vyloučení ze vzorku. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(12)
I za předpokladu, že by výběr jiných společností do vzorku během šetření vedl k podstatně většímu objemu vývozu na trh Unie během období šetření, bylo by obtížné v době, která byla k dispozici, prošetřit společnosti nově zařazené do vzorku. Navzdory skutečnosti, že se ukázalo, že tyto společnosti nejsou ve spojení, vyhovuje vzorek i nadále kritériím stanoveným v základním nařízení. Poukazuje se rovněž na skutečnost, že nebyly předloženy žádné důkazy prokazující, že by společnosti úmyslně tvrdily, že jsou ve spojení, aby byly zařazeny do vzorku.
(13)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzuje se 5. a 6. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
Po uložení prozatímních opatření jedna ze stran tvrdila, že žádný z výrobců v Unii, kteří podpořili podnět, neposkytl odpověď na formulář pro výběr vzorku, a proto by se mělo mít za to, že tito výrobci při řízení nespolupracovali. Toto tvrzení zůstalo nezměněno i po poskytnutí konečných informací.
(15)
Co se týká tvrzení, že neposkytnutí odpovědí na formulář pro výběr vzorku naznačuje, že výrobci v Unii, kteří podpořili podnět, nespolupracovali, připomíná se, že právním zástupcem všech žádajících společností bylo sdružení CET. Jak bylo vyžadováno, poskytlo sdružení CET jménem žadatelů také dodatečné informace týkající se údajů za období šetření. Jak je podrobně uvedeno v oznámení o zahájení, informace související s výběrem vzorku se požadovaly pouze od společností, které dosud neposkytly všechny potřebné informace. Z toho vyplývá, že žádající výrobci plně spolupracovali, jelikož ve fázi podání podnětu poskytli všechny potřebné informace a jejich právní zástupce v průběhu šetření jejich jménem předložil nezbytné aktualizace údajů týkajících se období šetření.
(16)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že rozdělení výrobního odvětví Unie na jednotlivé segmenty a zeměpisné pokrytí vzorku znamená, že tento vzorek není statisticky reprezentativní. V tomto ohledu se připomíná, že odvětví výroby keramických obkládaček v Unii je velmi roztříštěné a zahrnuje více než 500 výrobců. Rovněž bylo zjištěno, že výrobci jsou zastoupeni ve všech třech segmentech výrobního odvětví (tj. velké, střední a malé společnosti). K tomu, aby bylo zajištěno, že v analýze újmy nepřevládají výsledky velkých společností, nýbrž že byla náležitě zohledněna situace malých společností, na něž společně připadá největší podíl výroby v Unii, usuzovalo se, že by ve vzorku měly být zastoupeny všechny segmenty, tj. malé, střední a velké společnosti. V rámci každého segmentu byly vybrány největší společnosti za předpokladu, že bylo možno zajistit reprezentativnost ze zeměpisného hlediska.
(17)
Jedna zúčastněná strana rovněž uvedla, že Komise neprokázala, že vzorek je reprezentativní i po odstoupení polského výrobce, a že vzorek byl každopádně nedostatečně reprezentativní, pokud jde o objem prodeje na trhu Unie.
(18)
Je pravdou, že se jeden polský výrobce rozhodl ukončit spolupráci, a musel být proto ze vzorku vyloučen. Není však nezbytně nutné, aby vzorek zohledňoval přesné zeměpisné rozložení a váhu vyrábějících členských států, aby byl reprezentativní. Vzhledem ke skutečnosti, že zeměpisné rozložení je pouze jedním z činitelů, které je nutno vzít v úvahu, aby byla zajištěna reprezentativnost, takovýto přístup by nebyl z administrativního hlediska možný. Spíše postačuje, aby vzorek do značné míry odrážel podíly hlavních dotčených vyrábějících zemí. Na základě tohoto kritéria bylo zjištěno, že odstoupení polské společnosti neovlivnilo celkovou reprezentativnost vzorku. Potvrzuje se proto, že vzorek výrobců v Unii byl dostatečně reprezentativní ve smyslu článku 17 základního nařízení.
(19)
Pokud jde o tvrzení týkající se celkové reprezentativnosti vzorku, připomíná se, že vzhledem ke skutečnosti, že výrobní odvětví Unie je velmi roztříštěné, je nevyhnutelné, aby společnosti ve vzorku představovaly relativně malou část celkové výroby v Unii. V článku 17 základního nařízení je každopádně stanoveno, že šetření může být omezeno na vzorky, které jsou statisticky reprezentativní nebo které představují největší reprezentativní objem výroby, prodeje nebo vývozu, který může být přiměřeně přezkoumán, aniž by však byla uvedena konkrétní kvantitativní prahová hodnota, pokud jde o výši takovéhoto reprezentativního objemu. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzuje, že vybraný vzorek je reprezentativní ve smyslu článku 17 základního nařízení.
(20)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise nezařadila do vzorku výrobce v Unii, kteří nabízejí nízké prodejní ceny a kteří jsou usazeni v zemích, jako Polsko a Česká republika; takto získaný vzorek prý proto není reprezentativní, pokud jde o průměrné prodejní ceny výrobců v Unii.
(21)
Pokud jde o výše uvedené tvrzení, Komise zjistila, že průměrné prodejní ceny vzorku výrobního odvětví Unie byly ve stejném rozmezí jako průměrné prodejní ceny ve veřejně dostupných statistikách. V každém případě, a jak je vysvětleno ve 125. bodě odůvodnění, se šetřením prokázalo, že i při zohlednění veřejně dostupných cen v případě těchto zemí by se konečná zjištění významně nezměnila.
(22)
Řada stran podala připomínky k metodice použité při výběru vzorku výrobního odvětví Unie v porovnání s výběrem vzorku čínských vývozců, který byl založen výhradně na objemu vývozu.
(23)
Co se týká různých metodik použitých při výběru vzorku výrobců v Unii na straně jedné a čínských vyvážejících výrobců na straně druhé, je nutno podotknout, že metodiky byly použity v souladu s cíli výběru vzorku. Pokud jde o výrobní odvětví Unie, Komise musela posoudit situaci celého výrobního odvětví, a proto byla zvolena kritéria, která zajistí co nejreprezentativnější představu o celém odvětví. Pokud jde o čínské vývozce, považovalo se za vhodné vybrat vzorek na základě největšího objemu vývozu dotčeného výrobku, a proto byli do vzorku zařazeni největší vývozci. Podotýká se rovněž, že v článku 17 základního nařízení není stanovena povinnost vybrat oba vzorky na základě stejných kritérií. V tomto případě bylo mimoto před dokončením výběru vzorku čínských vyvážejících výrobců spolupracujícím stranám v Číně a rovněž čínským orgánům umožněno, aby se k navrhovanému vzorku vyjádřily. S ohledem na složení vzorku byly obdrženy připomínky, nikoli však v souvislosti s jeho reprezentativností.
(24)
Po poskytnutí konečných informací uvedlo jedno sdružení dovozců, že podle článku 17 základního nařízení by měly být vzorky výrobců v Unii a vyvážejících výrobců vybrány na základě stejných kritérií. Několik čínských stran po poskytnutí konečných informací nadále tvrdilo, že se při výběru příslušných vzorků jednalo o diskriminaci mezi zacházením s čínskými vyvážejícími výrobci a výrobci v Unii.
(25)
V reakci na tvrzení, jež následovalo po poskytnutí konečných informací, že při výběru vzorků výrobců v Unii a vyvážejících výrobců by měla být použita stejná kritéria, se má z důvodů uvedených v 23. bodě odůvodnění za to, že vzorky mohou být vybrány na základě různých kritérií. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(26)
Pokud jde o skutečnost, že, jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění, nebyly obdrženy žádné připomínky týkající se reprezentativnosti vzorku, tyto strany tvrdí, že v době výběru vzorků nebyly čínské strany informovány o tom, že se pro výběr vzorků použijí různá kritéria, a proto tuto skutečnost nemohly připomínkovat.
(27)
Co se týká skutečnosti, že čínské strany nebyly o použití různých kritérií pro výběr vzorků informovány, je třeba uvést, že v souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení je běžnou praxí konzultovat se stranami složení navrhovaných vzorků v případě jejich vlastní kategorie, tj. vyvážející výrobci jsou konzultováni pouze v souvislosti s navrhovaným vzorkem vyvážejících výrobců. Za těchto okolností se k tvrzení stran o nemožnosti připomínkovat použití různých kritérií pro výběr různých vzorků v době jejich výběru nepřihlédne.
(28)
Po poskytnutí konečných informací uvedla jedna ze zúčastněných stran, že tím, že Komise při výběru vzorku přihlédla k různým segmentům, byl porušen čl. 4 odst. 1 základního nařízení, podle kterého je nutno analýzu provést ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie, a nikoli určitým skupinám nebo typům společností.
(29)
Tvrzení, že rozdělení vzorku do tří segmentů je porušením čl. 4 odst. 1 základního nařízení, nelze uznat. Z 23. bodu odůvodnění lze vyvodit, že vybraný vzorek představoval celé výrobní odvětví Unie a nikoli pouze určitou skupinu společností, jak tvrdí dotčená strana. Kromě toho čl. 17 odst. 1 základního nařízení výslovně umožňuje použít ke zjištění újmy výběr vzorku. Toto tvrzení bylo tudíž neopodstatněné, a bylo odmítnuto.
(30)
Po poskytnutí konečných informací zpochybnila tatáž zúčastněná strana skutečnost, že při výběru vzorku bylo zohledněno zeměpisné rozložení, přičemž tvrdila, že Unie je jednotným trhem a že podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení může být vzorek vybrán pouze na základě největšího reprezentativního objemu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se použití kritéria zeměpisného rozložení, je možné konstatovat, že se jedná o roztříštěné výrobní odvětví a že zeměpisné rozložení výrobců v členských státech slouží při posuzování reprezentativnosti společností zařazených do vzorku k tomu, aby byly zohledněny rozličné podmínky, které se mohou v Unii vyskytovat. Vzorek zahrnuje členské státy, v nichž se vyrábí přibližně 90 % výroby v Unii. Po odstoupení polské společnosti zůstala tato úroveň stále vysoká, a to přibližně na 80 %. Metodika, již Komise použila, tedy zajistila, že vzorek reprezentoval výrobu v Unii jako celek a byl v souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(32)
Po poskytnutí konečných informací tvrdila jedna zúčastněná strana, že do vzorku výrobců v Unii byly vybrány pouze střední a malé společnosti, které měly údajně vyšší náklady a ceny než velké čínské společnosti.
