KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 404/2011
af 8. april 2011
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1224/2009 af 20.november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik, om ændring af forordning (EF) nr. 847/96, (EF) nr. 2371/2002, (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 768/2005, (EF) nr. 2115/2005, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94 og (EF) nr. 1966/2006 (1), særlig artikel 6, stk. 5, artikel 7, stk. 5, artikel 8, stk. 1, artikel 9, stk. 5, artikel 14, stk. 10, artikel 15, stk. 9, artikel 16, stk. 2, artikel 21, stk. 7, artikel 22, stk. 7, artikel 23, stk. 5, artikel 24, stk. 8, artikel 25, stk. 2, artikel 32, artikel 37, stk. 4, artikel 40, stk. 6, artikel 55, stk. 5, artikel 58, stk. 9, artikel 60, stk. 7, artikel 61, artikel 64, stk. 2, artikel 72, stk. 5, artikel 73, stk. 9, artikel 74, stk. 6, artikel 75, stk. 2, artikel 76, stk. 4, artikel 78, stk. 2, artikel 79, stk. 7, artikel 92, stk. 5, artikel 103, stk. 8, artikel 105, stk. 6, artikel 106, stk. 4, artikel 107, stk. 4, artikel 111, stk. 3, artikel 116, stk. 6, artikel 117, stk. 4 og artikel 118, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge forordning (EF) nr. 1224/2009 (i det følgende benævnt »kontrolforordningen«) skal der vedtages gennemførelsesbestemmelser til forordningen og foranstaltninger til gennemførelse af nogle af dens bestemmelser.
(2)
For at sikre, at sådanne gennemførelsesbestemmelser anvendes ensartet, må der fastlægges visse definitioner.
(3)
Ifølge kontrolforordningens artikel 6, stk. 1, må et EU-fiskerfartøj kun anvendes til kommerciel udnyttelse af levende akvatiske ressourcer, hvis det har en gyldig fiskerilicens. Ifølge kontrolforordningens artikel 7, stk. 1, må et EU-fiskerfartøj kun udøve specifikke fiskeriaktiviteter, hvis disse er anført i en gyldig fiskeritilladelse. Der bør fastsættes fælles bestemmelser for udstedelse og forvaltning af sådanne fiskerilicenser og fiskeritilladelser for at sikre en fælles standard for de oplysninger, som sådanne bør indeholde.
(4)
Ifølge kontrolforordningens artikel 8, stk. 1, skal føreren af et fiskerfartøj opfylde betingelserne og overholde restriktionerne for mærkning og identifikation af fiskerfartøjer og deres redskaber. Da sådanne betingelser og begrænsninger gælder for EU-farvande, bør de fastsættes på EU-plan.
(5)
Ifølge kontrolforordningens artikel 9, stk. 1, skal medlemsstaterne have og anvende et satellitbaseret fartøjsovervågningssystem med henblik på effektiv overvågning af fiskeri, der udøves af fiskerfartøjer, som fører deres flag, uanset hvor disse fartøjer måtte befinde sig, og af fiskeri i medlemsstaternes farvande. Der bør fastsættes fælles specifikationer på EU-plan for sådanne systemer. I specifikationerne bør der fastsættes bl.a. egenskaber for satellitsporingsanordninger, nærmere bestemmelser for overførsel af positionsdata og regler, som anvendes i tilfælde af tekniske fejl eller funktionssvigt i satellitsporingsanordningerne.
(6)
Ifølge kontrolforordningens artikel 14, stk. 1, skal førere af EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på mindst 10 meter føre en fiskerilogbog over deres aktiviteter. Det bør fastsættes, hvilke oplysninger der skal registreres i fiskerilogbøgerne, og hvilket format fiskerilogbøgerne skal have.
(7)
Ifølge kontrolforordningens artikel 14, stk. 7, skal førere af EU-fiskerfartøjer ved omregning af vægten af opbevaret eller forarbejdet fisk til levende vægt anvende omregningsfaktorer fastsat på EU-plan. Der bør derfor fastsættes sådanne omregningsfaktorer.
(8)
Ifølge kontrolforordningens artikel 15, stk. 1, skal førere af fiskerfartøjer med en længde overalt på mindst 12 meter registrere deres fiskerilogbogsdata elektronisk. Der bør fastsættes krav til elektronisk registrering og overførsel af disse oplysninger, ligesom formatet bør fastsættes.
(9)
Ifølge kontrolforordningens artikel 21, stk. 1, og artikel 23, stk. 1, skal førere af EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på mindst 10 meter udfylde og indsende omladnings- og landingsopgørelser. Det bør fastsættes, hvilke oplysninger sådanne meddelelser skal indeholde, ligesom der bør fastsættes nærmere bestemmelser for indsendelse heraf.
(10)
Ifølge kontrolforordningens artikel 22, stk. 1, og artikel 24 stk. 1, skal landings- og omladningsopgørelser registreres og overføres elektronisk. Der bør fastsættes krav til elektronisk registrering og overførsel af disse data, ligesom formatet bør fastsættes.
(11)
Ifølge kontrolforordningens artikel 16, stk. 1, og artikel 25, stk. 1, skal medlemsstaterne ved stikprøvekontrol overvåge de aktiviteter, som fiskerfartøjer, der er fritaget for fiskerilogbogskravet og landingsopgørelser, udøver. For at sikre fælles standarder for sådan stikprøvekontrol bør der fastsættes nærmere bestemmelser på EU-plan.
(12)
Ifølge kontrolforordningens artikel 37 skal Kommissionen træffe korrigerende foranstaltninger, når Kommissionen har forbudt fiskeri, fordi den skønner, at de fiskerimuligheder, som en medlemsstat eller en gruppe af medlemsstater eller EU har, er udtømte, og det viser sig, at en medlemsstat faktisk ikke har opbrugt sine fiskerimuligheder. Der bør vedtages passende bestemmelser for omfordeling af sådanne fiskerimuligheder, hvor der tages hensyn til, om EU har en samlet tilladt fangstmængde (TAC) eller ej, eller om omstændighederne ikke tillader en sådan omfordeling på grund af den årlige fastsættelse af fiskerimuligheder.
(13)
Kontrolforordningens artikel 39-41 indeholder bestemmelser, der skal sikre, at fiskerfartøjernes maksimalt tilladte maskineffekt ikke overskrides. Der bør fastsættes tekniske bestemmelser for de relevante certificeringer og kontroller, som skal foretages på dette område.
(14)
Ifølge kontrolforordningens artikel 55 skal medlemsstaterne sikre, at rekreativt fiskeri foregår på en måde, der er forenelig med den fælles fiskeripolitiks mål. For bestande, der er omfattet af en genopretningsplan, bør medlemsstaterne indsamle data om rekreativt fiskeri. Hvis sådant fiskeri har betydelig indvirkning på ressourcerne, kan Rådet vedtage specifikke forvaltningsforanstaltninger. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser for opstilling af prøvetagningsplaner, så medlemsstaterne kan overvåge, hvor store fangster af bestande, der er omfattet af genopretningsplaner, der tages af fartøjer, som udøver rekreativt fiskeri, i farvande under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion.
(15)
For at en sådan kontrolordning kan være dækkende, bør den omfatte hele produktions- og afsætningskæden. Ifølge kontrolforordningens artikel 58 skal der indføres et sammenhængende sporbarhedssystem, som skal sikre, at alle partier af fiskevarer og akvakulturprodukter er sporbare i alle produktions-, forarbejdnings- og distributionsled lige fra fangst eller høst til detailsalg. Der bør fastsættes fælles bestemmelser for procedurer for identifikation af de pågældende varer og produkter.
(16)
Ifølge kontrolforordningens artikel 60 skal fiskevarer vejes på systemer, der er godkendt af de ansvarlige myndigheder, medmindre medlemsstaten har indført en prøvetagningsplan, som er godkendt af Kommissionen. Der bør fastsættes fælles bestemmelser i alle medlemsstater for vejning af ferske og frosne fiskevarer, for vejning af fiskevarer, der omlades, og for vejning af fiskevarer efter transport fra landingsstedet.
(17)
Ifølge kontrolforordningens artikel 61 kan en medlemsstat give tilladelse til, at fiskevarer vejes efter transport, forudsat at medlemsstaten har indført en kontrolplan, eller, hvis fiskevarerne transporteres til en anden medlemsstat, at de pågældende medlemsstater har indført et fælles kontrolprogram, som er godkendt af Kommissionen og baseret på en risikobaseret metode fastlagt af Kommissionen. En sådan risikobaseret metode bør defineres.
(18)
Fiskeriet efter sild, makrel og hestemakrel har visse særlige karakteristika. Der bør derfor fastsættes særlige regler for vejning og relaterede procedurer for at tage højde for sådanne særlige karakteristika.
(19)
Ifølge kontrolforordningens artikel 64 skal der vedtages detaljerede regler for salgsnotaers indhold. Der bør derfor i denne forordning fastsættes sådanne regler.
(20)
Ifølge kontrolforordningens artikel 71 og 72 skal medlemsstaterne overvåge EU-farvande og træffe de fornødne foranstaltninger, hvis en observation ikke svarer til de oplysninger, de ligger inde med. Der bør fastsættes fælles bestemmelser for overvågningsrapporters indhold og fremsendelsesmåde.
(21)
I kontrolforordningens artikel 73 åbnes der mulighed for, at Rådet kan oprette kontrolobservatørordninger, ligesom det i generelle linjer fastsættes, hvilken profil og hvilke opgaver kontrolobservatører om bord på fiskerfartøjer skal have. Der bør derfor fastsættes nærmere regler for anvendelse af kontrolobservatører og for deres opgaver.
(22)
Ifølge kontrolforordningens afsnit VII, kapitel I, bør der fastsættes regler for, hvordan inspektion skal foretages, for at fremme en standardiseret gennemførelse af medlemsstaternes kontrolaktiviteter. Der bør fastsættes regler for de inspektionsansvarlige embedsmænds adfærd, ligesom det bør fastsættes, hvilke forpligtelser medlemsstaterne har med hensyn til adfærden hos de embedsmænd, der bemyndiges til at foretage sådan inspektion. Samtidig bør operatørernes opgaver i forbindelse med inspektion klarlægges. Der bør også vedtages fælles principper for inspektionsprocedurer på havet, i havne, under transport og på afsætningssteder samt for inspektionsrapporter og deres fremsendelse.
(23)
Ifølge kontrolforordningens artikel 79 kan EU-kontrollører foretage inspektion i EU-farvande og på EU-fiskerfartøjer uden for EU-farvande. Der bør udarbejdes bestemmelser for udnævnelsen af EU-kontrollører, for kontrollørernes opgaver og forpligtelser og for opfølgning af rapporter.
(24)
Ifølge kontrolforordningens artikel 92 skal der indføres et pointsystem for alvorlige overtrædelser med henblik på at sikre, at den fælles fiskeripolitiks regler overholdes, og at der er ens konkurrencevilkår i alle EU-farvande. For at opnå dette er det nødvendigt at fastsætte fælles EU-regler for anvendelsen af et sådant pointsystem, herunder en liste over, hvor mange point der skal tildeles for hver alvorlig overtrædelse.
(25)
Ifølge kontrolforordningens artikel 5, stk. 6, og artikel 103 er det en forudsætning for ydelse af finansiel støtte i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om Den Europæiske Fiskerifond (2) og Rådets forordning (EF) nr. 861/2006 af 22. maj 2006 om EF-finansieringsforanstaltninger til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik og havretten (3), at medlemsstaterne overholder deres forpligtelser med hensyn til bevarelse af fiskeressourcer og fiskerikontrol, idet Kommissionen under visse omstændigheder har mulighed for at suspendere og lade sådan finansiel støtte bortfalde. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser for sådanne foranstaltninger.