(33)
Toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy. Je třeba poznamenat, že vzorek zahrnoval společnosti ze všech segmentů. Kromě toho mohou být náklady ovlivněny i jinými činiteli, než je velikost společnosti, jako jsou náklady na suroviny, odpisy nebo využití kapacity.
4. Práva stran
4.1 Důvěrná povaha jmen žadatelů a názvů společností podporujících podnět
(34)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že neposkytnutí informací o totožnosti žadatele neumožňuje zúčastněným stranám uplatnit plně právo na obhajobu. Uvádělo se rovněž, že vzhledem ke skutečnosti, že někteří výrobci nepožádali o nezveřejnění svých jmen, nebyla žádost o anonymitu oprávněná.
(35)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že neexistovaly důvody pro zachování důvěrnosti jmen většiny žádajících výrobců ani zastánců podnětu. Zejména tvrdila, že ve spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, nejsou uvedeny žádné důkazy na podporu žádostí o důvěrný způsob zacházení. Dále tvrdila, že nedostatek informací o totožnosti společností zařazených do vzorku znamenal, že ostatní zúčastněné společnosti nemohly podat připomínky ke správnosti posouzení mikroukazatelů.
(36)
V reakci na poskytnutí konečných informací zpochybnila tatáž strana to, zda všechny společnosti ve spojení s výrobci zařazenými do vzorku předložily odpověď na dotazník.
(37)
Připomíná se, že článek 19 základního nařízení připouští ochranu důvěrných údajů v případech, kdy by jejich prozrazení znamenalo významnou soutěžní výhodu pro konkurenta nebo by nepříznivě ovlivnilo poskytovatele informace nebo osobu, od níž byly tyto informace získány. Velká většina žadatelů si přála, aby jejich totožnost nebyla zveřejněna, a poskytla dostatečné důkazy, které prokazovaly, že skutečně existuje značná možnost odvetných opatření, mimo jiné ve formě ušlých tržeb u výrobců, kteří zveřejní svá jména. Žádost těchto společností proto útvary Komise akceptovaly.
(38)
Pokud jde o tvrzení, že někteří výrobci nepožádali o důvěrný způsob zacházení se svými jmény, je nutno podotknout, že touto skutečností není dotčeno právo ostatních společností požádat o tento důvěrný způsob zacházení, jsou-li uvedeny dostatečné důvody. Tyto žádosti byly posouzeny jednotlivě, a proto bylo tvrzení odmítnuto.
(39)
Pokud jde o to, zda všechny společnosti ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku předložily odpověď na dotazník, je třeba poznamenat, že nedostatek odpovědí od výrobce v Unii ve spojení by v zásadě nezbytně nebránil Komisi v tom, aby došla ke spolehlivým závěrům o újmě za předpokladu, že předložené odpovědi na dotazník mohou být ověřeny. To by platilo především v případě, kdy jsou společnosti ve spojení samostatnými právnickými osobami se samostatným účetnictvím.
5. Předmět šetření: zahrnutí dovozu z Turecka
(40)
Jedna strana zastupující zájmy vyvážejících výrobců uvedla, že se toto šetření mělo vztahovat i na dovoz dotčeného výrobku z Turecka.
(41)
Co se týká nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu, je nutno uvést, že v době zahájení šetření nebyly z této země k dispozici žádné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, které by odůvodňovaly zahájení antidumpingového řízení týkajícího se tohoto dovozu. Tvrzení, že Turecko mělo být zahrnuto do šetření, je proto odmítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(42)
Po uložení prozatímních opatření jedna zúčastněná strana uvedla, že v kódech KN zahrnujících dotčených výrobek, které byly uvedeny v nařízení o uložení prozatímních opatření, došlo v porovnání s oznámením o zahájení ke změnám, a dotázala se na důvody těchto rozdílů a na to, zda znamenají změnu definice výrobku.
(43)
V této souvislosti se zdůrazňuje, že rozdíly mezi kódy KN uvedenými v nařízení o uložení prozatímních opatření a kódy zmíněnými v oznámení o zahájení nesouvisí se změnou definice výrobku ani předmětu šetření. Změny nemění typy obkládaček, na něž se vztahuje šetření, nýbrž souvisí jednoduše s nutností zohlednit obecné změny v kombinované nomenklatuře, které byly stanoveny v nařízení Komise (EU) č. 861/2010, které vstoupily v platnost dne 1. ledna 2011 (5).
(44)
Jedna ze zúčastněných stran požadovala, aby z definice výrobku byly vyloučeny některé keramické mozaiky. Strana tvrdila, že pokud by opatření byla uložena, ztratila by tato kategorie dotčeného výrobku na konkurenceschopnosti vůči ostatním výrobkům, s nimiž je nahraditelná, a že v tomto konkrétním segmentu v žádném případě nedochází k dumpingu.
(45)
Pokud jde o toto tvrzení, odhalilo šetření, že vzhledem k tomu, že keramické mozaiky a ostatní typy keramických obkládaček mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti, není revize definice výrobku odůvodněná. Co se týká tvrzení o neexistenci dumpingu v tomto segmentu, které nebylo podloženo žádnými důkazy, musí analýza dumpingu a újmy odrážet situaci pro dotčený výrobek jako celek. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(46)
Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k neexistenci dalších připomínek týkajících se dotčeného a obdobného výrobku se potvrzuje 25. až 32. bod odůvodnění nařízení o uložení prozatímních opatření.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(47)
Jelikož ohledně zacházení jako v tržním hospodářství nebyly předloženy žádné další připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 33. až 40. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Individuální zacházení
(48)
Co se týká rozhodnutí o přiznání či nepřiznání individuálního zacházení jednotlivým společnostem, nebyly obdrženy žádné připomínky.
(49)
Dva dovozci však zpochybnili platnost celé analýzy Komise týkající se individuálního zacházení a tvrdili, že Unie prostřednictvím programu strukturálních fondů každoročně poskytuje subvence.
(50)
V této souvislosti se podotýká, že čl. 9 odst. 5 základního nařízení stanoví podmínky, které je nutno splnit, aby bylo možno využít statusu individuálního zacházení. Údajná existence subvencí v Unii není pro účely tohoto posouzení důležitá. Toto tvrzení je proto odmítnuto a jsou zachovány závěry uvedené v 41. až 44. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osm spolupracujících vyvážejících výrobců. Bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování bude provedeno u jednoho vyvážejícího výrobce, skupiny Kito, jelikož jeho provedení neznamenalo příliš velké zatížení. Na tuto skupinu připadal zdaleka největší objem vývozu z osmi výrobců žádajících o individuální zjišťování.
(52)
Tato skupina požádala o individuální zacházení. Po přezkoumání této žádosti bylo nejprve navrženo, že skupině Kito bude přiznáno individuální zacházení, jelikož nebyly zjištěny žádné důvody, proč by této skupině nemělo být individuální zacházení přiznáno.
(53)
Po poskytnutí konečných informací tvrdil žadatel, že čl. 17 odst. 3 základního nařízení neumožňuje, aby v případě, kdy byly obdrženy četné žádosti, byl počet žádostí o individuální zjišťování omezen. Žadatel tvrdil, že tento názor je podložen celou řadou předchozích antidumpingových šetření. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že srovnávacím kritériem v čl. 17 odst. 3 základního nařízení pro posouzení žádosti o individuální zjišťování je, zda by tato zjišťování znamenala příliš velké zatížení a bránila by včasnému ukončení šetření. V tomto šetření, a jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění, neznamenalo provedení individuálního zjišťování u jedné z osmi žádostí příliš velké zatížení. Pokud jde o předchozí šetření, která zahrnovala žádosti o individuální zacházení, je třeba poznamenat, že rozsah zatížení u těchto žádostí a potřeba včasného ukončení šetření musí být posouzeny individuálně. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se tvrzení žadatele odmítají.
(54)
Po poskytnutí konečných informací byly předloženy informace a důkazy o tom, že skupina Kito nemusela zveřejnit všechny společnosti ve spojení se skupinou, s tím závěrem, že zjištění týkající se skupiny mohou být neúplná. Skupina dostala příležitost, aby se k těmto informacím vyjádřila, a byla informována o tom, že může být uplatněn článek 18 základního nařízení. Ve své odpovědi skupina potvrdila, že v odpovědi na antidumpingový dotazník skutečně nezveřejnila dvě společnosti ve spojení, avšak uvedla, že vzhledem k tomu, že se jednalo o pouhé nedopatření bez jakýchkoliv důsledků, jelikož se tyto společnosti nepodílely na výrobě ani obchodním využití dotčeného výrobku, by tato skutečnost neměla zjištění nikterak ovlivnit. Nicméně skutečnost, že existence těchto dvou společností nebyla zveřejněna, neumožnila řádné posouzení a ověření činností skupiny v souvislosti s dotčeným výrobkem. Za těchto okolností je vyvozen závěr, že skupina neposkytla nezbytné informace v příslušné lhůtě, a zjištění týkající se společnosti tedy vycházejí z dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení.
4. Běžná hodnota
4.1 Volba srovnatelné země
(55)
Dva dovozci vznesli námitku proti volbě Spojených států amerických (dále jen „USA“) jako srovnatelné země a uvedli, že USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí kvůli nevýznamné vlastní výrobě a nekonkurenceschopnosti na světovém trhu. Tito dovozci dále uvedli, že USA byly vybrány nepřiměřeně, a tvrdili, že neexistence alternativních srovnatelných zemí byla zapříčiněna nepatřičným tlakem, jenž sdružení výrobců v Unii vyvíjelo na výrobce z jiných možných srovnatelných zemí s cílem odradit je od případné spolupráce. Dva dovozci tvrdili, že Komise nevzala v úvahu informace z řady možných spolupracujících zemí a že nebyly posouzeny veřejně dostupné údaje vnitrostátních či nadnárodních sdružení výrobců ve třetích zemích.
(56)
Pokud jde o poslední tvrzení, připomíná se, že k provedení šetření týkajícího se úrovně dumpingu jsou zapotřebí informace konkrétních společností. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(57)
Co se týká tvrzení ohledně nepatřičného tlaku ze strany sdružení výrobců v Unii s cílem odradit od spolupráce, podotýká se, že nebyly předloženy žádné důkazy. Tyto připomínky nebylo proto možno vzít v potaz.
(58)
Tito dovozci dále tvrdili, že roční objem výroby keramických obkládaček v USA činil přibližně 60 milionů m2 ročně, a nikoli 600 milionů m2, jak bylo uvedeno v 51. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato informace byla ověřena a bylo zjištěno, že je správná.
(59)
Co se týká vhodnosti USA jako srovnatelné země na základě podstatně nižšího objemu výroby, je nutno zdůraznit, že trh v USA je vysoce konkurenční - existuje řada místních výrobních podniků a dovážené množství je značné. Jak je mimoto zmíněno v 52. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neexistují žádné důkazy o necelních překážkách, které by významně bránily hospodářské soutěži na trhu. Za této situace se navzdory nižšímu objemu výroby nezměnil celkový závěr, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí.
(60)
Dva dovozci tvrdili, že jednotkové prodejní ceny obkládaček vyráběných v USA na domácím trhu USA jsou mnohem vyšší než na trhu Unie a při srovnání s vývozními cenami to znamená existenci dumpingu. Bylo zjištěno, že toto tvrzení není pro účely tohoto řízení relevantní, jelikož jakákoli taková tvrzení za předpokladu, že pro ně existují důkazy prima facie, mohou být důkladně posouzena pouze ve zvláštním antidumpingovém řízení týkajícím se USA. Toto tvrzení se proto nebralo v úvahu.
(61)
Tito dovozci dále uvedli, že spolupracující výrobce v USA je ve vlastnictví výrobců v Unii či je k nim přidružen, a šetření bylo tudíž chybné, jelikož získané údaje nebyly nezávislé.
(62)
Připomíná se, že údaje, které poskytl spolupracující výrobce v USA, byly ověřeny na místě. Bylo tudíž shledáno, že toto tvrzení je neopodstatněné, a nebylo k němu přihlédnuto.
(63)
Tito dovozci mimoto uvedli, že objem vývozu z USA byl omezený. Toto tvrzení se pro účely výběru srovnatelné země pokládalo za nepodstatné, jelikož se údaje ze srovnatelné země používají k určení běžné hodnoty, a nikoli vývozních cen. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(64)
Titíž dovozci rovněž tvrdili, že nezveřejnění údajů o totožnosti, objemu, hodnotě a jakosti výroby spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi není opodstatněné. Připomíná se, že spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi požádal o důvěrný způsob zacházení kvůli obavě z odvetných obchodních opatření a bylo shledáno, že tato žádost je opodstatněná. Mimoto nelze vyloučit, že by poskytnutí údajů, které požadovali dovozci, a to i formou rozpětí, mohlo vést k zjištění totožnosti výrobce ve srovnatelné zemi. Žádosti dovozců nebylo proto vyhověno.
(65)
Po poskytnutí konečných informací zopakovali dva výše uvedení dovozci řadu svých výše uvedených tvrzení, aniž by však předložili další důkazy. Za těchto okolností se jejich tvrzení znovu odmítají.
(66)
Mimoto tito dva dovozci také tvrdili, že vzhledem k tomu, že spolupracující výrobce v USA je údajně ovládán výrobcem v Unii, je výběr této společnosti z USA coby vhodného výrobce ve srovnatelné zemi chybný. Zejména pak tvrdili, že společnost z USA není ekonomicky nezávislá, a nemůže tedy sloužit jako srovnávací kritérium pro dumping. Jako opodstatnění svého tvrzení citují dovozci čl. 2 odst. 1 třetí a čtvrtý pododstavec základního nařízení. V reakci na toto tvrzení je především třeba konstatovat, že (jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v níže uvedeném 69. bodě odůvodnění) spolupracující výrobce v USA požádal o anonymitu a této jeho žádosti bylo vyhověno. Za těchto okolností nelze potvrdit ani popřít, zda mezi společností z USA a výrobcem v Unii existuje spojení. Je však třeba poznamenat, že výše uvedená ustanovení základního nařízení se týkají toho, jak mají být posuzovány ceny společnosti, které se týká šetření, při prodeji straně ve spojení. Tato ustanovení se netýkají otázky možného spojení mezi výrobcem ve srovnatelné zemi a výrobcem v Unii. Za těchto okolností se tvrzení odmítá.
(67)
Po poskytnutí konečných informací předložilo sdružení dovozců několik tvrzení. Za prvé sdružení tvrdilo, že údajně malý objem prodeje výrobců v USA na jejich domácím trhu v porovnání s čínským vývozem do Unie znamená, že USA nejsou vhodným trhem srovnatelné země. V tomto ohledu se při posuzování možných srovnatelných zemí mimo jiné coby jeden z prvků posuzovala úroveň hospodářské soutěže v těchto zemích. Podobné úrovně domácího prodeje domácího výrobního odvětví a dovozu ze země, které se týká šetření, není předpokladem pro to, aby byla země považována za vhodnou srovnatelnou zemi. V souvislosti s těmito tvrzeními byl pro účely tohoto šetření, a jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, trh USA shledán dostatečně konkurenčním, aby byl vhodnou volbou. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(68)
Sdružení dovozců rovněž tvrdilo, že nemělo za to, že by skutečnost, že dovoz na trh USA je významný, byla pro volbu USA jako srovnatelné země důležitá. Pokud jde o toto tvrzení, je třeba poznamenat, že úroveň dovozu je skutečně jedním z důležitých činitelů posuzovaných při výběru vhodné srovnatelné země. Kombinace domácí výroby a velkého objemu dovozu přispívá ke konkurenčnímu trhu, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(69)
Sdružení dovozců se rovněž dotazovalo, jaké důkazy byly předloženy spolupracujícím výrobcem ve srovnatelné zemi k doložení rizika odvetných obchodních opatření, jak je uvedeno v 64. bodě odůvodnění. V tomto ohledu poukázala společnost z USA na to, že na trhu USA soutěží o stejné odběratele s celou řadou čínských vyvážejících výrobců keramických obkládaček. Společnost z USA uvedla, že v případě odhalení její totožnosti by se za těchto okolností obávala odvetných obchodních opatření. V souvislosti s důkazy předloženými za účelem doložení rizika odvetných obchodních opatření je třeba poznamenat, že možné riziko vyplývající ze skutečnosti, že společnost USA a čínští vyvážející výrobci působící na trhu USA spolu soutěží o stejné odběratele, bylo shledáno věrohodným. Za těchto okolností byla žádost společnosti o anonymitu přijata.
(70)
Sdružení rovněž uvedlo, že vzhledem k tomu, že průměrná domácí prodejní cena keramických obkládaček vyráběných na domácím trhu byla v USA údajně několikrát vyšší než cena dovozu z Unie do Číny, není výrobek z USA „obdobným výrobkem“ k dováženému výrobku z Číny. V tomto ohledu není skutečnost, že se tyto dvě ceny liší, důvodem se domnívat, že výrobek z USA není obdobným výrobkem k dotčenému výrobku. Jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo shledáno, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v USA mají mimo jiné stejné základní fyzické a technické vlastnosti a také stejná základní použití. Za těchto okolností se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. Tvrzení sdružení se proto odmítá.
(71)
Sdružení také vzneslo otázku, proč v situaci, kdy jiné třetí země kromě USA nespolupracovaly, nebyla za vhodnou srovnatelnou zemi vybrána Unie. V tomto ohledu se poznamenává, že vzhledem k tomu, že USA byly shledány vhodnou srovnatelnou zemí, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, nebylo zapotřebí posuzovat jiné možné vhodné trhy. Toto tvrzení sdružení je proto odmítnuto.
(72)
Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se, že volba USA jako srovnatelné země byla vhodná a přiměřená v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení, a je potvrzen 45. až 54. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2 Určení běžné hodnoty
(73)
Dva dovozci uvedli, že bez informací o objemu výroby výrobce v USA nemohou zúčastněné strany ověřit, zda by kvůli úsporám z rozsahu mohl existovat významný rozdíl ve výrobních nákladech výrobce v USA v porovnání s náklady čínských výrobců zařazených do vzorku, kteří vyrábějí ročně více než 10 milionů m2 keramických obkládaček. Tito dovozci dále tvrdili, že objem výroby výrobce ve srovnatelné zemi a objem výroby čínských výrobců není srovnatelný vzhledem k nižšímu objemu výroby výrobce ve srovnatelné zemi či ve srovnatelné zemi. Připomíná se, že objem výroby spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi je důvěrným údajem, a nelze jej tedy zveřejnit. Taktéž se připomíná, že čínské výrobní odvětví je vysoce roztříštěné a skládá se převážně z malých a středních podniků. Tato tvrzení se proto považovala za neopodstatněná.
(74)
Tito dovozci uvedli, že vzhledem ke skutečnosti, že se v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci základního nařízení vyžaduje, aby byla běžná hodnota určena na základě cen „jiných prodejců nebo výrobců“, bylo určení běžné hodnoty na základě údajů jediné společnosti chybné.
(75)
V této souvislosti se připomíná, že se toto řízení týká dovozu ze země bez tržního hospodářství, pro niž je nutno běžnou hodnotu určit v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení. Toto tvrzení bylo tudíž odmítnuto.
(76)
Po poskytnutí konečných informací uvedlo sdružení dovozců, že mělo za to, že běžná hodnota ve srovnatelné zemi nemůže být založena na údajích poskytnutých jedinou společností. Toto tvrzení však bylo z důvodů uvedených v 75. bodě odůvodnění odmítnuto.
(77)
Tito dovozci taktéž tvrdili, že výrobek výrobce ze srovnatelné země není reprezentativní, jelikož je určen výhradně pro segment trhu s drahými výrobky. Jelikož bylo vyhověno žádosti o důvěrný způsob zacházení s údaji výrobce ve srovnatelné zemi, není toto tvrzení popřeno ani odmítnuto. I kdyby bylo toto tvrzení pravdivé, byly (jak je objasněno v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) provedeny úpravy početně zjištěné běžné hodnoty, pokud byly odůvodněné, s cílem zohlednit všechny typy obkládaček, včetně označení při dalším prodeji. Bylo proto zjištěno, že toto tvrzení není opodstatněné, a bylo tudíž odmítnuto.
4.3 Vývozní cena
(78)
Po poskytnutí konečných informací uvedl jeden vyvážející výrobce, že prodej některých typů keramických obkládaček do Unie během období šetření byl útvary Komise chybně zařazen a že dumpingové rozpětí společnosti by mělo být odpovídajícím způsobem opraveno. V tomto ohledu bylo při inspekci v prostorách společnosti zjištěno, že společnost špatně zařadila některé keramické obkládačky, a společnost o tom byla informována. Tyto obkládačky byly následně správně zařazeny pro účely provedení přesného výpočtu dumpingu. Za těchto okolností se tvrzení společnosti odmítá.