(26)
Ifølge kontrolforordningens artikel 107 kan Kommissionen nedsætte kvoter i tilfælde af, at en medlemsstat ikke overholder reglerne for bestande, der er omfattet af flerårige planer, når en sådan misligholdelse af reglerne medfører en alvorlig trussel mod bevarelsen af sådanne bestande. Der bør derfor fastsættes regler for omfanget af en sådan nedsættelse under hensyn til, hvilken form for misligholdelse der er tale om, hvilken indvirkning den får, og hvor alvorlig den pågældende ressource er truet.
(27)
I afsnit XII, kapitel I, i kontrolforordningens fastsættes der regler for håndtering af data, der registreres i medfør af den pågældende forordning, herunder en forpligtelse for medlemsstaterne til at oprette en elektronisk database og et valideringssystem, foruden bestemmelser for adgang til og udveksling af sådanne data. Der bør fastsættes fælles regler for fastlæggelse af procedurer for behandling af sådanne data, og Kommissionen bør sikres adgang til dataene, ligesom der bør fastsættes nærmere betingelser for dataudveksling.
(28)
Kontrolforordningens artikel 110 omhandler fjernadgang for Kommissionen eller det organ, den har udpeget, til alle computerfiler, der indeholder de data, som medlemsstaternes fiskeriovervågningscentre har registreret. Med henblik på at sikre sådan adgang bør der fastsættes klare regler for, hvilke betingelser og procedurer der bør gælde.
(29)
Ifølge kontrolforordningens artikel 114-116 skal medlemsstaterne oprette officielle websteder. For at sikre lige adgang til sådanne websteder i alle medlemsstater bør der på EU-plan fastsættes regler for sådanne websteder.
(30)
Ifølge kontrolforordningens artikel 117 skal der oprettes en gensidig støtteordning for at sikre administrativt samarbejde mellem medlemsstater og Kommissionen. Sådant administrativt samarbejde er afgørende for at sikre, at der skabes ens vilkår i EU, og at illegale aktiviteter efterforskes og sanktioneres på behørig vis. Der bør derfor opstilles regler for systematisk udveksling af oplysninger, enten efter anmodning eller spontant, og for, hvornår en anden medlemsstat kan anmodes om at træffe håndhævelsesforanstaltninger eller indsende administrative meddelelser.
(31)
Beskyttelsen af fysiske personer i forbindelse med medlemsstaternes behandling af personoplysninger er underlagt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (4). Beskyttelsen af fysiske personer i forbindelse med Kommissionens behandling af personoplysninger er underlagt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (5), bl.a. for så vidt angår krav til fortrolighed og behandlingssikkerhed, videregivelse af personoplysninger fra Kommissionen til medlemsstaterne, lovligheden af behandlingen samt de registreredes rettigheder, hvad angår oplysning om, indsigt i og berigtigelse af deres personoplysninger.
(32)
For at lette gennemførelsen af fiskerikontrolordningen bør gennemførelsesbestemmelserne samles i én forordning. Følgende Kommissionsforordninger bør derfor ophæves:
-
forordning (EØF) nr. 2807/83 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster (6)
-
forordning (EØF) nr. 3561/85 om oplysninger vedrørende de nationale kontrolmyndigheders inspektioner af fiskeriaktiviteterne (7)
-
forordning (EØF) nr. 493/87 om fastsættelse af nærmere regler til afhjælpning af skade påført ved indstilling af visse former for fiskeri (8)
-
forordning (EØF) nr. 1381/87 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer (9)
-
forordning (EØF) nr. 1382/87 om fastsættelse af bestemmelser for inspektion af fiskerfartøjer (10)
-
forordning (EF) nr. 2943/95 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser (11)
-
forordning (EF) nr. 1449/98 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 for så vidt angår indsatsrapporter (12)
-
forordning (EF) nr. 356/2005 om nærmere bestemmelser for mærkning og identifikation af passive fiskeredskaber og bomtrawl (13)
-
forordning (EF) nr. 2244/2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer (14)
-
forordning (EF) nr. 1281/2005 om forvaltning af fiskerilicenser og om, hvilke oplysninger fiskerilicenserne mindst skal indeholde (15)
-
forordning (EF) nr. 1042/2006 om gennemførelsesbestemmelser til artikel 28, stk. 3 og 4, i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (16)
-
forordning (EF) nr. 1542/2007 om landings- og vejningsprocedurer for sild, makrel og hestemakrel (17)
-
forordning (EF) nr. 1077/2008 om fastlæggelse af gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1966/2006 om elektronisk registrering og indberetning af fiskerioplysninger og om teledetektionsmetoder og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1566/2007 (18) og
-
forordning (EF) nr. 409/2009 om fastsættelse af EF-omregningskoefficienter og præsentationskoder til omregning af fisks forarbejdede vægt til levende vægt og om ændring af Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 (19).
(33)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Fiskeri og Akvakultur -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
GENERELLE BESTEMMELSER
ANVENDELSESOMRÅDE
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til EU's kontrolordning som oprettet ved kontrolforordningen.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1)
»EU-fiskerfartøj«: et fartøj som defineret i artikel 3, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 (20)
2)
»EU-farvande«: farvande som defineret i artikel 3, litra a), i forordning (EF) nr. 2371/2002
3)
»indehaver af fiskerilicens«: en fysisk eller en juridisk person, der har fået udstedt en fiskerilicens, jf. kontrolforordningens artikel 6
4)
»EU-kontrollører«: kontrollører som defineret i kontrolforordningens artikel 4, stk. 7
5)
»indretning, der tiltrækker fisk«: en flydende eller forankret anordning, der skal tiltrække fisk
6)
»passivt redskab«: ethvert fiskeredskab, hvis anvendelse ikke kræver, at det aktivt bevæges gennem vandet, herunder:
a)
hildingsgarn, indfiltringsgarn, toggegarn og bundgarn
b)
drivgarn og drivende toggegarn, der kan være forsynet med forankring, flåd og navigationsudstyr
c)
langliner, liner, tejner og fælder
7)
»bomtrawl«: ethvert trukket trawl, hvor trawlmundingen, når trawlet trækkes over havbunden, holdes udspilet ved hjælp af en bom eller lignende, der kan være forsynet med en støtteanordning
8)
»fartøjsovervågningssystem«: (FOS) som omhandlet i artikel 9, stk. 1, i kontrolforordningen: et satellitbaseret overvågningssystem for fiskerfartøjer, der regelmæssigt sender data til fiskerimyndighederne om fartøjers position, kurs og fart
9)
»satellitsporingsudstyr«: som omhandlet i artikel 4, nr. 12, i kontrolforordningen: anordning om bord på fiskerfartøjer, som automatisk sender position og tilknyttede data til fiskerikontrolcentre i henhold til lovkravene, og som gør det muligt altid at spore og identificere fiskerfartøjer
10)
»fangstrejse«: enhver rejse, som et fiskerfartøj foretager, hvor der fiskes, idet fangstrejsen betragtes som indledt, når fiskerfartøjet forlader havn, og betragtes som afsluttet, når det igen anløber havn
11)
»fiskedræt«: alle aktiviteter i forbindelse med sporing af fisk, udsætning, træk og indhaling af aktive fiskeredskaber og udsætning, indhaling eller genudsætning af passive redskaber og tømning af redskaber og opbevaringsnet for eventuel fangst samt overførsel af eventuel fangst fra transportbure til opfednings- og opdrætsbure
12)
»elektronisk fiskerilogbog«: fiskerfartøjsføreres elektroniske registrering af fiskerioplysninger, der sendes til medlemsstatens myndigheder
13)
»præsentationsform«: beskrivelse af den forarbejdningstilstand, som hele eller en del af fiskevaren er i, jf. koder og beskrivelser i bilag I
14)
»EU-fiskerikontrolagenturet«: agenturet defineret i artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 768/2005 (21)
15)
»observation«: enhver visuel observation af et fiskerfartøj, som en medlemsstats ansvarlige myndigheder foretager
16)
»kommercielt følsomme oplysninger«: oplysninger, som, hvis de frigives, må forventes at skade en operatørs kommercielle interesser
17)
»elektronisk valideringssystem«: et system til kontrol af, at alle data, som er registreret i medlemsstaternes databaser, er korrekte, fyldestgørende og indsendt til tiden
18)
»webtjeneste«: et softwaresystem, der er udformet med henblik på at støtte indbyrdes kompatibel interaktion mellem maskiner over et netværk.
AFSNIT II
GENERELLE BETINGELSER FOR ADGANG TIL FARVANDE OG RESSOURCER
KAPITEL I
Fiskerilicenser
Artikel 3
Udstedelse og forvaltning af fiskerilicenser
1. En fiskeritilladelse som omhandlet i kontrolforordningens artikel 6 gælder kun for ét EU-fiskerfartøj.
2. Medlemsstaterne udsteder fiskerilicenser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 6 til deres fiskerfartøjer og forvalter og inddrager dem efter bestemmelserne i denne forordning.
3. Fiskerilicenser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 6 skal som et minimum indeholde de oplysninger, der er fastsat i bilag II.
4. Fiskerilicenser udstedt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1281/2005 betragtes som fiskerilicenser udstedt i overensstemmelse med nærværende forordning, hvis de som et minimum indeholder de oplysninger, der kræves i henhold til denne artikels stk. 3.
5. En fiskerilicens er kun gyldig, hvis de betingelser, der ligger til grund for udstedelsen, stadig er opfyldt.
6. Hvis en fiskerilicens midlertidigt suspenderes eller inddrages permanent, underretter flagstatens myndigheder øjeblikkeligt indehaveren af fiskerilicensen herom.
7. Den samlede fiskerikapacitet, udtrykt i GT eller kW, som fastsat i de fiskerilicenser, som en medlemsstat har udstedt, må på intet tidspunkt overstige de maksimale kapacitetsniveauer for den pågældende medlemsstat som fastlagt efter artikel 12 og 13 i forordning (EF) nr. 2371/2002, Kommissionens forordning (EF) nr. 1438/2003 (22), Rådets forordning (EF) nr. 639/2004 (23) og Kommissionens forordning (EF) nr. 2104/2004 (24).
KAPITEL II
Fiskeritilladelser
Artikel 4
Fiskeritilladelser
1. En fiskeritilladelse som omhandlet i kontrolforordningens artikel 7 gælder kun for ét EU-fiskerfartøj.
2. Fiskeritilladelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 7 skal som et minimum indeholde de oplysninger, der er fastsat i bilag III. Flagmedlemsstaten sikrer, at oplysningerne i fiskeritilladelsen er korrekte og i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks regler.
3. Fiskeritilladelser udstedt i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 (25) betragtes som fiskerilicenser udstedt i overensstemmelse med nærværende forordning, hvis de som et minimum indeholder de oplysninger, der kræves i henhold til denne artikels stk. 2.
4. En fiskeritilladelse som omhandlet i stk. 2 og en fiskerilicens som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i denne forordning kan være indeholdt i samme dokument.
5. EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på under 10 m, der udelukkende fisker i deres flagmedlemsstaters territorialfarvande, er fritaget for forpligtelsen til at have en fiskeritilladelse, jf. dog eventuelle særregler.