(79)
Po poskytnutí konečných informací tentýž vyvážející výrobce tvrdil, že některé vývozní prodejní transakce do Unie během období šetření nebyly při výpočtu dumpingového rozpětí společnosti zohledněny. V tomto ohledu bylo zjištěno, že tyto transakce nebyly zohledněny, jelikož na faktuře bylo uvedeno pozdější datum než konec období šetření. Za těchto okolností bylo tvrzení společnosti odmítnuto.
(80)
Jelikož s ohledem na vývozní ceny nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 59. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.4 Srovnání
(81)
Byly předloženy připomínky týkající se srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou.
(82)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu jeho hodnoty CIF měla být zohledněna skutečnost, že se vývoz uskutečňoval prostřednictvím obchodníků, kteří nejsou ve spojení. Bylo shledáno, že toto tvrzení je oprávněné, a následně byly hodnoty CIF pro tohoto vývozce přepočítány. Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že tento přepočet vývozních cen neměl být proveden, jelikož informace poskytnuté obchodníky, kteří nejsou ve spojení, nebyly spolehlivé vzhledem k tomu, že informace předložilo údajně pouze několik obchodníků, jejichž prostřednictvím prodával vyvážející výrobce. V tomto ohledu bylo zjištěno, že všichni obchodníci, kteří nejsou ve spojení, jejichž prostřednictvím prodával vyvážející výrobce, předložili informace o cenách. Za těchto okolností se tvrzení odmítá.
(83)
Další vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu jeho hodnoty CIF nebyly náležitě zohledněny náklady na pojištění. Bylo zjištěno, že toto tvrzení je oprávněné, a hodnoty CIF u tohoto vývozce byly odpovídajícím způsobem opraveny.
(84)
Jedna skupina vyvážejících společností tvrdila, že náklady na pojištění zahrnuté v jejích hodnotách CIF byly vypočítány chybně. Bylo zjištěno, že toto tvrzení je oprávněné, a hodnoty CIF byly proto přepočítány. Mimoto bylo zjištěno, že u jedné společnosti ve skupině nebyly při určování hodnoty ze závodu zohledněny náklady na manipulaci. Toto bylo rovněž napraveno.
(85)
Dva dovozci uvedli, že výpočet vývozních cen měl zohledňovat vývoj směnného kurzu USD v období šetření. Připomíná se však, že podle běžné praxe Komise se při přepočtu měny v průběhu období šetření použily měsíční směnné kurzy, takže vývoj směnného kurzu během období šetření byl zohledněn.
(86)
Po poskytnutí konečných informací uvedl jeden vyvážející výrobce, že jelikož byla běžná hodnota založena na údajích od jediného výrobce ve srovnatelné zemi, a následně nemohly být z důvodů zachování důvěrnosti zveřejněny přesné údaje, je nezbytné zajistit, aby byly ve vhodných případech provedeny úpravy k zajištění srovnatelnosti výrobku pro účely výpočtů dumpingu. V tomto ohledu byly, jak je uvedeno v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě potřeby provedeny úpravy, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou.
(87)
Po poskytnutí konečných informací tvrdili dva vývozci, že spolupracující výrobce v USA zásobuje výlučně sektor s drahými keramickými obkládačkami, zatímco čínští vyvážející výrobci zásobují sektor s nízkými cenami. V rámci zajištění spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou tito dovozci tvrdili, že jim nebyly poskytnuty údaje o nezbytných úpravách podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že úpravy, které byly provedeny za účelem zajištění spravedlivého srovnání, jsou vysvětleny v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4.5 Dumpingová rozpětí u spolupracujících vývozců zařazených do vzorku
(88)
Konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením u spolupracujících výrobců zařazených do vzorku s přihlédnutím ke všem výše uvedeným připomínkám činí:
Název společnosti/skupiny
Konečné dumpingové rozpětí
Shandong Yadi Co. Ltd
36,5 %
Skupina Xinruncheng
29,3 %
Skupina Wonderful
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd
67,7 %
4.6 Dumpingová rozpětí u všech ostatních spolupracujících vyvážejících výrobců
(89)
V důsledku změn ve výpočtu dumpingových rozpětí (jak je uvedeno v 88. bodě odůvodnění) činí vážený průměr dumpingových rozpětí výrobců zařazených do vzorku, který je založen na dumpingových rozpětích u čtyř spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, 30,6 %. V této souvislosti se podotýká, že pro společnost Heyuan Becarry Co. Ltd, které nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství ani individuální zacházení, bylo dumpingové rozpětí vypočteno způsobem popsaným v 88. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V souladu s čl. 9 odst. 6 první větou základního nařízení bylo toto dumpingové rozpětí použito k výpočtu váženého průměru dumpingových rozpětí stran zařazených do vzorku uplatněného na spolupracující vývozce, kteří nebyli zařazeni do vzorku. Mimoto vzhledem ke skutečnosti, že společnosti Heyuan Becarry Co. Ltd nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a že bylo zjištěno, že její rozhodnutí o vývozním prodeji podléhají výrazným státním zásahům, mělo by být clo uložené na dovozy společnosti Heyuan Becarry Co. Ltd stejné jako clo použitelné na dovozy spolupracujících vývozců, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(90)
Pokud jde o způsob výpočtu dumpingového rozpětí pro společnost Heyuan Becarry Co. Ltd, která byla, jak bylo zmíněno, spolupracujícím vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku, jemuž však nebylo přiznáno individuální zacházení, jak je uvedeno v 65. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, odkaz ve zmíněném bodě odůvodnění na 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení by se měl vztahovat na 62. bod odůvodnění.
4.7 Dumpingové rozpětí u společnosti žádající o individuální zjišťování
(91)
U společnosti uvedené v 51. až 54. bodě odůvodnění, u níž bylo provedeno individuální zjišťování, se použije s ohledem na použití článku 18 základního nařízení celostátní dumpingové rozpětí.
4.8 Dumpingová rozpětí u všech ostatních nespolupracujících vyvážejících výrobců
(92)
Jelikož ohledně výpočtu dumpingového rozpětí pro všechny ostatní vyvážející výrobce nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 66. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(93)
S přihlédnutím k připomínkám, které byly uvedeny v 81. až 85. bodě odůvodnění, bylo celostátní dumpingové rozpětí stanoveno ve výši 69,7 %.
4.9 Podání týkající se seznamu spolupracujících vývozců
(94)
Byla obdržena řada tvrzení, že se v případě 13 vyvážejících výrobců využívajících vážené prozatímní clo podle prozatímního nařízení, uvedených v jeho příloze, jedná pouze o obchodníky, a nikoli výrobce, a proto by v této příloze neměli být uvedeni.
(95)
Po dalším zkoumání bylo zjištěno, že tato tvrzení jsou pravdivá v případě pěti společností. Tyto společnosti byly informovány o záměru vyškrtnout je z příslušné přílohy a bylo jim umožněno se k tomu vyjádřit. Tři z těchto společností nepodaly žádné další připomínky, zatímco dvě společnosti předložily v této záležitosti další tvrzení. Tato další tvrzení neobsahovala dostatečné důkazy, které by prokazovaly, že tyto společnosti jsou ve skutečnosti vyvážejícími výrobci dotčeného výrobku, a byla proto odmítnuta. Těchto pět společností bylo vyškrtnuto ze seznamu společností využívajících vážené průměrné konečné clo.
4.10 Události, které nastaly po období šetření
(96)
Po zveřejnění prozatímních zjištění se kvůli změnám ve vlastnické struktuře údajně přerušil vztah dvou spolupracujících vyvážejících výrobců v rámci skupiny. Jedna z těchto společností proto požádala o individuální clo nezávislé na clu druhé společnosti.
(97)
Podle poskytnutých informací se zdá, že se po období šetření vztahy těchto dvou společností přerušily. Dopad tohoto údajného rozdělení ve struktuře skupiny a rovněž žádost jedné ze společností o individuální celní sazbu bude nutno podrobně přezkoumat. Pokud by jedna či obě tyto společnosti požádaly o přezkum své situace po tomto údajném rozdělení, lze to provést v příhodném čase v souladu se základním nařízením. Za této situace je žádost společnosti o stanovení individuálního cla v tomto šetření odmítnuta.
(98)
Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že pro jednoho z vyvážejících výrobců ve spojení uvedených v 97. bodu odůvodnění by mělo platit individuální clo, které by bylo vypočtené pro něj, jelikož existovaly důkazy o tom, že jeho dumping byl na vyšší úrovni než u druhého vyvážejícího výrobce. V tomto ohledu by mělo být poznamenáno, že pro vyvážející výrobce, kteří byli během období šetření ve spojení, by nevypočtení jednoho váženého průměru dumpingových rozpětí a cla pro tyto společnosti ponechalo prostor pro obcházení cel ze strany vyvážejícího výrobce, na něhož se vztahuje vyšší clo. Vzhledem k tomu, že bylo zjištěno, že oba vyvážející výrobci dotčení tímto šetřením byli během období šetření ve spojení, neexistují důvody pro stanovení individuálních cel pro každého z nich. Jak je uvedeno v 97. bodě odůvodnění, pokud by jedna či obě tyto společnosti požádaly o přezkum své situace po tomto údajném rozdělení, lze to provést v souladu se základním nařízením. Za těchto okolností se tvrzení žadatele odmítá.
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Jelikož ohledně výroby v Unii a výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky ani nová zjištění, potvrzují se závěry v 68. až 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.1 Spotřeba Unie
(100)
Jelikož ohledně spotřeby Unie nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry v 71. a 72. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Dovoz z Číny
(101)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila analýzu dovozu a tvrdila, že v podnětu i v prozatímním nařízení chyběly údaje o objemu dovozu a že míra v m2 je jednotkou plochy, a nikoli objemu.
(102)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že vývoj ceny a objemu dovozu z Číny jednoduše ukazuje běžné výkyvy v obchodu, a nemůže být proto náznakem chování čínských vývozců, pokud jde o dumping.
(103)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana zpochybnila spolehlivost statistických údajů Eurostatu a uvedla, že skutečné čínské dovozní ceny jsou vyšší, a jsou tudíž srovnatelné s dovozními cenami z ostatních třetích zemí. Dále tvrdila, že tato skutečnost by měla dopad na zjištěná dumpingová rozpětí.