6. Artikel 3, stk. 2 og 5, i denne forordning finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 5
Fortegnelse over fiskeritilladelser
1. Når de websteder, der er omhandlet i artikel 114 i kontrolforordningen, er blevet oprettet og senest den 1. januar 2012 giver medlemsstaterne på en sikret del af deres officielle websted adgang til fortegnelsen over fiskerfartøjer, som har fået udstedt fiskeritilladelse som omhandlet i artikel 7 i kontrolforordningen, inden de pågældende fiskeritilladelser bliver gyldige, jf. dog eventuelle særregler. Hvis fortegnelsen ændres, ajourfører de fortegnelsen, inden ændringerne træder i kraft.
2. Hvis medlemsstaterne anmodes om det, stiller de for perioden 1. januar 2011-31. december 2011 en fortegnelse over de af deres fartøjer, der har fået udstedt fiskeritilladelse for 2011, til rådighed for Kommissionen. Hvis fortegnelsen ændres, underretter de Kommissionen om enhver ændring af fortegnelsen, inden ændringerne træder i kraft.
KAPITEL III
Mærkning og identifikation af fiskerfartøjer og redskaber
Afdeling 1
Mærkning og identifikation af fiskerfartøjer
Artikel 6
Fiskerfartøjers mærkning
EU-fiskerfartøjer skal være mærket således:
a)
bogstav(er) for den havn eller det distrikt, hvor fiskerfartøjet er registreret, og nummer, som fartøjet er registreret under, skal være påmalet eller på anden måde påført begge sider af forstævnen så højt over vandet som muligt, så mærkningen er klart synlig fra havet og fra luften, i en farve, der danner kontrast til den bund, hvorpå den er malet
b)
for EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på over 10 m, men under 17 m, skal bogstaver og tal være mindst 25 cm høje med en stregtykkelse på mindst 4 cm, og for EU-fiskerfartøjer med en længde på mindst 17 m skal bogstaver og tal være mindst 45 cm høje med en stregtykkelse på mindst 6 cm
c)
flagmedlemsstaten kan foreskrive, at det internationale radiokaldesignal (IRCS) eller havnekendingsnummeret skal være malet oven på styrehuset, således at det er klart synligt fra luften, i en farve, der danner kontrast til den bund, hvorpå det er malet.
d)
kontrastfarverne skal være hvid og sort
e)
havnekendingsnummeret, som er påmalet eller på anden måde påført EU-fiskerfartøjets skrog, må ikke kunne fjernes, ligesom det heller ikke må udviskes eller ændres eller være ulæseligt, tildækket eller skjult.
Artikel 7
Dokumenter, som EU-fiskerfartøjer skal medføre
1. Føreren af et EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på mindst 10 m skal medføre dokumenter, der er udstedt af en ansvarlige myndigheder i fartøjets registreringsmedlemsstat, og som mindst indeholder følgende oplysninger om fartøjet:
a)
fartøjets eventuelle navn
b)
bogstav(er) for den havn eller det distrikt, hvor fartøjet er registreret, og nummer, som fartøjet er registreret under
c)
fartøjets eventuelle internationale radiokaldesignal
d)
ejerens/ejernes og i givet fald befragterens/befragternes navn og adresse
e)
længde overalt, fremdrivningsmaskineffekt og bruttotonnage og for fiskerfartøjer, der blev taget i brug den 1. januar 1987 eller senere, ibrugtagningsdato.
2. På EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på mindst 17 m og med lastrum til fisk medfører fartøjsføreren nøjagtige tegninger med beskrivelse af fartøjets lastrum, herunder angivelse af alle adgangssteder og lastrumskapacitet i kubikmeter.
3. Føreren af et EU-fartøj med tanke med nedkølet havvand skal medføre et ajourført dokument med angivelse af tankenes kalibrering i kubikmeter med intervaller på 10 cm.
4. De dokumenter, der er omhandlet i stk. 2 og 3, skal certificeres af flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder. Enhver ændring af karakteristikaene anført i de dokumenter, der er omhandlet i stk. 1-3, skal certificeres af en ansvarlig myndighed i flagmedlemsstaten.
5. De dokumenter, der er omhandlet i denne artikel, fremlægges på anmodning af embedsmændene til kontrol og inspektion.
Afdeling 2
Mærkning og identifikation af fiskeredskaber
Artikel 8
Mærkning af hjælpefartøjer og indretninger, der tiltrækker fisk
Eventuelle hjælpefartøjer, der medbringes om bord på fiskerfartøjer, og indretninger, der tiltrækker fisk, skal være mærket med havnekendingsnummeret på det EU-fiskerfartøj, som de tilhører.
Artikel 9
Generelle bestemmelser for passive redskaber og bomtrawl
1. Bestemmelserne i denne forordnings artikel 9-12 finder anvendelse på EU-fiskerfartøjer, der fisker i EU-farvande og bestemmelserne i denne forordnings artikel 13-17 finder anvendelse på EU-farvande uden for 12 sømil målt fra kystmedlemsstaternes basislinjer.
2. I EU-farvande som omhandlet i stk. 1 er det forbudt at fiske med passive redskaber, bøjer og bomtrawl, der ikke er mærket og identificerbare efter bestemmelserne i denne forordnings artikel 10-17.
3. I EU-farvande som omhandlet i stk. 1 er det forbudt at medføre følgende:
a)
bomtrawlsbomme, der ikke er mærket med fartøjets havnekendingsnummer, jf. denne forordnings artikel 10
b)
passive redskaber, der ikke er mærket efter denne forordnings artikel 11, stk. 2
c)
bøjer, der ikke er mærket efter denne forordnings artikel 13, stk. 2.
Artikel 10
Regler for bomtrawl
Føreren af et EU-fiskerfartøj eller dennes repræsentant skal sørge for, at hver samlet bomtrawl, der medføres eller anvendes til fiskeri, på bommen er tydeligt mærket med det pågældende fiskerfartøjs havnekendingsnummer.
Artikel 11
Regler for passive redskaber
1. Føreren af et EU-fiskerfartøj eller dennes repræsentant skal sørge for, at hvert passivt redskab, der medføres eller anvendes til fiskeri, er tydeligt mærket og identificerbart efter bestemmelserne i denne artikel.
2. Hvert passivt redskab, der anvendes til fiskeri, skal være permanent mærket med havnekendingsnummeret på det fiskerfartøj, som det tilhører:
a)
for net, på et mærke fastgjort til den øverste maskerække
b)
for liner og langliner, på et mærke fastgjort dér, hvor linen er fastgjort til ankerbøjen
c)
for tejner og fælder, på et mærke fastgjort til linen
d)
for passive redskaber, der er over én sømil lange, på mærker, der er fastgjort i overensstemmelse med litra a), b) og c) med regelmæssige mellemrum på højst én sømil, så ingen del af et passivt redskab, der er over én sømil langt, er uafmærket.
Artikel 12
Regler for mærkning
1. Mærkerne skal:
a)
være lavet af et holdbart materiale
b)
være solidt fastgjort til redskabet
c)
være mindst 65 mm brede
d)
være mindst 75 mm lange.
2. Mærker må ikke kunne fjernes, ligesom de heller ikke må udviskes eller ændres eller være ulæselige, tildækket eller skjult.
Artikel 13
Regler for bøjer
1. Føreren af et EU-fiskerfartøj eller dennes repræsentant skal sørge for, at der til hvert passivt redskab, der anvendes til fiskeri, fastgøres to endemarkeringsbøjer og mellemmarkeringsbøjer, som er tilrigget i overensstemmelse med bilag IV, og at de anvendes efter bestemmelserne i denne afdeling.
2. Hver ende- og mellemmarkeringsbøje skal være forsynet med havnekendingsnummeret på det fiskerfartøj, som de tilhører, og som har anbragt disse bøjer, således:
a)
havnekendingsnummeret skal være anført så højt over vandoverfladen som muligt, så det tydeligt kan ses
b)
havnekendingsnummeret skal have en farve, der danner kontrast til den bund, det er anført på.
3. Havnekendingsnummeret anført på markeringsbøjen må ikke udviskes eller ændres eller være ulæseligt.
Artikel 14
Regler for reb
1. Rebene mellem bøjerne og de passive redskaber skal være fremstillet af et synkende materiale eller være nedtynget.
2. Rebene mellem endemarkeringsbøjerne og hvert redskab skal være fastgjort til det pågældende redskabs ender.
Artikel 15
Regler for endemarkeringsbøjer
1. Endemarkeringsbøjer anbringes på en sådan måde, at det hele tiden er muligt at se, hvor redskabet ender.
2. Stagen på hver bøje skal rage mindst én meter op over havoverfladen målt fra flåddets top til det nederste flags underkant.
3. Endemarkeringsbøjer skal være farvede, men må hverken være røde eller grønne.
4. Hver endemarkeringsbøje skal være udstyret med:
a)
ét eller to rektangulære flag, idet der, hvis der kræves to flag på samme bøje, skal være mindst 20 cm mellem dem, og idet flag for enderne af ét og samme redskab skal have samme størrelse og farve og ikke må være hvide
b)
ét eller to lys, der skal være gule, blinke med et interval på 5 sekunder (F1 Y 5s) og kunne ses mindst to sømil væk.
5. Hver endemarkeringsbøje kan være forsynet med et topmærke med én eller to mindst 6 cm brede lysrefleksstrimler, der hverken må være røde eller grønne.
Artikel 16
Regler for fastgørelse af endemarkeringsbøjer
1. Endemarkeringsbøjer fastgøres til passive redskaber således:
a)
i den vestlige sektor (dvs. halvcirklen fra syd gennem vest til nord) fastgøres en bøje tilrigget med to flag, to lysrefleksstrimler, to lys, og et mærke i overensstemmelse med denne forordnings artikel 12
b)
i den østlige sektor (dvs. halvcirklen fra nord gennem øst til syd) fastgøres en bøje tilrigget med ét flag, én lysrefleksstrimmel, ét lys, og et mærke i overensstemmelse med denne forordnings artikel 12.
2. Mærket skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i denne forordnings artikel 13, stk. 2.
Artikel 17
Mellemmarkeringsbøjer
1. Passive redskaber, der er over fem sømil lange, udstyres med mellemmarkeringsbøjer, således:
a)
der må højst være fem sømil mellem mellemmarkeringsbøjer, så ingen del af redskabet ud over fem sømil er uafmærket
b)
mellemmarkeringsbøjer skal være forsynet med et blinkende lys, der skal være gult, blinke med et interval på 5 sekunder (F1 Y 5s) og kunne ses mindst to sømil væk. Mellemmarkeringbøjer skal have samme specifikationer som endemarkeringsbøjen i den østlige sektor, bortset fra at flaget skal være hvidt.
2. Uanset stk. 1 skal passive redskaber, der er over én sømil lange, i Østersøen udstyres med mellemmarkeringsbøjer. Der må højst være én sømil mellem mellemmarkeringsbøjerne, så ingen del af redskabet ud over én sømil er uafmærket.
Mellemmarkeringsbøjer skal have samme specifikationer som endemarkeringsbøjen i den østlige sektor, bortset fra følgende:
a)
Flagene skal være hvide.
b)
Hver femte mellemmarkeringsbøje skal være udstyret med en radarreflektor, der giver et ekko på mindst to sømil.
KAPITEL IV
Fartøjsovervågningssystem
Artikel 18
Krav til EU-fiskerfartøjers satellitsporingsanordninger
1. EU-fiskerfartøjer, der er omfattet af fartøjsovervågningssystemet, må ikke forlade havn, medmindre de er udstyret med en fuldt funktionsdygtig satellitsporingsanordning, jf. dog artikel 25, stk. 3, i denne forordning.
2. Når et EU-fiskerfartøj er i havn, må satellitsporingsanordningen kun slås fra, hvis:
a)
der er givet forhåndsmeddelelse herom til flagmedlemsstatens og kystmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter (FOC)
b)
den efterfølgende rapport viser, at EU-fiskerfartøjet ikke har skiftet position i forhold til den foregående rapport.
Flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder kan give tilladelse til, at forhåndsmeddelelsen omhandlet i litra a) erstattes af en FOS-meddelelse eller -alarm, som systemet automatisk genererer, og som viser, at EU-fiskerfartøjet befinder sig i et forud fastsat geografisk område i en havn.
3. Dette kapitel gælder ikke for EU-fiskerfartøjer, der udelukkende anvendes i forbindelse med akvakultur.
Artikel 19
Specifikationer for satellitsporingsanordninger
1. Satellitsporingsanordninger installeret om bord på EU-fiskerfartøjer, skal sikre, at der til flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter regelmæssigt automatisk overføres følgende data:
a)
fiskerfartøjets identifikation
b)
fiskerfartøjets seneste geografiske position med en fejlmargin på under 500 m og et konfidensinterval på 99 %
c)
dato og klokkeslæt (UTC) for bestemmelsen af fiskerfartøjets position
d)
fiskerfartøjets øjeblikkelige fart og kurs.
2. Medlemsstaterne sikrer, at satellitsporingsanordningerne er beskyttet mod input eller output af urigtige positioner og ikke kan manipuleres.
Artikel 20
Fartøjsføreres ansvar i forbindelse med satellitsporingsanordninger
1. Føreren af et EU-fiskerfartøj sikrer, at satellitsporingsanordningerne altid er fuldt funktionsdygtige, og at de data, der er omhandlet i denne forordnings artikel 19, stk. 1, overføres.
2. Medmindre andet er fastsat i denne forordnings artikel 26, stk. 1, sørger føreren af et EU-fiskerfartøj bl.a. for:
a)
at dataene ikke ændres på nogen måde
b)
at satellitsporingsanordningernes antenne eller antenner på ingen måde obstrueres, frakobles eller blokeres
c)
at strømforsyningen til satellitsporingsanordningerne ikke afbrydes på nogen måde
d)
at satellitsporingsanordningen ikke demonteres.
3. Det er forbudt at ødelægge og beskadige satellitsporingsanordninger, at gøre dem ufunktionsdygtige eller på anden måde at foretage indgreb i dem, medmindre flagmedlemsstaten har givet tilladelse til reparation eller udskiftning af dem.
Artikel 21
Kontrolforanstaltninger, som flagmedlemsstater skal træffe
Hver flagmedlemsstat sikrer løbende og systematisk overvågning og kontrol af rigtigheden af de data, der er omhandlet i denne forordnings artikel 19, og reagerer straks, hvis det fastslås, at data er ukorrekte eller ufuldstændige.
Artikel 22
Dataoverførselshyppighed
1. Hver medlemsstat sørger for, at dets fiskeriovervågningscenter mindst hver anden time via FOS modtager de i denne forordnings artikel 19 omhandlede oplysninger om den pågældende medlemsstats fiskerfartøjer. Fiskeriovervågningscenteret kan kræve at få oplysninger med større hyppighed.
2. Fiskeriovervågningscenteret skal have kapacitet til at foretage polling af den faktiske position for hvert af medlemsstatens fiskerfartøjer.
Artikel 23
Overvågning af indsejling i og udsejling af specifikke områder
Hver medlemsstat sikrer, at dens fiskeriovervågningscenter via FOS overvåger dato og klokkeslæt for dens fiskerfartøjers indsejling i og udsejling af:
a)
ethvert havområde, hvor der gælder særlige regler for adgang til farvande og ressourcer
b)
områder med fiskeribegrænsning, jf. kontrolforordningens artikel 50
c)
områder, der reguleres af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som EU eller visse medlemsstater er medlem af
d)
farvande under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion.
Artikel 24
Overførsel af data til kystmedlemsstaten
1. Det fartøjsovervågningssystem, som hver medlemsstat opretter, skal sikre, at der til en kystmedlemsstats fiskeriovervågningscenter automatisk overføres de data, som efter denne forordnings artikel 19 kræves om medlemsstatens fiskerfartøjer, når fartøjerne befinder sig i kystmedlemsstatens farvande. Dataoverførslen skal ske samtidigt med, at flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter modtager sådanne data, og formatet skal være som vist i bilag V.
2. Kystmedlemsstater, som i fællesskab overvåger et område, kan angive en fælles modtager af de data, der kræves efter denne forordnings artikel 19. De underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
3. Hver medlemsstat sender i et format, der er kompatibelt med World Geodetic System 1984 (WGS 84), de øvrige medlemsstater og Kommissionen en fuldstændig fortegnelse over bredde- og længdekoordinater, som afgrænser medlemsstatens eksklusive økonomiske zone eller eksklusive fiskerizone. Den underretter også de øvrige medlemsstater og Kommissionen om eventuelle ændringer af sådanne koordinater. Alternativt kan medlemsstaterne offentliggøre denne fortegnelse på det websted, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 115.
4. Medlemsstaterne sikrer en effektiv samordning mellem deres ansvarlige myndigheder, hvad angår overførsel af FOS-data, jf. kontrolforordningens artikel 9, stk. 3, bl.a. ved at der til dette formål indføres klare og dokumenterede procedurer.
Artikel 25
Tekniske fejl eller funktionssvigt i satellitsporingsanordninger
1. I tilfælde af tekniske fejl eller funktionssvigt i en satellitsporingsanordning installeret om bord på et EU-fiskerfartøj skal fartøjsføreren eller den person, som har ansvaret for fiskerfartøjet, eller deres repræsentant, at regne fra det tidspunkt, hvor defekten konstateres, eller fra det tidspunkt, hvor den pågældende blev informeret i henhold til stk. 4 eller denne forordnings artikel 26, stk. 1, hver fjerde time sende flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter en ajourført geografisk fartøjsposition via et passende telekommunikationsmiddel. Medlemsstaterne bestemmer, hvilke telekommunikationsmidler der skal anvendes, og angiver dette på det websted, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 115.
2. Fiskeriovervågningscenteret i flagmedlemsstaten sikrer, at de geografiske positioner, der er omhandlet i stk. 1, straks efter modtagelsen indlæses i FOS-databasen. Manuelle FOS-data i databasen skal tydeligt kunne skelnes fra automatiske meddelelser. Sådanne manuelle FOS-data overføres i givet fald straks til kystmedlemsstaterne.
3. Efter tekniske fejl eller funktionssvigt i en satellitsporingsanordning må et EU-fiskerfartøj først forlade havn, når satellitsporingsanordningen installeret om bord fungerer til flagstatens ansvarlige myndigheders fulde tilfredshed. Uanset denne regel, kan flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter give flagmedlemsstats fiskerfartøjer tilladelse til at forlade havn med en defekt satellitsporingsanordning med henblik på reparation eller udskiftning af anordningen.
4. Flagstatens eller i givet fald kystmedlemsstatens ansvarlige myndigheder bestræber sig på at underrette fartøjets fører eller den person, som er ansvarlig for fiskerfartøjet, eller deres repræsentant, hvis der er tegn på, at satellitsporingsanordningen om bord på et EU-fiskerfartøj er defekt eller ikke er fuldt funktionsdygtigt.
5. Demontering af satellitsporingsanordningen med henblik på reparation eller udskiftning skal godkendes af flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder.
Artikel 26
Manglende modtagelse af data
1. Hvis en flagmedlemsstats fiskeriovervågningscenter i tolv på hinanden følgende timer ikke har modtaget dataoverførsler, jf. artikel 22 eller artikel 25, stk. 1, i denne forordning, underretter det hurtigst muligt EU-fiskerfartøjets fører eller operatør eller deres repræsentant(er) herom. Hvis denne situation opstår mere end tre gange i løbet af et kalenderår for et specifikt EU-fiskerfartøj, sørger flagmedlemsstaten for, at fiskerfartøjets satellitsporingsanordning efterses grundigt. Flagmedlemsstaten undersøger sagen for at vurdere, om der har været foretaget indgreb i udstyret. Uanset denne forordnings artikel 20, stk. 2, litra d), kan en sådan efterforskning indebære, at udstyret demonteres med henblik på undersøgelse.
2. Hvis et fiskeriovervågningscenter i en flagmedlemsstat i tolv timer ikke har modtaget dataoverførsler i henhold til artikel 22 eller artikel 25, stk. 1, i denne forordning, og den sidst meddelte position var i en anden medlemsstats farvande, giver det hurtigst muligt denne kystmedlemsstats fiskeriovervågningscenter meddelelse herom.
3. Når de ansvarlige myndigheder i en kystmedlemsstat observerer et EU-fiskerfartøj i den pågældende kystmedlemsstats farvande og ikke har modtaget data i henhold til artikel 24, stk. 1, eller artikel 25, stk. 2, underretter de fiskerfartøjets fører og flagmedlemsstatens overvågningscenter herom.
Artikel 27
Overvågning og registrering af fiskeri
1. Medlemsstaterne anvender de data, de modtager i henhold til artikel 22, artikel 24, stk. 1, og artikel 25, i denne forordning til effektiv overvågning af fiskerfartøjernes aktiviteter.
2. Flagmedlemsstaterne:
a)
sikrer, at alle data, der modtages i henhold til dette kapitel registreres elektronisk og opbevares i elektroniske databaser i mindst tre år
b)
træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at sådanne data kun anvendes til officiel brug
c)
træffer alle fornødne tekniske foranstaltninger til at beskytte sådanne data mod hændelig eller ulovlig destruktion, hændeligt tab, beskadigelse, videregivelse eller konsultering uden tilladelse.
Artikel 28
Kommissionens adgang til data
Kommissionen kan efter kontrolforordningens artikel 111, stk. 1, litra a), anmode medlemsstater om at sikre automatisk overførsel til Kommissionen eller det organ, den har udpeget, af data, jf. denne forordnings artikel 19, om en specifik gruppe af fiskerfartøjer og i en specifikt periode. Overførslen af data skal ske samtidigt med, at flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter modtager sådanne data, og formatet er som vist i bilag V.
AFSNIT III
FISKERIKONTROL
KAPITEL I
Fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser i papirudgave
Afdeling 1
Udfyldelse og indsendelse af fiskerilogbøger, landingsopgørelser og omladningsopgørelser i papirudgave
Artikel 29
EU-fiskerfartøjer, for hvilke fiskerilogbøger og omladnings/landingsopgørelser skal udfyldes og indsendes i papirudgave
1. Medmindre andet fremgår af særlige bestemmelser i flerårige planer, skal føreren af et EU-fiskerfartøj med en længde overalt på mindst 10 m, som ikke er omfattet af kravet om elektronisk udfyldelse og overførsel af fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser, udfylde og indsende fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser, jf. kontrolforordningens artikel 14, 21 og 23, i papirudgave. Sådanne omladnings- og landingsopgørelser kan også udfyldes og indsendes af fartøjsførerens repræsentant på fartøjsførerens vegne.
2. Kravet om udfyldelse og indsendelse af fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser i papirudgave gælder også for EU-fiskerfartøjer med en længde overalt på under 10 m, hvis de af deres flagmedlemsstat er pålagt at føre fiskerilogbog og indsende omladningsopgørelser og/eller landingsopgørelser efter kontrolforordningens artikel 16, stk. 3, og artikel 25, stk. 3.