(104)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že se její analýza statistik Eurostatu s ohledem na podíl na trhu a dovozní cenu mírně lišila od analýz uvedených v prozatímním nařízení a že by tato zjištění měla být odpovídajícím způsobem pozměněna.
(105)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že útvary Komise nezohlednily zvýšení cen čínského dovozu po období šetření, v roce 2010.
(106)
Pokud jde o tvrzení týkající se použité měrné jednotky k určení objemu dovozu, výraz „objem“ v čl. 3 odst. 2 základního nařízení se vztahuje na „množství“, nikoli na „krychlový objem“. Pro každý výrobek je nutno použít nejreprezentativnější měrnou jednotku. Pokud jde o dotčený výrobek, hospodářské subjekty na světovém trhu používají důsledně metry čtvereční (m2). Tato jednotka byla proto považována za nejvhodnější pro účely tohoto šetření a tvrzení v tomto ohledu bylo odmítnuto.
(107)
Co se týká vývoje ceny a objemu dovozu z Číny, je pravdou, že rozdíly jsou omezené, vezmou-li se v úvahu absolutní hodnoty. Čínský dovoz se v posuzovaném období snížil o 3 %. Závěr ohledně objemu čínského dovozu je však nutno posoudit v kontextu celkového poklesu spotřeby na trhu Unie. Skutečnost, že čínský dovoz v tomto období klesl pouze o 3 %, zatímco se celková spotřeba snížila o 29 %, měla jednoznačně dopad na jeho přítomnost na trhu Unie. Udržení stálého dovozu tudíž čínskému dovozu umožnilo získat podíl na trhu v době, kdy ostatní hospodářské subjekty ztrácely.
(108)
Pokud jde o vývoj čínských cen, průměrné dovozní ceny uvedené v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházely ze statistických údajů Eurostatu. Byly vzneseny dotazy týkající se přesnosti průměrných dovozních cen do některých členských států, avšak nebyly potvrzeny žádné změny úředních statistik. V každém případě se připomíná, že údaje Eurostatu byly použity pouze ke stanovení obecných trendů a že i kdyby čínské dovozní ceny měly být upraveny směrem nahoru, celkový obraz o újmě by zůstal nezměněn, tj. s vysokými rozpětími pro cenové podbízení a prodej pod cenou. V těchto souvislostech je třeba poznamenat, že pro výpočet rozpětí újmy a dumpingových rozpětí nebyly údaje Eurostatu použity. K určení úrovně rozpětí byly použity pouze ověřené údaje od navštívených společností. I kdyby tedy byly zjištěny nesrovnalosti ve statistických údajích, nemělo by to žádný dopad na úroveň rozpětí, která byla zveřejněna.
(109)
Pokud jde o tvrzení, že útvary Komise nezohlednily údaje Eurostatu z roku 2010, nelze toto tvrzení uznat, jelikož hodnota za období šetření zahrnovala první čtvrtletí roku 2010. V souvislosti s druhým až čtvrtým čtvrtletím roku 2010 je třeba poznamenat, že tyto údaje se týkají období po období šetření, k němuž by se nemělo přihlížet. Kromě toho, i kdyby tyto údaje zohledněny byly, z dovozních statistik vyplývá, že se zvýšily také dovozní ceny ze třetích zemí, což poukazuje na to, že se jednalo o obecný trend a nikoli o jev týkající se pouze čínského dovozu.
3. Cenové podbízení
(110)
Připomíná se, že v prozatímní fázi bylo (jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) cenové podbízení stanoveno jako vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro odběratele na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnané podle typu výrobku s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z Číny prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla, náklady po dovozu a obchodní úroveň.
(111)
Jedna strana tvrdila, že výpočty vývozní ceny, které byly stranám poskytnuty, neodpovídají vysvětlení podanému v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po ověření se potvrzuje, že se v daném bodě odůvodnění jednalo o chybu v textu. V prozatímní fázi byla úprava o obchodní úroveň provedena u prodejních cen ze závodu účtovaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a ve výpočtu průměrné vývozní ceny nebyla provedena úprava o náklady po dovozu. V konečné fázi byly ceny CIF vyvážejících výrobců z dotčené země na hranice Unie upraveny o stávající cla a náklady po dovozu (náklady vzniklé v přístavu Unie s ohledem na dovoz, dopravu a uskladnění před dalším prodejem dovozci), a to na základě informací, které poskytli spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení.
(112)
Jiná strana tvrdila, že by po úpravě směrem dolů k zohlednění nákladů na distribuci/marketing měly být ceny podobné cenám čínského vývozu. Prozatímní výpočet však již zahrnoval tyto úpravy. Toto tvrzení bylo tudíž neopodstatněné, a bylo proto odmítnuto.
(113)
Šetření zjistilo úrovně cenového podbízení v rozmezí od 43,2 % do 55,7 %, což se mírně liší od úrovní zjištěných v prozatímní fázi (viz 77. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Důvodem změny je výpočet nové hodnoty CIF pro vyvážejícího výrobce, jak je uvedeno v 83. až 85. bodě odůvodnění, a výpočet individuální vývozní ceny CIF pro vyvážejícího výrobce, skupinu Kito, jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění.
4. Dovoz ze třetích zemí s výjimkou Číny
(114)
Jelikož ohledně dovozu ze třetích zemí s výjimkou Číny nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 78. až 80. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Situace výrobního odvětví Unie
5.1 Makroekonomické ukazatele
5.1.1 Výroba, výrobní kapacita a vytížení kapacity
(115)
Jelikož ohledně výroby, výrobní kapacity a vytížení kapacity nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 84. a 85. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(116)
Jelikož ohledně objemu prodeje a podílu na trhu nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 86. a 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.3 Zaměstnanost a produktivita
(117)
Jelikož ohledně zaměstnanosti a produktivity nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 88. a 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.4 Rozsah dumpingového rozpětí
(118)
Dumpingová rozpětí jsou upřesněna v 88. až 93 bodě odůvodnění. Potvrzuje se, že veškerá zjištěná rozpětí jsou podstatně vyšší než minimální úroveň. Vzhledem k objemu a cenám dumpingového dovozu se proto potvrzuje, že dopad skutečného dumpingového rozpětí nelze považovat za zanedbatelný.
5.2 Mikroekonomické ukazatele
5.2.1 Zásoby
(119)
Jedna strana zpochybnila správnost údajů uvedených v 93. až 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana tvrdila, že hodnota zásob jako procento výroby byla během celého posuzovaného období podstatně nižší, než jak bylo uvedeno v tabulce 10 téhož nařízení. Tyto výpočty byly přezkoumány a bylo zjištěno, že chybně vypočteny byly pouze procentní údaje pro rok 2009 a období šetření a že v těchto obdobích bylo procento zásob ve skutečnosti mírně vyšší, než bylo uvedeno dříve. Správná verze tohoto výpočtu je uvedena v tabulce 1 tohoto nařízení.
(120)
Tatáž strana uvedla, že pokud by bylo výrobní odvětví Unie přinuceno zvýšit úroveň zásob až na šest měsíců výroby, jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, představovalo by procento zásob 50 % celkové výroby místo 59 %, jak je uvedeno v tabulce 10 prozatímního nařízení.
(121)
V této souvislosti je třeba zdůraznit, že analýzy uvedené v 93. a 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se doplňovaly, nebyly však totožné. První analýza ukazovala procento zásob společností zařazených do vzorku (vyjádřených v metrech čtverečních) v porovnání s výrobou společností zařazených do vzorku (rovněž vyjádřenou v metrech čtverečních) (v období šetření 61 %). Druhá analýza, která se rovněž týkala společností zařazených do vzorku, ukazovala počet měsíců výroby uložené na skladě ve vztahu k dvanácti měsícům v roce (v období šetření 50 %).
(122)
Další analýza umožnila zpřesnit posouzení vývoje počtu měsíců výroby, která je uložena na skladě. V roce 2007 měli výrobci zařazení do vzorku na skladě výrobu přibližně za pět měsíců (43 %), tlak dumpingového dovozu je však v období šetření přinutil zásoby zvýšit na více než sedm měsíců výroby (což odpovídá 61 % celkové roční výroby). V tabulce 1 je uveden objem zásob rovněž ve formě počtu měsíců z celkové roční výroby.
(123)
Tabulka 1
Zásoby
2007
2008
2009
OŠ
Zásoby (v tis. m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Index (2007 = 100)
100
105
82
86
Zásoby jako procento výroby
43 %
49 %
56 %
61 %
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Počet měsíců výroby na skladě v porovnání s celkovou roční výrobou
5,2
5,9
6,7
7,4
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Procento měsíců výroby na skladě (základ 12 měsíců)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Potvrzuje se proto závěr, že tendence zaznamenaná u stavu zásob prokazuje, že dochází k újmě.
5.2.2 Prodejní ceny
(125)
Jedna zúčastněná strana (jak již bylo zmíněno v 20. bodě odůvodnění) zpochybnila zjištění uvedená v 96. až 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o prodejní ceny výrobního odvětví Unie, a tvrdila, že Komise do určení jednotkové ceny v Unii nezahrnula výrobce v Polsku a České republice a že se tyto údaje neshodují se skutečnými veřejně dostupnými údaji.
(126)
Pokud jde o toto tvrzení, byla provedena simulace s použitím prodejních cen zaznamenaných v Polsku, na něž připadá přibližně 10 % celkové výroby v Unii. Pro Českou republiku, jejíž výroba představuje méně než 3 % celkové výroby v Unii, nebyla simulace provedena. Tato simulace prokázala, že i při zohlednění polských cen se konečná zjištění významně nezmění. V souladu se svou metodikou vypočítala Komise prodejní ceny výrobního odvětví Unie po provedení příslušných úprav s cílem získat ceny účtované prvnímu nezávislému odběrateli, aby byla zajištěna srovnatelnost s čínskými prodejními cenami.
(127)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že argumentace v 97. bodě odůvodnění prozatímního nařízení objasňující, že výrobní odvětví Unie bylo nuceno prodávat menší množství a širší sortiment, nebyla správná, jelikož výrobní odvětví Unie by v tomto případě údajně přišlo o mnohem větší podíl na trhu než jen o 2 %.