Artikel 30
Format for fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser i papirudgave
1. For alle fiskeriområder med undtagelse af NAFO 1 og ICES V a og XIV skal fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser udfyldes og indsendes i papirudgave efter formatet vist i bilag VI. Formatet vist i bilag VII kan dog anvendes, når der er tale om fiskeri udelukkende i Middelhavet, og når det drejer sig om førere af EU-fiskerfartøjer, som ikke er omfattet af kravet om elektronisk overførsel af fiskerilogbogs-, omladningsopgørelses- og landingsopgørelsesdata, og som tager på dagsfangstrejser i et enkelt fiskeriområde.
2. For NAFO 1 og ICES V a og XIV skal fiskerilogbogen i papirudgave have det format, der er vist i bilag VIII, mens papirudgaven af omladningsopgørelser og landingsopgørelser skal have det format, der er vist i bilag IX.
3. Papirudgaven af fiskerilogbogen, omladningsopgørelsen og landingsopgørelsen som vist i bilag VI og VII føres også i overensstemmelse med stk. 1 og denne forordnings artikel 31, når sådanne EU-fiskerfartøjer fisker i tredjelandsfarvande, i farvande, som reguleres af en regional fiskeriforvaltningsorganisation, eller i andre farvande end EU-farvande, som ikke reguleres af en regional fiskeriforvaltningsorganisation, medmindre der fra det pågældende tredjelands side eller i den pågældende regionale fiskeriforvaltningsorganisations regler udtrykkeligt er krav om, at der skal udfyldes og indsendes en anden form for fiskerilogbog, omladningsopgørelse eller landingsopgørelse. Hvis tredjelandet ikke foreskriver en særlig fiskerilogbog, men stiller krav om andre data end dem, som EU kræver, skal sådanne data registreres.
4. Medlemsstaterne kan fortsat anvende fiskerilogbøger i papirudgave i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2807/83 for EU-fiskerfartøjer, der ikke er omfattet af kravet om elektronisk udfyldelse og overførsel af fiskerilogbogsdata, jf. kontrolforordningens artikel 15, indtil lagrene af fiskerilogbøger i papirudgave er opbrugt.
Artikel 31
Vejledning i udfyldelse og indsendelse af fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser i papirudgave
1. Papirudgaven af fiskerilogbogen, omladningsopgørelsen og landingsopgørelsen skal udfyldes og indsendes efter vejledningen i bilag X.
2. Hvis det i vejledningen i bilag X er anført, at anvendelsen af en regel er fakultativ, kan flagmedlemsstaten gøre den obligatorisk.
3. Alle angivelser i fiskerilogbogen, omladningsopgørelsen eller landingsopgørelsen skal være let læselige og må ikke kunne fjernes. Angivelser må ikke slettes eller ændres. Eventuelle fejl rettes ved at overstrege den ukorrekte angivelse med en enkelt streg, og den nye, korrekte angivelse skrives og paraferes af fartøjsføreren. Fartøjsføreren paraferer hver linje.
4. Føreren af et EU-fiskerfartøj eller, når det drejer sig om omladningsopgørelser og landingsopgørelser, dennes repræsentant bekræfter med sin parafering eller underskrift, at angivelserne i fiskerilogbogen, omladningsopgørelsen og landingsopgørelsen er korrekte.
Artikel 32
Frister for indsendelse af fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser i papirudgave
1. Hvis et EU-fiskerfartøj har foretaget landing i en havn eller omladning i en havn eller et sted nær flagmedlemsstatens kyst, indsender dets fører eller dennes repræsentant den originale fiskerilogbog, omladningsopgørelse og landingsopgørelse snarest muligt og senest 48 timer efter, at omladning eller landing er afsluttet, til den pågældende medlemsstats ansvarlige myndigheder. Den originale omladningsopgørelse og landingsopgørelse kan også indsendes af fartøjsførerens repræsentant på fartøjsførerens vegne.
2. Hvis der ikke landes fangster efter en fangstrejse, sender fartøjsføreren den originale fiskerilogbog og omladningsopgørelse hurtigst muligt og senest 48 timer efter ankomst i havn. Den originale omladningsopgørelse kan også indsendes af fartøjsførerens repræsentant på fartøjsførerens vegne.
3. Hvis et EU-fiskerfartøj har foretaget omladning i en havn eller et sted nær kysten eller landing i en havn i en anden medlemsstat end fartøjets flagmedlemsstat, indsendes den eller de første kopier af fiskerilogbogen, omladningsopgørelsen og landingsopgørelsen hurtigst muligt og senest 48 timer efter omladning eller landing til de ansvarlige myndigheder i den medlemsstat, hvor omladning eller landing finder sted. Den originale fiskerilogbog, omladningsopgørelse og landingsopgørelse sendes hurtigst muligt og senest 48 timer efter omladning eller landing til flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder.
4. Hvis et EU-fiskerfartøj har omladet fangst i en tredjelandshavn eller i tredjelandsfarvande eller på åbent hav eller har landet fangst i en tredjelandshavn, sendes den originale fiskerilogbog, omladningsopgørelse og landingsopgørelse hurtigst muligt og senest 48 timer efter omladning eller landing til flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder.
5. Hvis der fra et tredjelands side eller i en regional fiskeriforvaltningsorganisations regler er krav om en anden type fiskerilogbog, omladningsopgørelse eller landingsopgørelse end den, der findes i bilag VI, indsender føreren af EU-fiskerfartøjet en kopi af dette dokument til sine ansvarlige myndigheder hurtigst muligt og senest 48 timer efter omladning eller landing.
Afdeling 2
Særlige regler for fiskerilogbog i papirudgave
Artikel 33
Udfyldelse af fiskerilogbog i papirudgave
1. Fiskerilogbogen i papirudgave udfyldes med alle obligatoriske oplysninger, også selv om der ingen fangst har været:
a)
hver dag senest kl. 24.00 og før ankomst i havn
b)
ved inspektion på havet
c)
ved begivenheder som defineret i EU-lovgivningen eller af flagmedlemsstaten.
2. Der udfyldes en ny linje i fiskerilogbogen i papirudgave:
a)
for hver dag på havet
b)
når der fiskes i et nyt ICES-område eller andet fiskeriområde samme dag
c)
når der registreres data om fiskeriindsats.
3. Der udfyldes en ny side i fiskerilogbogen i papirudgave:
a)
når der skiftes til andre redskaber eller anvendes et net med en maskestørrelse fra et andet maskestørrelsesinterval
b)
hver gang fiskeriet genoptages efter omladning eller dellanding
c)
hvis antallet af kolonner ikke er tilstrækkeligt
d)
ved afsejling fra en havn, hvor fartøjet ikke har landet fangst.
4. Ved afsejling fra en havn eller efter afsluttet omladning, og hvis der stadig er fangst om bord, skal mængderne af hver art angives på en ny fiskerilogbogsside.
5. Koderne i bilag XI anvendes til at angive de anvendte fiskeredskaber under de relevante overskrifter i fiskerilogbogen i papirudgave.
Afdeling 3
Særlige regler for omladningsopgørelse og landingsopgørelse i papirudgave
Artikel 34
Overdragelse af omladningsopgørelse i papirudgave
1. Ved omladning mellem to EU-fiskerfartøjer overdrager donorfiskerfartøjs fører eller dennes repræsentant efter endt omladning en kopi af donorfartøjets omladningsopgørelse i papirudgave til modtagerfartøjets fører eller dennes repræsentant. Efter endt omladning overdrager modtagerfartøjets fører eller dennes repræsentant også en kopi af modtagerfartøjets omladningsopgørelse til donorfartøjets fører eller dennes repræsentant.
2. De kopier, der er omhandlet i stk. 1, fremlægges på anmodning af en embedsmand til kontrol og inspektion.
Artikel 35
Underskrivelse af landingsopgørelsen
Hver side af landingsopgørelsen underskrives af fartøjsføreren eller dennes repræsentant inden indsendelse.
KAPITEL II
Elektronisk fiskerilogbog, landingsopgørelse og omladningsopgørelse
Afdeling 1
Udfyldelse og overførsel af elektronisk fiskerilogbog, landingsopgørelse og omladningsopgørelse
Artikel 36
Krav om elektronisk registrerings- og indberetningssystem for EU-fiskerfartøjer
1. EU-fiskerfartøjer, der er omfattet af kravet om elektronisk udfyldelse og overførsel af fiskerilogbog, omladningsopgørelse og landingsopgørelse, jf. kontrolforordningens artikel 15, 21 og 24, må ikke forlade havn, uden at der er installeret et fuldt funktionsdygtigt elektronisk registrerings- og indberetningssystem om bord, jf. dog nærværende forordnings artikel 39, stk. 4.
2. Dette kapitel gælder ikke for EU-fiskerfartøjer, der udelukkende anvendes i forbindelse med akvakultur.
Artikel 37
Format for EU-fiskerfartøjers overførsel af data til deres flagstats ansvarlige myndighed
Medlemsstaterne fastlægger det format, som EU-fiskerfartøjer, der fører deres flag, og deres ansvarlige myndigheder skal anvende i forbindelse med udfyldelse og overførsel af fiskerilogbogs-, omladningsopgørelses- og landingsopgørelsesdata, jf. kontrolforordningens artikel 15, 21 og 24.
Artikel 38
Returmeddelelser
1. Der skal afgives returmeddelelser til EU-fiskerfartøjer for hver fremsendelse af fiskerilogbogs-, omladnings-, forhåndsmeddelelses- og landingsdata. Returmeddelelsen skal indeholde en kvittering for modtagelsen.
2. Føreren af et EU-fiskerfartøj skal opbevare returmeddelelsen, indtil fangstrejsen er afsluttet.
Artikel 39
Bestemmelser i tilfælde af tekniske fejl eller funktionssvigt i elektroniske registrerings- og indberetningssystemer
1. I tilfælde af tekniske fejl eller funktionssvigt i et elektronisk registrerings- og indberetningssystem installeret om bord på et EU-fiskerfartøj skal fartøjsføreren eller dennes repræsentant, at regne fra det tidspunkt, hvor defekten konstateres, eller fra det tidspunkt, hvor den pågældende blev informeret i henhold til denne forordnings artikel 40, stk. 1, dagligt senest kl. 24.00 sende fiskerilogbogs-, omladningsopgørelses- og landingsopgørelsesdata til flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder via et passende telekommunikationsmiddel, også selv om der ikke har været nogen fangst. Medlemsstaterne bestemmer, hvilke telekommunikationsmidler der skal anvendes, og angiver dette på det websted, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 115.
2. I tilfælde af tekniske fejl eller funktionssvigt i det elektroniske registrerings- og indberetningssystem sendes fiskerilogbogs- og omladningsopgørelsesdata også:
a)
på anmodning af flagstatens ansvarlige myndigheder
b)
umiddelbart efter afslutningen af det sidste fiskedræt eller efter afsluttet omladning
c)
inden ankomst i havn
d)
ved inspektion på havet
e)
ved begivenheder som defineret i EU-lovgivningen eller af flagstaten.
Forhåndsmeddelelses- og landingsopgørelsesdata sendes også i de tilfælde, der er omhandlet i litra a) og e).
3. De ansvarlige myndigheder i flagmedlemsstaten indlæser de data, der er omhandlet i stk. 1, i den elektroniske database straks efter modtagelsen.
4. Et EU-fiskerfartøj må, hvis der er konstateret tekniske fejl eller funktionssvigt i det elektroniske registrerings- og indberetningssystem, ikke forlade havn, før systemet igen er fuldt funktionsdygtigt, som de ansvarlige myndigheder i flagmedlemsstaten kræver, eller før disse myndigheder måtte give fartøjet tilladelse til at forlade havn selv om systemet er defekt. Flagmedlemsstaten underretter straks kystmedlemsstaten, hvis den har givet et af sine fiskerfartøjer tilladelse til at forlade havn i kystmedlemsstaten med et defekt elektronisk registrerings- og indberetningssystem.
5. Demontering af det elektroniske registrerings- og indberetningssystem med henblik på reparation eller udskiftning skal godkendes af flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder.
Artikel 40
Manglende modtagelse af data
1. Hvis de ansvarlige myndigheder i en flagmedlemsstat ikke har modtaget dataoverførsler, jf. kontrolforordningens artikel 15, 22 og 24, underretter de hurtigst muligt EU-fiskerfartøjets fører eller operatør eller deres repræsentant(er) herom. Hvis denne situation opstår mere end tre gange i løbet af et kalenderår for et specifikt EU-fiskerfartøj, sørger flagmedlemsstaten for, at fiskerfartøjets elektroniske registrerings- og indberetningssystem efterses grundigt. Flagmedlemsstaten undersøger sagen for at finde ud af, hvorfor der ikke er modtaget data, og træffer relevante foranstaltninger.
2. Hvis de ansvarlige myndigheder i en flagstat ikke har modtaget dataoverførsler, jf. kontrolforordningens artikel 15, 22 og 24, og den sidste position, der blev modtaget via fartøjsovervågningssystemet, var i en kystmedlemsstats farvande, underretter de de ansvarlige myndigheder i den pågældende kystmedlemsstat herom så hurtigt som muligt.
3. EU-fiskerfartøjets fører eller operatør eller deres repræsentant sender alle data, som endnu ikke er overført, og som der er modtaget meddelelse om, jf. stk. 1, til de ansvarlige myndigheder i flagmedlemsstaten straks efter modtagelse af meddelelsen.
Artikel 41
Manglende adgang til oplysninger
1. Hvis de ansvarlige myndigheder i en kystmedlemsstat observerer et EU-fiskerfartøjer fra en anden medlemsstat i deres farvande, og disse myndigheder ikke kan få adgang til fiskerilogbogs- eller omladningsdata, jf. denne forordnings artikel 44, anmoder de de ansvarlige myndigheder i flagmedlemsstaten om at skaffe adgang til sådanne data.
2. Hvis der ikke er skaffet adgang senest fire timer efter anmodningen, underretter kystmedlemsstaten flagmedlemsstaten. Når flagmedlemsstaten modtager underretningen, sender den straks dataene til kystmedlemsstaten elektronisk.
3. Hvis kystmedlemsstaten ikke modtager de data, der er omhandlet i stk. 2, sender EU-fiskerfartøjets fører eller operatør eller deres repræsentant på anmodning dataene og en kopi af returmeddelelsen, jf. denne forordnings artikel 38, til de ansvarlige myndigheder i kystmedlemsstaten om muligt elektronisk. Medlemsstaterne bestemmer, hvilke telekommunikationsmidler der skal anvendes, og angiver dette på det websted, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 115.
4. Hvis EU-fiskerfartøjets fører eller operatør eller deres repræsentant ikke kan fremlægge en kopi af returmeddelelsen, jf. denne forordnings artikel 38, for de ansvarlige myndigheder i kystmedlemsstaten, får det pågældende fiskerfartøj forbud mod at fiske i kystmedlemsstatens farvande, indtil fiskerfartøjets fører eller operatør eller deres repræsentant kan fremlægge en kopi af returmeddelelsen eller de data, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 14, stk. 1, for nævnte myndigheder.
Artikel 42
Data om det elektroniske registrerings- og indberetningssystems funktionsmåde
1. Medlemsstater skal føre databaser over det elektroniske registrerings- og indberetningssystems funktionsmåde. Sådanne databaser skal mindst indeholde og automatisk generere følgende:
a)
en liste over de af medlemsstaternes fiskerfartøjer, hvis elektroniske registrerings- og indberetningssystemer har haft tekniske fejl eller funktionssvigt
b)
antal fartøjer, der ikke har foretaget daglige elektroniske fiskerilogbogsoverførsler, og gennemsnitligt antal elektroniske fiskerilogbogsoverførsler modtaget pr. fiskerfartøj, i begge tilfælde opdelt efter flagmedlemsstat
c)
antal modtagne omladningsopgørelser, landingsopgørelser, overtagelseserklæringer og salgsnotaer, opdelt efter flagmedlemsstat.
2. På anmodning skal Kommissionen have et resumé genereret i henhold til stk. 1 tilsendt. Alternativt kan sådanne data også stilles til rådighed på det sikrede websted i et format og med tidsintervaller, som fastsættes af Kommissionen efter samråd med medlemsstaterne.
Artikel 43
Format for udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne
1. De data, der er omhandlet i dette afsnit, udveksles mellem medlemsstaterne efter formatet vist i bilag XII, hvorfra det udvidelige opmærkningssprog (XML) afledes. Kommissionen fastsætter efter samråd med medlemsstaterne, hvilken XML-standard der skal benyttes ved al elektronisk dataudveksling mellem medlemsstater indbyrdes og mellem medlemsstater, Kommissionen og det organ, den har udpeget.
2. Ændringer af formatet omhandlet i stk. 1 angives tydeligt, ligesom ajourføringsdatoen anføres. Sådanne ændringer træder tidligst i kraft seks måneder efter, at de er vedtaget.
3. Når en medlemsstat modtager elektroniske oplysninger fra en anden medlemsstat sikrer den, at der udstedes en returmeddelelse til de ansvarlige myndigheder i den pågældende medlemsstat. Returmeddelelsen skal indeholde en kvittering for modtagelsen.
4. Dataene i bilag XII, som fartøjsførere obligatorisk skal registrere i deres fiskerilogbog efter EU-reglerne, er også obligatoriske i udvekslingen mellem medlemsstaterne.
Artikel 44
Dataadgang
1. Flagmedlemsstaterne sørger for elektronisk realtidsudveksling med kystmedlemsstaterne af data som omhandlet i kontrolforordningens artikel 111, stk. 1, for så vidt angår fiskerilogbogs-, omladningsopgørelses-, forhåndsmeddelelses- og landingsopgørelsesdata om deres fartøjer, når fartøjerne fisker i farvande, der hører under kystmedlemsstatens højhedsområde eller jurisdiktion, eller anløber havn i kystmedlemsstaten.
2. Flagmedlemsstater kan på anmodning sørge for elektronisk realtidsudveksling af data som omhandlet i kontrolforordningens artikel 111, stk. 1, for så vidt angår fiskerilogbogs- og omladningsopgørelsesdata om deres fiskerfartøjer, med en medlemsstat, der i henhold til kontrolforordningens artikel 80 foretager inspektion af en anden medlemsstats fiskerfartøjer i EU-farvande uden for den anmodende medlemsstats farvande, i internationale farvande eller i tredjelandsfarvande, jf. dog stk. 1.
3. Flagmedlemsstaterne stiller data som omhandlet i stk. 1 og 2 for de sidste tolv måneder til rådighed på anmodning.
4. Dataene omhandlet i stk. 1 skal mindst omfatte data for perioden mellem sidste udsejling fra havn og afsluttet landing. Dataene omhandlet i stk. 2 skal mindst omfatte data for perioden mellem sidste udsejling fra havn og anmodningstidspunktet. Data som omhandlet i stk. 1 og 2 om fangstrejser foretaget i de foregående 12 måneder stilles til rådighed på anmodning.
5. Føreren af et EU-fiskerfartøj skal altid have sikker adgang til sine egne elektroniske fiskerilogbogs-, omladnings- og landingsopgørelsesdata, som er lagret i flagmedlemsstatens database.
6. Kystmedlemsstater giver andre medlemsstaters fiskerikontrolfartøjer online-adgang til deres database over fiskerilogbogs-, omladnings-, forhåndsmeddelelses- og landingsopgørelsesdata via de pågældende medlemsstaters fiskeriovervågningscenter som led i en fælles ressourceanvendelsesplan eller andre aftalte fælles inspektionsaktiviteter.
Artikel 45
Udveksling af data mellem medlemsstaterne
1. Der sikres permanent adgang til de data, der er omhandlet i denne forordnings artikel 44, via en sikker internetforbindelse.
2. Medlemsstater udveksler relevante tekniske oplysninger for at sikre gensidig adgang til og udveksling af elektroniske fiskerilogbogs-, omladnings- og landingsopgørelsesdata.
3. Medlemsstaterne:
a)
sikrer, at alle data, der modtages i henhold til dette kapitel registreres elektronisk og opbevares i elektroniske databaser i mindst tre år
b)
træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at sådanne data kun anvendes til officiel brug
c)
træffer alle fornødne tekniske foranstaltninger til at beskytte sådanne data mod hændelig eller ulovlig destruktion, hændeligt tab, beskadigelse, videregivelse eller konsultering uden tilladelse.
Artikel 46
Central myndighed
1. Den centrale myndighed, jf. kontrolforordningens artikel 5, stk. 5, i hver medlemsstat er ansvarlig for indsendelse, modtagelse, forvaltning og behandling af alle data omfattet af dette kapitel.
2. Medlemsstaterne udveksler kontaktoplysningerne for de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, og oplyser Kommissionen og det organ, den har udpeget, herom senest tre måneder efter denne forordnings ikrafttræden.
3. Eventuelle ændringer af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1 og 2, formidles straks til Kommissionen, det organ, den har udpeget, og de øvrige medlemsstater, inden de træder i kraft.
Afdeling 2
Særlige regler for elektronisk fiskerilogbog
Artikel 47
Overførselshyppighed
1. Når et EU-fiskerfartøj er på havet, skal dets fører overføre de elektroniske fiskerilogbogsdata til de ansvarlige myndigheder i flagmedlemsstaten mindst én gang om dagen senest kl. 24.00, også selv om der ingen fangst har været. Fartøjsføreren overfører også sådanne data:
a)
på anmodning af flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder
b)
umiddelbart efter afslutningen af sidste fiskedræt
c)
inden ankomst i havn
d)
ved inspektion på havet
e)
ved begivenheder som defineret i EU-lovgivningen eller af flagstaten.
Hvis det sidste fiskedræt fandt sted over én time før ankomst i havn, kan overførslerne omhandlet i litra b) og c) sendes i én meddelelse.
2. Fartøjsføreren kan overføre ændringer af elektroniske fiskerilogbogs- og omladningsopgørelsesdata indtil den sidste overførsel som omhandlet i stk. 1, litra c). Rettelser skal være let identificerbare. Alle oprindelige data i den elektroniske fiskerilogbog og rettelserne heraf lagres af de ansvarlige myndigheder i flagmedlemsstaten.
3. Føreren opbevarer en kopi af de data, der er omhandlet i stk. 1, om bord på fiskerfartøjet, for hver periode, hvor fiskerfartøjet er ude af havn, og indtil landingsopgørelsen er indgivet.
4. Når et EU-fiskerfartøj er i havn, ikke har fiskevarer om bord, og fartøjsføreren har indgivet landingsopgørelse for alt fiskeri på den sidste fangstrejse, kan overførsel i henhold til denne artikels stk. 1 suspenderes, hvis flagmedlemsstatens fiskeriovervågningscenter har fået forhåndsmeddelelse herom. Overførsel genoptages, når EU-fiskerfartøjet forlader havn. For EU-fiskerfartøjer, der er udstyret med FOS og overfører data via FOS, er forhåndsmeddelelse ikke nødvendig.