(128)
Je třeba poznamenat, že zaměření se na prodej menších sérií neznamená nutně úbytek většího podílu na trhu. Za prvé, výrobní odvětví Unie nebylo zcela vytěsněno z trhu pro větší, homogenní série výrobku, a to i přesto, že tlak levného čínského dovozu je v tomto odvětví obzvláště silný. Za druhé, výrobnímu odvětví Unie se podařilo zachovat přítomnost na celém trhu stlačením prodejních cen a výrobou dražší sortimentní skladby, což vedlo k poklesu ziskovosti, jak je uvedeno v 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nepřišlo o větší podíl na trhu, proto vysvětluje rozhodnutí zachovat přítomnost na trhu navzdory cenovému tlaku ze strany Číny.
5.2.3 Ziskovost, peněžní tok, návratnosti investic a mzdy
(129)
Jedna strana tvrdila, že mezi velkými a malými společnostmi existují velké rozdíly v ziskovosti. Uvádělo se proto, že se průměrný zisk musí považovat za nereprezentativní, jelikož vzorek obsahoval údaje pouze jedné velké společnosti.
(130)
Jiná strana uvedla, že finanční situace velkých výrobců v Unii je dobrá. Tatáž strana tvrdila, že jelikož neexistují žádné ztráty, a to ani v případě, že se k průměrnému ziskovému rozpětí výrobního odvětví Unie připočítají malé společnosti, jak je uvedeno v 101. bodě odůvodnění a tabulce 12 prozatímního nařízení, nelze prokázat celkovou újmu.
(131)
Je nutno uvést, že aby byla zajištěna konzistentnost zjištění s reprezentativností vzorku, byly všechny ukazatele újmy (včetně zisku) zváženy na základě podílu každého segmentu na celkové výrobě Unie. Na druhou stranu se potvrzuje reprezentativnost velké společnosti, pokud jde o segment větších podniků. Celkové ukazatele odvozené z analýzy společností zařazených do vzorku jsou proto reprezentativní s ohledem na situaci celého výrobního odvětví Unie, a výše uvedené tvrzení bylo nutno odmítnout.
(132)
S ohledem na tvrzení, že velkým podnikům nebyla způsobena žádná újma, je třeba uvést, že podle čl. 4 odst. 1 základního nařízení je nutno analýzu provést ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie, a nikoli určitým skupinám nebo typům společností. Jak již bylo zmíněno ve 130. bodě odůvodnění, skutečnost, že v období šetření nebyly zaznamenány žádné ztráty, sama o sobě neznamená, že nedošlo k újmě.
5.2.4 Výrobní náklady
(133)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr, že v důsledku navýšení zásob a změny sortimentní skladby se výrobní náklady výrobního odvětví Unie zvýšily o 14 %. Podle této strany není tento závěr pravdivý, jelikož výše zásob ani sortimentní skladba nejsou součástí výrobních nákladů.
(134)
Toto tvrzení je nutno odmítnout, jelikož vysoké úrovně zásob představují značné finanční náklady, které jsou zahrnuty v analýze výrobních nákladů. Opakovaná změna sortimentní skladby znamená na druhou stranu dodatečné výrobní náklady, jelikož výrobce musí často výrobní proces revidovat: tato operace může být nákladná, jelikož znamená prostoje a neoptimální využití strojního zařízení.
6. Závěr o újmě
(135)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr uvedený v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že negativní dopad na výrobní odvětví Unie mělo snížení spotřeby. Podle této strany nemůže existovat újma v důsledku snížení spotřeby, jelikož celkový podíl na trhu zůstal stejný.
(136)
Pokud jde o připomínku týkající se stálého podílu výrobního odvětví Unie na trhu navzdory klesající spotřebě, je nutno zmínit, že podíl na trhu není jediným důležitým ukazatelem újmy. Výrobcům v Unii se podařilo zachovat jejich podíl na trhu Unie pouze na úkor ziskovosti, která se v posuzovaném období snížila. Nelze proto vyvodit závěr, že stálý podíl výrobců v Unii na trhu vylučuje existenci újmy.
(137)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují závěry ohledně újmy uvedené v 107. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(138)
Komise obdržela připomínky k prozatímním zjištěním týkajícím se příčinných souvislostí. Tyto připomínky byly zopakováním připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení v 128. až 132. bodě odůvodnění týkajícím se újmy, kterou si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie. Nebyly předloženy žádné další důkazy, které by změnily prozatímní závěry. Potvrzují se proto závěry uvedené v 135. a 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1. Dopad dovozu z Číny
(139)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo v prozatímní fázi ověřeno, zda dumpingový dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Číny způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
(140)
Některé strany tvrdily, že snížení výroby a prodeje výrobního odvětví Unie bylo důsledkem snižující se spotřeby. Uvádělo se rovněž, že dopad čínského dovozu musel být omezený, jelikož podíl Číny na trhu se zvýšil pouze o 1,6 %, přičemž s podílem výrobního odvětví Unie na trhu mohlo souviset nejvýše 1 %.
(141)
V této souvislosti se připomíná, že při šetření byla zjištěna časová shoda mezi vyšším podílem čínského dovozu na trhu a poklesem zisku výrobního odvětví Unie a navýšením jeho zásob. Na výrobní odvětví Unie mimoto nevyvíjel tlak pouze vyšší podíl na trhu, nýbrž ještě více cenové chování čínských vyvážejících výrobců a vysoké úrovně jejich cenového podbízení.
(142)
Jak bylo připomenuto v 113. bodě odůvodnění, šetřením byly zjištěny značné úrovně cenového podbízení. Šetření rovněž prokázalo, že výrobní odvětví Unie a dovozci prodávali své výrobky velkou měrou stejným odběratelům, což znamená, že výrobní odvětví Unie s dumpingovým dovozem přímo soutěžilo o objednávky.
(143)
To celkově prokazuje, že pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie a zhoršení většiny ukazatelů újmy nezpůsobil jen objem dovozu, nýbrž i cenový tlak.
2. Neexistence hospodářské soutěže mezi obkládačkami vyráběnými v Unii a dumpingovými obkládačkami dováženými z Číny
(144)
Řada zúčastněných stran uvedla, že dovoz keramických obkládaček z Číny nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož tyto výrobky nejsou srovnatelné. V této souvislosti se uvádělo, že keramické obkládačky z Číny jsou určeny pro trh s homogenními výrobky, zatímco výrobní odvětví Unie vyrábí obkládačky na objednávku, v menších sériích. Rovněž se uvádělo, že čínští výrobci a výrobní odvětví Unie spolu vzájemně nesoutěží kvůli skutečnosti, že čínští výrobci působí v segmentu levných až středně drahých výrobků, zatímco výrobní odvětví Unie působí v segmentu středně drahých až drahých výrobků. Jako důkaz v tomto ohledu byl předložen malý úbytek podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(145)
Ačkoliv na podporu výše uvedených tvrzení nebyly předloženy žádné podstatné důkazy, bylo nicméně pečlivě posouzeno, zda čínský dovoz skutečně soutěžil s obkládačkami vyráběnými v Unii.
(146)
V této souvislosti je nutno zmínit, že Komise provedla velmi podrobná srovnání, která rozlišovala mezi stovkami různých typů obkládaček. V tomto případě šetření prokázalo značnou úroveň shody mezi typy vyráběnými výrobním odvětvím Unie a vývozci. To jednoznačně prokazuje, že výrobní odvětví Unie a čínský dovoz vzájemně soutěží, pokud jde o jednotlivé typy výrobku. Připomíná se rovněž, že při šetření bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie a vyvážející výrobci spolu přímo soutěží, jelikož mají stejnou zákaznickou základnu.
(147)
Pokud jde o tvrzení, že keramické obkládačky z Číny jsou určeny pro trh homogenních výrobků, zatímco výrobní odvětví Unie vyrábí na objednávku, v menších sériích, připomíná se (viz 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení), že to byl právě tlak ze strany čínského dovozu, který výrobní odvětví Unie přinutil přejít na menší série a širší škálu výrobků z hlediska barev a rozměrů. Výrobní odvětví Unie je dosud zastoupeno ve všech segmentech trhu a na rozdíl od výše uvedeného tvrzení je nutno strukturu prokazující, že se výrobní odvětví Unie muselo zaměřit na zvláštní typy výrobku, považovat za náznak existence přímé hospodářské soutěže.
(148)
Na základě výše uvedených skutečností nelze uznat tvrzení, že čínský dovoz nezpůsobil výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož spolu vzájemně nesoutěžily.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dopad dovozu z ostatních třetích zemí
(149)
Některé strany trvaly na tom, že dopad tureckého dovozu je nutno považovat za významný. Pokud jde o ceny, jedna strana zpochybnila závěr, že zvýšení tureckých cen o 19 % bylo významné.
(150)
Toto tvrzení bylo projednáno v 118. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a nebyly zjištěny žádné nové důkazy, které by zneplatnily závěr vyvozený v prozatímní fázi. V těchto souvislostech se potvrzuje, že zvýšení tureckých cen o 19 % musí být pokládáno za významné. Mimoto se připomíná, jak je uvedeno v 41. bodě odůvodnění, že neexistují žádné důkazy o dumpingovém dovozu z této země, který by způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu, a tudíž nelze toto tvrzení uznat.
3.2 Dopad poklesu spotřeby
(151)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že pokles spotřeby postihl především Španělsko a Itálii, v nichž byla újma údajně největší. Hlavním místem určení čínského vývozu byly naopak severské členské státy, které nevykazovaly pokles spotřeby a v nichž byli výrobci v Unii údajně poškozeni méně. Tatáž strana rovněž tvrdila, že se španělské odvětví keramických obkládaček v roce 2010 zotavilo, což prokazuje, že mezi čínským vývozem a údaji o výrobě a prodeji výrobního odvětví Unie neexistuje žádná souvislost.
(152)
Jedna strana uvedla, že navýšení zásob výrobního odvětví Unie by mělo být přičteno poklesu spotřeby v Unii a nikoli dumpingovému dovozu z Číny.