KAPITEL III
Fælles regler for fiskerilogbøger, omladningsopgørelser og landingsopgørelser i papirudgave eller elektronisk udgave
Afdeling 1
Fælles regler for fastsættelse af levende vægt
Artikel 48
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
(1)
»præsentation«: den præsentationsform, fisken har efter forarbejdning om bord på fiskerfartøjet og før landing, jf. bilag I
(2)
»samlet præsentation«: præsentationsform, som består af to eller flere dele fra samme fisk.
Artikel 49
Omregningsfaktorer
1. Ved udfyldelsen og indsendelsen af fiskerilogbøger, jf. kontrolforordningens artikel 14 og 15, anvendes de EU-omregningsfaktorer, der er fastsat i bilag XIII, XIV og XV, ved omregning af vægten af opbevaret eller forarbejdet fisk til levende vægt. Disse faktorer anvendes på fiskevarer, der er om bord på eller omladet eller landet af EU-fiskerfartøjer.
2. Hvis regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som Den Europæiske Union er kontraherende part eller ikke-kontraherende samarbejdspart i, har fastsat omregningsfaktorer for deres regulerede område, eller hvis tredjelande, som Den Europæiske Union har indgået en fiskeriaftale med, har fastsat omregningsfaktorer for farvande under disses højhedsområde eller jurisdiktion, anvendes sådanne faktorer uanset stk. 1.
3. Er der ikke fastsat omregningsfaktorer som omhandlet i stk. 1 og 2 for en given art og præsentation, anvendes den omregningsfaktor, som flagmedlemsstaten har vedtaget.
4. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder anvender de EU-omregningsfaktorer, der er omhandlet i stk. 1, når de beregner den levende vægt af omladninger og landinger med henblik på overvågning af kvoteudnyttelsen, jf. dog stk. 2.
Artikel 50
Beregningsmetode
1. Fiskens levende vægt beregnes, ved at fiskens forarbejdede vægt multipliceres med de omregningsfaktorer, der er nævnt i denne forordnings artikel 49, for hver art og præsentation.
2. Ved samlet præsentation, anvendes der kun én omregningsfaktor, dvs. omregningsfaktoren for kun én del af en fisks samlede præsentation.
Afdeling 2
Fælles regler for udfyldelse og indsendelse af fiskerilogbog
Artikel 51
Almindelige regler for fiskerilogbøger
1. Den tilladte tolerance i forbindelse med skøn over, hvor mange kilogram, udtrykt i levende vægt, af hver art der er om bord, jf. kontrolforordningens artikel 14, stk. 3, udtrykkes som en procentdel af tallene i fiskerilogbogen.
2. For fangster, som skal landes usorteret, kan den tilladte tolerance beregnes på basis af én eller flere prøver, der er repræsentative for de samlede mængder om bord.
3. Ved anvendelsen af kontrolforordningens artikel 14 betragtes den ombordværende mængde af arter, der fanges til levende agn, som ombordværende fangst.
4. Føreren af et EU-fiskerfartøj, der sejler igennem et fiskeriindsatsområde, hvor det har tilladelse til at fiske, registrerer og rapporterer i givet fald de data, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 14, stk. 5, også selv om fiskerfartøjet ikke fisker i det pågældende område.
Afdeling 3
Fælles regler for udfyldelse og indsendelse af omladnings/ landingsopgørelser
Artikel 52
Tilladt tolerance i omladningsopgørelser
Den tilladte tolerance i forbindelse med skøn over, hvor mange kilogram, udtrykt i levende vægt, af hver art der er omladet eller modtaget, jf. kontrolforordningens artikel 21, stk. 3, udtrykkes som en procentdel af tallene i omladningsopgørelsen.
Artikel 53
Difference i omladede fangster
Hvis der er en difference mellem den fangstmængde, der omlades fra donorfartøjet, og den mængde, der tages om bord på modtagerfartøjet, anses den største af mængderne for at være den omladede mængde. Medlemsstaterne sikrer, at der træffes opfølgende foranstaltninger til at fastslå den faktiske vægt af fiskevarer, som omlades fra donorfartøj til modtagerfartøj.
Artikel 54
Afslutning af landing
Ved anvendelsen af kontrolforordningens artikel 23, stk. 3, og artikel 24, stk. 1, anses landingen, når fiskevarer i overensstemmelse med kontrolforordningens artikel 61 transporteres fra landingsstedet inden vejning, for afsluttet, når fiskevarerne er blevet vejet.
Artikel 55
Fiskeri, hvori to eller flere EU-fiskerfartøjer deltager
Hvis der er tale om fiskeri, hvori der deltager to eller flere EU-fiskerfartøjer
-
fra forskellige medlemsstater, eller
-
fra samme medlemsstat, men hvor fangsterne landes i en medlemsstat, hvis flag de ikke fører,
tildeles fangsten det EU-fiskerfartøj, der lander fiskevarerne, jf. dog eventuelle særregler.
KAPITEL IV
Prøvetagningsplan og indsamling af data om EU-fartøjer, der ikke er omfattet af kravet om fiskerilogbøger og landingsopgørelser
Artikel 56
Opstilling af prøvetagningsplaner
Prøvetagningsplanerne omhandlet i kontrolforordningens artikel 16, stk. 2, og artikel 25, stk. 2, med henblik på overvågning af EU-fiskerfartøjer, der ikke er omfattet af kravet om fiskerilogbøger og landingsopgørelser, fastsættes af medlemsstaterne i overensstemmelse med dette kapitel med henblik på at fastslå landingerne af de mængder af en bestand eller bestandsgruppe, som sådanne fiskerfartøjer har fanget, og i givet fald sådanne fiskerfartøjers fiskeriindsats. Sådanne data anvendes til registrering af fangster og i givet fald fiskeriindsats, jf. kontrolforordningens artikel 33.
Artikel 57
Prøvetagningsmetode
1. De prøvetagningsplaner, der er omhandlet i denne forordnings artikel 56, opstilles i overensstemmelse med bilag XVI.
2. Størrelsen af den prøve, der skal inspiceres, fastsættes ud fra risiko således:
a)
»meget lav« risiko: 3 % af prøven
b)
»lav« risiko: 5 % af prøven
c)
»middelhøj« risiko: 10 % af prøven
d)
»høj« risiko: 15 % af prøven
e)
»meget høj« risiko: 20 % af prøven.
3. En fartøjskategoris fangst pr. dag af en given bestand anslås ved at multiplicere den pågældende fartøjskategoris samlede antal aktive EU-fiskerfartøjer med den gennemsnitlige daglige fangst pr. given bestand pr. EU-fiskerfartøj baseret på fangsterne fra stikprøven af de inspicerede EU-fiskerfartøjer.
4. Medlemsstater, der mindst hver måned for hvert af deres fiskerfartøjer, der ikke er omfattet af kravet om fiskerilogbogs- og landingsopgørelsesdata, systematisk indsamler data
a)
om alle landinger af fangster af alle arter, udtrykt i kilogram, også nulfangster
b)
om de statistiske rektangler, hvor de pågældende mængder blev fanget anses for at have opfyldt kravet om en prøvetagningsplan, jf. denne forordnings artikel 56.
KAPITEL V
Kontrol af fiskeriindsats
Artikel 58
Fiskeriindsatsrapport
1. Den fiskeriindsatsrapport, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 28, indsendes i overensstemmelse med bilag XVII.
2. Hvis føreren af et EU-fiskerfartøj sender en meddelelse til de ansvarlige myndigheder over radioen, jf. kontrolforordningens artikel 28, stk. 1, fastsætter medlemsstaterne, hvilke radiostationer der skal anvendes og anfører dem på det websted, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 115.
KAPITEL VI
Korrigerende foranstaltninger
Artikel 59
Generelle principper
For at kunne omfattes af de korrigerende foranstaltninger, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 37, skal medlemsstaterne hurtigst muligt og senest en måned efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende af, at et fiskeri er lukket efter kontrolforordningens artikel 36, meddele Kommissionen omfanget af den skade, de har lidt.
Artikel 60
Tildeling af disponible fiskerimuligheder
1. Hvis skaden ikke har kunnet afhjælpes helt eller delvis ved hjælp af foranstaltninger i henhold til artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002, træffer Kommissionen hurtigst muligt efter at have modtaget de oplysninger, der er omhandlet i denne forordnings artikel 59, fornødne foranstaltninger til afhjælpning af den påførte skade.
2. I forbindelse med foranstaltningerne i stk. 1, angives følgende:
a)
hvilke medlemsstater der har lidt skade (»de skadelidte medlemsstater«), og i hvilket omfang (som reduceret ved eventuelle kvoteudvekslinger)
b)
i givet fald hvilke medlemsstater der har overskredet deres fiskerimuligheder (»de overfiskende medlemsstater«), og hvor meget fiskerimulighederne er overskredet med (som reduceret ved eventuelle kvoteudvekslinger, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002)
c)
i givet fald hvor meget de overfiskende medlemsstaters kvoter skal nedsættes med i forhold til de overskredne fiskerimuligheder
d)
i givet fald de yderligere fiskerimulighedstildelinger til de skadelidte medlemsstater i forhold til skadens omfang
e)
i givet fald datoen eller datoerne, hvorfra nedsættelser og yderligere tildelinger får virkning
f)
i givet fald eventuelle andre nødvendige foranstaltninger til afhjælpning af skaden.
KAPITEL VII
Maskineffekt
Artikel 61
Certificering af fremdrivningsmaskineffekt
1. Certificeringen af den maksimale kontinuerlige maskineffekt for nye fremdrivningsmaskiner, ombytningsfremdrivningsmaskiner og fremdrivningsmaskiner, der er blevet teknisk modificeret, jf. kontrolforordningens artikel 40, stk. 1 og 2, skal fremlægges i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2930/86 (26).
2. En fremdrivningsmaskine anses for at være teknisk modificeret, jf. stk. 1, hvis en af dens hovedkomponenter (dele), herunder, men ikke udelukkende, indsprøjtningsudstyr, ventiler, turbolader, stempler, cylinderforinger, plejlstænger og topstykker er modificeret eller udskiftet med nye dele med andre tekniske specifikationer, der giver ændret maskineffekt, eller hvis motorindstillinger, fx indsprøjtningsindstillinger, turboladerens konfiguration eller ventilindstillingen er blevet modificeret. I den certificering, der er omhandlet i stk. 1, skal der tydeligt redegøres for den metode, der er anvendt ved den tekniske modificering.
3. Fiskerilicensindehaveren underretter de ansvarlige myndigheder, inden der installeres en ny fremdrivningsmaskine, eller inden en eksisterende fremdrivningsmaskine udskiftes eller teknisk modificeres.
4. Denne artikel finder anvendelse på fiskerfartøjer, der er omfattet af en fiskeriindsatsordning, fra den 1. januar 2012. For andre fiskerfartøjer finder den anvendelse fra den 1. januar 2013. Den finder kun anvendelse på fiskerfartøjer, der har fået installeret nye fremdrivningsmaskiner eller hvis eksisterende fremdrivningsmaskiner er blevet udskiftet eller teknisk modificeret efter denne forordnings ikrafttræden.