(153)
Tvrzení, že členské státy v severní Evropě nebyly poklesem spotřeby dotčeny a že dovoz z Číny byl nasměrován pouze do severní Evropy, nebylo podpořeno žádnými doloženými důkazy. Naopak, údaje od čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku prokazují, že prodej je rozložen rovnoměrně na celou Unii. Na Španělsko a Itálii mimoto připadá společně 28 % tohoto prodeje, což je jen o něco málo méně než prodej do Německa (32 %). Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(154)
S ohledem na tvrzení, že navýšení zásob výrobního odvětví Unie by mělo být přičítáno poklesu spotřeby v Unii, připomíná Komise zdůvodnění uvedené v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že tlak čínského dovozu byl velmi silný zejména v sektoru prodeje velkých sérií, což mělo jasný dopad na zásoby výrobců v Unii. Růst míry zásob během posuzovaného období nelze vysvětlit pouze obtížemi s prodejem výrobků, nýbrž také tím, že bylo nutné mít k dispozici zásoby mimořádně velké škály výrobků. Závěr o účincích čínského dovozu působícího újmu na zásoby se tudíž potvrzuje.
3.3 Dopad hospodářské krize
(155)
Několik zúčastněných stran trvalo na tom, že skutečnou příčinou potíží výrobního odvětví Unie byla hospodářská krize. To bylo doloženo skutečností, že k hlavnímu zhoršení došlo mezi rokem 2008 a 2009, tj. v roce, který postihla krize, zatímco v následujícím období byla tendence méně výrazná. Uvádělo se rovněž, že posuzované období zahrnovalo vrchol a dno hospodářského cyklu, přičemž vrchol se vyznačuje hospodářským rozmachem stavebnictví a dno finanční krizí, a snížení vývozu kvůli zřizování nových výrobních závodů v zemích třetího světa.
(156)
Po poskytnutí konečných informací trvala jedna zúčastněná strana na tom, že ke zhoršení řady ukazatelů újmy došlo kvůli hospodářské krizi a nikoli v důsledku dumpingového dovozu. Účinkem recese bylo podle této strany zvýšení poptávky po velkých objemech levných výrobků. Následkem toho se výrobní odvětví Unie muselo více zaměřit na výrobu pro objednávky ve velkém, tedy na segment, v němž již působilo čínské výrobní odvětví, čímž došlo k navýšení úrovně zásob. Kromě toho recese údajně způsobila inflaci v Unii, která byla v porovnání s Čínou vyšší, což vedlo ke zvýšení výrobních nákladů výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie proto údajně muselo prodávat za ceny, jež byly nižší než výrobní náklady.
(157)
Jiná strana tvrdila, že zisk výrobního odvětví Unie se v posledním čtvrtletí období šetření významně zvýšil, což poukazuje na to, že výrobní odvětví Unie se po hospodářské krizi zotavilo. Tato strana požadovala, aby byl zisk za období šetření udáván za čtvrtletí, což by pravděpodobně naznačilo, že ziskovost ke konci období šetření byla výrazně vyšší.
(158)
Skutečnost, že na výkonnost výrobního odvětví Unie měl dopad hospodářský útlum, byla uznána již v 120. bodě odůvodnění nařízení o uložení prozatímních opatření. V této souvislosti je třeba připomenout, že aby byla zjištěna příčinná souvislost, příslušná právní norma stanoví, že dumpingový dovoz musí výrobnímu odvětví Unie způsobovat podstatnou újmu. Dumpingový dovoz však nemusí být jedinou příčinou újmy.
(159)
Šetřením bylo mimoto prokázáno, že tendence rostoucího čínského vývozu mohla pokračovat navzdory hospodářské krizi. Čína byla skutečně jediným účastníkem na trhu, který byl schopen udržet si svůj podíl na trhu i ve složité hospodářské situaci.
(160)
Pokud jde o změnu ve struktuře poptávky v Unii, jak se uvádí v 156. bodě odůvodnění, nebyly na podporu tohoto tvrzení předloženy žádné důkazy. Připomíná se, že šetření naopak ukázalo, jak je vysvětleno v 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že výrobní odvětví Unie muselo změnit sortimentní skladbu a nabízet větší výběr výrobků z hlediska typů, barev a rozměrů a muselo navýšit své zásoby, aby bylo schopno v krátkém čase reagovat na velmi specifické objednávky. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(161)
Pokud jde o dopad inflace na výrobní náklady, je možné pozorovat, že průměrná míra inflace v Unii nebyla vyšší než míra inflace v Číně během posuzovaného období, a že jí proto nemohou být vysvětlovány obtíže výrobců v Unii s prodejem za udržitelné ceny. S ohledem na úroveň cenového podbízení navíc nelze vyvodit závěr, že tlak na snižování čínských dovozních cen byl způsoben výrobním odvětvím Unie. Z těchto důvodů muselo být tvrzení této strany odmítnuto.
(162)
Pokud jde na druhou stranu o situaci výrobního odvětví Unie, připomíná se, že v prozatímním nařízení (126. bod odůvodnění) bylo prokázáno, že agresivní cenové chování čínských vývozců nepříznivě ovlivnilo ziskovost výrobního odvětví Unie v posuzovaném období již v době před světovým hospodářským útlumem. To prokazuje, že i kdyby nedošlo ke krizi, tlak ze strany levného dovozu z Číny byl sám o sobě dostatečný, aby mohl výrobnímu odvětví Unie způsobit podstatnou újmu.
(163)
Tato skutečnost (vezme-li se v úvahu společně s dumpingovými cenami) podporuje závěr, že hospodářský útlum nenarušuje příčinnou souvislost mezi čínským vývozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(164)
Požadavek, aby byl zisk za období šetření udáván za čtvrtletí, není pro současné šetření považován za relevantní, protože i kdyby se ukázalo, že byl zisk výraznější, musel by být porovnán s cílovým ziskem ve výši 3,9 %.
3.4 Dopad neprovedení restrukturalizace výrobního odvětví Unie
(165)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že újmu způsobenou výrobcům v Unii je nutno přičíst tomu, že neprovedli restrukturalizaci, jelikož zmenšení trhu ve výši 29 % bylo doprovázeno pouze 7% snížením kapacity a 16% snížením zaměstnanosti.
(166)
V tomto odvětví je zrušení výrobní kapacity složitým procesem, jelikož obnovení kapacity v případě zotavení trhu je pro výrobce mimořádně nákladné. Snížení zaměstnanosti, k němuž došlo v dotčeném období, bylo stejného řádu jako zmenšení trhu. Tendence v oblasti zaměstnanosti nemusí naprosto přesně odrážet tendenci výroby, jelikož ne všechna pracovní místa souvisí přímo s vlastní výrobou. Skutečnost, že zrušení kapacity a propouštění pracovníků ve výrobním odvětví neodpovídalo přesně zmenšení trhu, nenaznačuje, že nedošlo k restrukturalizaci. V rozporu s těmito tvrzeními a s přihlédnutím ke struktuře výrobního odvětví je proto 7% snížení kapacity a 16% snížení zaměstnanosti nutno pokládat za významné.
3.5 Dopad výkonnosti výrobního odvětví Unie na vývozních trzích
(167)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že snížení objemu vývozu výrobního odvětví Unie bylo zapříčiněno vysokými cenami, a nikoli dopadem čínského vývozu.
(168)
S ohledem na toto tvrzení se připomíná, že se po hospodářské krizi vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie zlepšila. Tvrzení, že vývozní výkonnost měla značný nepříznivý dopad na výsledky výrobního odvětví Unie, není proto možno přijmout.
4. Závěr o příčinných souvislostech
(169)
Žádné z tvrzení, která předložily zúčastněné strany, neprokazuje, že dopad ostatních činitelů kromě dumpingového dovozu z Číny byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a zjištěnou újmou. Potvrzují se proto závěry o příčinných souvislostech uvedené v prozatímním nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(170)
S ohledem na připomínky stran provedla Komise další analýzu všech tvrzení týkajících se zájmu Unie. Všechny záležitosti byly posouzeny a byly potvrzeny závěry uvedené v prozatímním nařízení.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(171)
Jelikož s ohledem na zájem výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se závěry uvedené v 137. až 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců
(172)
Jedna strana uvedla, že uložení opatření ohrozí ekonomickou existenci dovozců, jelikož budou moci přenést pouze částečně vyšší náklady v důsledku cla na své odběratele.
(173)
Po poskytnutí konečných informací se dvě strany vyjádřily proti závěru, že dovozci mohou snadno přejít z čínských dodávek k jiným zdrojům dodávek, a jako důvod uvedli zejména to, že kvalita a ceny nejsou srovnatelné.
(174)
S ohledem na toto tvrzení se připomíná, že velká část dovozu není cly dotčena, jelikož nepochází z Číny. Vlastnosti výrobku, jenž se ve srovnatelné kvalitě vyrábí na celém světě, naznačují, že jsou tyto výrobky nahraditelné, a že je tudíž možné využívat celou řadu alternativních zdrojů dodávek, a to i navzdory učiněným tvrzením. I v případě dovozců, kteří se spoléhají na čínský dovoz, jenž je podle zjištění šetření dumpingový a prodává se za podstatně nižší ceny, než jsou ceny výrobků pocházejících z Unie, bylo při šetření zjištěno, že dovozci mohou u svých prodejních cen uplatnit přirážky přesahující 30 %. To spolu se zjištěnou skutečností, že dovozci dosáhli zisku ve výši přibližně 5 % a mohou přenést přinejmenším část možných vyšších nákladů na své odběratele, naznačuje, že jim jejich postavení umožňuje vypořádat se s dopadem opatření.
(175)
Jak je uvedeno v 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, uložení opatření nebude dovozcům v Unii bránit v tom, aby zvýšili podíly dovozu výrobků z jiných nedumpingových zdrojů, které jsou dostupné v Unii i v ostatních třetích zemích.
(176)
Jeden dovozce tvrdil, že pro určitý typ výrobku jsou prý v současné době čínské ceny vyšší než ceny výrobního odvětví Unie, a že by tedy opatření neumožňovala tento konkrétní typ výrobku v budoucnu vyvážet.
(177)
Toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy. Podle dostupných informací navíc tento typ výrobku představoval pouze menší část trhu a významně by neovlivnil dodávky na trhu Unie. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
3. Zájem uživatelů
(178)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že dopad na uživatele bude značný. Zejména se uvádělo, že i minimální zvýšení cen o 32,3 % odběratelům zabrání v nákupu kvalitních výrobků. Rovněž se uvádělo, že ačkoliv může být pravdou, že dopad na velké diverzifikované obchody pro kutily může být omezený, malé specializované obchody budou značně dotčeny.
(179)
Pokud jde o dopad na konečné uživatele, Komise potvrzuje prozatímní závěr uvedený v 152. a 153. bodě odůvodnění nařízení Komise o prozatímním clu, tj. že dopad na ceny bude omezený.
(180)
Stavebnictví, jeden z největších odběratelů výrobců keramických obkládaček, se rozhodlo při šetření nespolupracovat. Po uložení prozatímních opatření byla Evropská federace stavebního průmyslu (European Construction Industry Federation (FIEC)) znovu vyzvána, aby poskytla statistické údaje, které prokazují, do jaké míry (pokud vůbec) bude toto odvětví nepříznivě ovlivněno uložením opatření. Federace FIEC potvrdila, že ačkoliv nejsou údaje přímo dostupné, nákladový dopad opatření na celkovou činnost jejích členů je velmi malý. Federace rovněž objasnila, že nízký zájem ze strany jejích členů je nutno pokládat za podporu návrhu Komise.
(181)
Pokud jde o malé specializované obchody, Komisi se nepodařilo získat žádné přesvědčivé údaje, které by potvrzovaly velikost a rozsah dopadu antidumpingového opatření. Stejně jako u dopadu na dovozce je nutno mít na paměti, že se keramické obkládačky vyrábějí v Unii a v mnoha třetích zemích neuplatňujících dumping; lze proto vyloučit vážné riziko nedostatečných dodávek pro maloobchody.
4. Zájem konečných spotřebitelů
(182)
Usilovalo se o získání podrobnějšího posouzení dopadů ze strany spotřebitelů. Šetření prokázalo, že dopad bude pravděpodobně omezený.
(183)
Absolutní hodnota opatření je za prvé vypočítána z dovozní ceny, a tudíž na základě, který je mnohem nižší než konečná maloobchodní cena dotčeného výrobku. Tato hodnota může být na různých stupních (dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci) dříve, než se výrobek dostane ke konečnému spotřebiteli, snížena. A i kdyby dovozci a prodejci přesunuli celou výši cla na odběratele, připomíná se, že na trhu existuje velká nabídka výrobků, na něž se opatření nevztahují a které vyrábějí výrobci v Unii i výrobci ze třetích zemí.
(184)
Komise vypočítala dopad antidumpingových cel na ceny účtované spotřebitelům, a to stanovením výše cla, jež má být zaplaceno podle skutečného dovozu z Číny, a přidělením této částky přímo spotřebitelům za předpokladu, že dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci přenesou veškeré dodatečné náklady na konečné spotřebitele. Takto vypočítaný dopad na náklady je podstatně nižší než 0,5 EUR/m2. Připomíná se, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že v Unii činí průměrná roční spotřeba u spotřebitelů přibližně 2,2 m2 na osobu. Vzhledem k nízkému dopadu cla na metr čtvereční bude zvýšení nákladů pravděpodobně omezené, a to i v případě, že spotřebitel nakoupí značné množství dotčeného výrobku za účelem stavby nebo renovace.
5. Závěr týkající se zájmu Unie
(185)
Lze očekávat, že uložení opatření pomůže výrobnímu odvětví Unie s následnými příznivými dopady na podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie a snížením hrozby uzavírání podniků a snižování počtu pracovníků.
(186)
Mimoto lze předpokládat, že uložení opatření bude mít omezený dopad na uživatele/dovozce, kteří budou moci pořizovat dodávky u široké škály dodavatelů na trhu Unie a v ostatních třetích zemích.
(187)
Na základě výše uvedených skutečností nelze dospět k závěru, že uložení opatření není v zájmu Unie.
G. KONEČNÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
1.1 Zveřejnění
(188)
Dvě zúčastněné strany uvedly, že Komise měla v prozatímním ånařízení zveřejnit rozpětí cenového podbízení, a jedna z nich tvrdila, že nezveřejnění tohoto údaje znamená, že zúčastněné strany nemohly posoudit, zda bylo náležitě uplatněno pravidlo nižšího cla.
(189)
V reakci na výše uvedené skutečnosti jsou zveřejněna prozatímní rozpětí:
Společnost
Rozpětí újmy
Skupina Wonderful
52,6 %
Skupina Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
73,9 %
Všichni ostatní spolupracující výrobci
66,0 %
Zbytkové rozpětí
95,8 %
1.2 Rozpětí újmy
(190)
Jedna strana tvrdila, že pro zjištění újmy použila Komise nejednotný přístup a měla své závěry založit na vážených průměrných údajích pro celé výrobní odvětví.
(191)
V souvislosti s tímto tvrzením se poznamenává, že zjištění týkající se úrovně pro odstranění újmy vycházejí z ověřených údajů od konkrétních společností, jež byly považovány za nejspolehlivější základ k tomu, aby byly zohledněny všechny příslušné skutečnosti pro účely srovnání. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(192)
Vzhledem k výše dosaženým závěrům ohledně dumpingu, výsledné újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz z Číny.
(193)
Pro účely stanovení úrovně těchto cel byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(194)
Považovalo se proto se vhodné vypočítat rozpětí cenového podbízení na základě cen zjištěných z údajů, které poskytli výrobci v Unii a čínští vývozci.
(195)
Při výpočtu výše antidumpingového cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by clo mělo být vypočítáno tak, aby výrobnímu odvětví Unie umožnilo pokrýt výrobní náklady a dosáhnout přiměřeného zisku. Usuzovalo se, že tímto přiměřeným ziskem před zdaněním je zisk, jehož by výrobní odvětví tohoto typu dosáhlo za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. pokud by neexistoval dumpingový dovoz, u prodeje obdobného výrobku v Unii. Tento zisk byl stanoven s přihlédnutím k ziskovosti ve výši 3,9 %, jíž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2007, jak je uvedeno v tabulce 12 prozatímního nařízení.
(196)
Zjištěná rozpětí újmy jsou tato:
Společnost
Rozpětí újmy
Skupina Wonderful
58,5 %
Skupina Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
58,6 %
Všichni ostatní spolupracující výrobci
65,0 %
Zbytkové rozpětí
82,3 %
(197)
Podotýká se, že rozpětí újmy u „všech ostatních spolupracujících výrobců“ bylo stanoveno bez použití údajů skupiny Kito, jelikož skupina Kito nebyla součástí vzorku, a aby bylo zajištěno, že je v souladu se způsobem výpočtu dumpingového rozpětí pro „všechny ostatní spolupracující výrobce“. (Viz čl. 9 odst. 6 první věta základního nařízení.) Pro skupinu Kito se s ohledem na použití článku 18 základního nařízení použije zbytkové rozpětí újmy, jak je uvedeno v 54. bodě odůvodnění.
(198)
Podotýká se rovněž, že rozpětí cenového podbízení jsou vyšší než zjištěná dumpingová rozpětí uvedená v 88. až 93. bodě odůvodnění, a proto by jako základ pro stanovení výše cel mělo v souladu s pravidlem nižšího cla sloužit dumpingové rozpětí.
(199)
V zájmu zajištění rovného zacházení mezi novými vyvážejícími výrobci a spolupracujícími společnostmi nezařazenými do vzorku uvedenými v příloze I tohoto nařízení by mělo být přijato ustanovení zajišťující, že se na nové výrobce bude vztahovat vážený průměr cla uloženého spolupracujícím společnostem nezařazeným do vzorku, jelikož noví výrobci by jinak neměli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení vzhledem k tomu, že čl. 11 odst. 4 neplatí v případě, kdy byl použit výběr vzorku.
2. Celní prohlášení
(200)
Statistické údaje týkající se dotčeného výrobku se často vyjadřují v metrech čtverečních. Nicméně pro dotčený výrobek není v kombinované nomenklatuře stanovené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (6) žádná taková doplňková jednotka uvedena. Je proto nezbytné stanovit, že v prohlášení o propuštění do volného oběhu se má kromě hmotnosti v kilogramech nebo tunách uvádět pro dovoz i počet metrů čtverečních dotčeného výrobku.
3. Konečný výběr prozatímního cla
(201)
Vzhledem k velikosti zjištěného dumpingového rozpětí a na základě úrovně újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností.
(202)
Jestliže jsou konečná cla vyšší než prozatímní cla, vyberou se s konečnou platností pouze zajištěné částky ve výši prozatímního cla, zatímco částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, by se měly uvolnit.
4. Forma opatření
(203)
Jedna zúčastněná strana navrhla, aby opatření měla formu minimální dovozní ceny namísto valorických cel. Minimální dovozní cena však není pro dotčený výrobek vhodná, jelikož výrobek existuje ve velkém množství typů výrobků, jejichž ceny vykazují významné rozdíly, což představuje velmi vysoké riziko vzájemné kompenzace. Kromě toho se očekává, že typy výrobku se budou dále vyvíjet, pokud jde o design a konečnou úpravu, a minimální dovozní cena by pak už nebyla vhodným základem pro výši cla. Proto se žádost o uložení opatření ve formě minimální dovozní ceny zamítá.
(204)
Jiná strana požadovala, aby měla opatření formu dovozních kvót. Avšak dovozní kvóty nejsou ani v souladu se základním nařízením, ani s mezinárodně dohodnutými pravidly. Proto musela být žádost zamítnuta,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz glazovaných a neglazovaných keramických dlaždic a obkládaček, obkládaček pro krby nebo stěny; glazovaných a neglazovaných keramických mozaikových kostek a podobných výrobků, též na podložce, v současnosti kódů KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 a 6908 90 99, pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost
Clo
Doplňkový kód TARIC
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co. Ltd; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
36,5 %
B010
Společnosti uvedené v příloze I
30,6 %
Všechny ostatní společnosti
69,7 %
B999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li tato faktura předložena, použije se celní sazba platná pro všechny ostatní společnosti.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 258/2011 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz keramických obkládaček, v současnosti kódů KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 a 6908 90 99, pocházejících z Čínské lidové republiky budou vybrány s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, budou uvolněny.
Článek 3
Pokud jakýkoli výrobce z Čínské lidové republiky předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že v období šetření (tj. od 1. dubna 2009 do 31. března 2010) nevyvážel zboží popsané v čl. 1 odst. 1 pocházející z Čínské lidové republiky, o tom, že není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a o tom, že po skončení období šetření vyvezl dotčené zboží do Unie nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie, může Rada na návrh Komise a po konzultaci s poradním výborem prostou většinou změnit čl. 1 odst. 2 tak, aby bylo pro tohoto výrobce stanoveno clo platné pro spolupracující výrobce nezařazené do vzorku, tj. 30,6 %.
Článek 4
Při předložení prohlášení o propuštění do volného oběhu v souvislosti s výrobky uvedenými v článku 1 se do příslušného pole takového prohlášení zapíše počet metrů čtverečních dovezených výrobků.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. září 2011.