Artikel 62
Kontrol og prøvetagningsplan
1. I forbindelse med kontrol af motoreffekten efter kontrolforordningens artikel 41 fastsætter medlemsstaterne en prøvetagningsplan med henblik på at udpege de fiskerfartøjer eller grupper af fiskerfartøjer i deres flåde, hvor der er en risiko for, at den anmeldte maskineffekt er for lav. Prøvetagningsplanen skal som et minimum bygge på følgende højrisikokriterier:
a)
fiskerfartøjer, som udøver fiskeri, der er omfattet af en fiskeriindsatsordning, især fiskerfartøjer, der har fået en individuel indsatstildeling i kW-dage
b)
fiskerfartøjer, som ved national lovgivning eller EU-lovgivning er pålagt maskineffektbegrænsninger
c)
fiskerfartøjer, for hvilke forholdet mellem fartøjets maskineffekt (kW) og fartøjets tonnage (GT) er 50 % lavere end det gennemsnitlige forhold for samme fiskerfartøjstype, redskabstype og målart. Med henblik på en sådan analyse kan medlemsstaterne opdele flåden efter ét eller flere af følgende kriterier:
i)
fartøjskategorier eller forvaltningsenheder som defineret i national lovgivning
ii)
længdekategorier
iii)
tonnagekategorier
iv)
anvendte redskaber
v)
målarter.
2. Medlemsstaterne kan supplere med yderligere risikokriterier efter eget skøn.
3. Medlemsstaterne opstiller en liste over de af deres fiskerfartøjer, som opfylder ét eller flere af de risikokriterier, der er omhandlet i stk. 1, og i givet fald de risikokriterier, der er omhandlet i stk. 2.
4. Medlemsstaterne skal udtage en stikprøve af fiskerfartøjer fra hver gruppe af fiskerfartøjer svarende til ét af de risikokriterier, der er omhandlet i stk. 1 og 2. Stikprøvens størrelse skal være lig med kvadratroden afrundet til det nærmeste hele antal fiskerfartøjer i den pågældende gruppe.
5. For hvert fiskerfartøj i stikprøven skal medlemsstaterne verificere alle tekniske dokumenter, jf. kontrolforordningens artikel 41, stk. 1, som de ligger inde med. Blandt »andre dokumenter«, jf. kontrolforordningens artikel 41, stk. 1, litra g), skal medlemsstaterne være særligt opmærksomme på fabrikantens katalogmotorspecifikationer, hvis sådanne foreligger.
6. Denne artikel anvendes fra den 1. januar 2012. Ved fysisk kontrol, jf. kontrolforordningens artikel 41, stk. 2, koncentreres kontrollen først og fremmest om trawlere, der udøver fiskeri, som er omfattet af en fiskeriindsatsordning.
Artikel 63
Fysisk kontrol
1. Hvis fremdrivningseffekten måles om bord på et fiskerfartøj i forbindelse med en fysisk kontrol af fremdrivningsmaskineffekten, jf. kontrolforordningens artikel 41, stk. 2, er det tilladt at måle fremdrivningsmaskineffekten på det mest tilgængelige punkt mellem skruen og maskinen.
2. Måles fremdrivningsmaskineffekten efter reduktionsgearet, skal der anvendes en passende korrektion af målingen for at beregne fremdrivningsmaskineffekten ved maskinens outputflange, jf. definitionen i artikel 5, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2930/86. Med denne korrektion skal der tages højde for effekttabet i gearkassen på grundlag af de officielle tekniske specifikationer, som stilles til rådighed af gearkassefabrikanten.
KAPITEL VIII
Kontrol med rekreativt fiskeri
Artikel 64
Opstilling af prøvetagningsplaner
1. Uden at det berører anvendelsen af data som omhandlet i stk. 5, skal det i de prøvetagningsplaner, som medlemsstaterne skal opstille efter kontrolforordningens artikel 55, stk. 3, med henblik på at overvåge fangster, der tages af fartøjer, som udøver rekreativt fiskeri efter bestande, der er omfattet af genopretningsplaner, være fastsat, at der skal indsamles data for hvert andet år.
2. Det skal være klart beskrevet, hvilke metoder der benyttes i forbindelse med prøvetagningsplanerne, og metoderne skal så vidt muligt være:
a)
stabile på lang sigt
b)
standardiserede inden for hver region
c)
i overensstemmelse med kvalitetsstandarder, som er fastlagt af de relevante internationale videnskabelige organer og i givet fald af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som EU er kontraherende part eller observatør i.
3. Prøvetagningsplanen skal omfatte en stikprøvemodel med henblik på at opstille et overslag over fangsten af bestande omfattet af genopretningsplaner, de anvendte redskaber og det relevante geografiske område for den pågældende genopretningsplan, hvor sådanne fangster blev taget.
4. Medlemsstaterne vurderer systematisk de indsamlede datas rigtighed og nøjagtighed.
5. Med henblik på de prøvetagningsplaner, der er omhandlet i stk. 1, kan medlemsstaterne anvende de data, som indsamles i henhold til det flerårige fællesskabsprogram, jf. Rådets forordning (EF) nr. 199/2008 (27), i det omfang, sådanne data foreligger.
6. Denne bestemmelse gælder ikke, når en medlemsstat har forbudt rekreativt fiskeri efter bestande, der er omfattet af en genopretningsplan.
Artikel 65
Meddelelse og evaluering af prøvetagningsplaner
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen deres prøvetagningsplaner tolv måneder efter, at en genopretningsplan er trådt i kraft. Hvad angår genopretningsplaner, som allerede er i kraft på det tidspunkt, hvor denne forordning træder i kraft, meddeles prøvetagningsplanen senest tolv måneder efter denne forordnings ikrafttræden. Ændringer af prøvetagningsplanen skal meddeles, inden de træder i kraft.
2. Foruden den evaluering, der er fastsat i kontrolforordningens artikel 55, stk. 4, skal Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri ligeledes evaluere:
a)
efter meddelelsen som omhandlet i stk. 1 og hvert femte år derefter, i hvilket omfang de meddelte prøvetagningsplaner opfylder de kriterier og krav, der er omhandlet i denne forordnings artikel 64, stk. 2 og 3
b)
i hvilket omfang eventuelle ændringer af den prøvetagningsplan, der er omhandlet i stk. 1, opfylder de kriterier og krav, der er omhandlet i denne forordnings artikel 64, stk. 2 og 3.
3. Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri fremsætter i givet fald henstillinger med henblik på at forbedre prøvetagningsplanen.
AFSNIT IV
AFSÆTNINGSKONTROL
KAPITEL I
Sporbarhed
Artikel 66
Definition
I dette kapitel forstås ved:
»fiskevare og akvakulturprodukt«: ethvert produkt, som henhører under kapitel 3 og toldposition nr. 1604 og 1605 i den kombinerede nomenklatur, jf. Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (28).
Artikel 67
Oplysninger om partier
1. Operatørerne giver de oplysningerne om fiskevarer og akvakulturprodukter, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, på det tidspunkt, hvor fiskevarerne og akvakulturprodukterne opdeles i partier og senest ved første salg.
2. Foruden det i stk. 1 anførte ajourfører operatørerne de relevante oplysninger, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, og som fremkommer ved, at partierne af fiskevarer og akvakulturprodukter sammenlægges eller opdeles efter første salg, så snart de pågældende oplysninger foreligger.
3. Hvis fiskevarer og akvakulturprodukter fra flere fiskerfartøjer eller akvakulturproduktionsenheder blandes som følge af sammenlægning eller opdeling af partier efter første salg, skal operatørerne kunne identificere hvert enkelt oprindeligt parti mindst ved hjælp af partiernes identifikationsnummer, jf. kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, litra a), og gøre det muligt at spore partierne tilbage til fangst- eller høsttrinnet, jf. kontrolforordningens artikel 58, stk. 3.
4. De systemer og procedurer, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 4, skal gøre det muligt for operatørerne at identificere de direkte leverandører, medmindre de er de endelige forbrugere af fiskevarerne eller akvakulturprodukterne.
5. Oplysningerne i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, om fiskevarer og akvakulturprodukter skal være anført i partiets mærkning eller på dets emballage eller i et handelsdokument, der ledsager partiet. Oplysningerne kan være påført partiet ved hjælp af et identifikationsværktøj som fx en stregkode, en mikrochip eller lignende anordninger eller mærkningssystemer. Oplysningerne om partiet skal forblive tilgængelige i alle produktions-, forarbejdnings- og distributionsled på en sådan måde, at medlemsstaternes ansvarlige myndigheder altid har adgang til dem.
6. Operatørerne påfører partiet de oplysninger om fiskevarer og akvakulturprodukter, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, ved hjælp af et identifikationsværktøj som fx en stregkode, en mikrochip eller lignende anordninger eller mærkningssystemer:
a)
fra den 1. januar 2013 for fiskerier omfattet af en flerårig plan
b)
fra den 1. januar 2015 for andre fiskevarer og akvakulturprodukter.
7. Hvis de oplysninger, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, gives ved hjælp af et handelsdokument, der ledsager partiet, skal mindst identifikationsnummeret være påført det pågældende parti.
8. Medlemsstaterne samarbejder indbyrdes for at sikre, at de oplysninger, som er påført partiet og/eller fysisk ledsager partiet, er tilgængelige for de ansvarlige myndigheder i en anden medlemsstat end den, hvor fiskevarerne eller akvakulturprodukterne er blevet sammenlagt til et parti, navnlig når oplysningerne er påført partiet med et identifikationsværktøj som fx en stregkode, en mikrochip eller en lignende anordning. Operatører, der anvender sådanne værktøjer, sikrer, at disse er udviklet på basis af internationalt anerkendte standarder og specifikationer.
9. De oplysninger om fangstdato, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, litra d), kan bestå af flere kalenderdage eller én periode, der dækker flere fangstdatoer.
10. De oplysninger om leverandører, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, litra f), skal vedrøre den eller de direkte leverandører, jf. denne artikels stk. 4. Sådanne oplysninger kan i givet fald gives ved hjælp af det identifikationsmærke, der er omhandlet i afdeling I i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (29).
11. Oplysningerne i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, litra a)-f), vedrører ikke:
a)
importerede fiskevarer og akvakulturprodukter, der er fritaget for fangstattester, jf. artikel 12, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 (30)
b)
fiskevarer og akvakulturprodukter, der er fanget eller opdrættet i ferskvand
c)
akvariefisk, -krebsdyr og -bløddyr.
12. Oplysningerne i kontrolforordningens artikel 58, stk. 5, litra a)-h), vedrører ikke fiskevarer og akvakulturprodukter henhørende under toldposition 1604 og 1605 i den kombinerede nomenklatur.
13. Ved anvendelsen af kontrolforordningens artikel 58 forstås ved oplysninger om det relevante geografiske område følgende:
a)
det relevante geografiske område som defineret i kontrolforordningens artikel 4, nr. 30, for fangster af bestande eller grupper af bestande, for hvilke der i EU-bestemmelserne er fastsat en kvote og/eller mindstemål, eller
b)
fangstområdet for andre bestande eller grupper af bestande, jf. artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2065/2001 (31).
14. Ved værdien af små mængder af fiskevarer og akvakulturprodukter som omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 8, forstås værdien af det direkte salg fra fiskerfartøjer pr. kalenderdag og pr. endelig forbruger.
Artikel 68
Forbrugeroplysning
1. Medlemsstaterne sørger for, at de oplysninger om handelsbetegnelse, artens videnskabelige navn, fangstområde som omhandlet i artikel 5 i forordning (EF) nr. 2065/2001 og produktionsmetode, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 58, stk. 6, er anført i mærkningen af fiskevarer og akvakulturprodukter, der udbydes til detailsalg, også importerede fiskevarer og akvakulturprodukter.
2. Uanset stk. 1 kan forbrugerne i detailledet oplyses om en arts videnskabelige navn gennem kommercielle oplysninger for eksempel på skilte eller plakater.
3. Hvis fiskevarer eller akvakulturprodukter har været nedfrosset, skal der i mærkningen, jf. stk. 1, også være anført »optøet«. Hvis »optøet« ikke er anført i mærkningen i detailledet, er det ensbetydende med, at fiskevarerne og akvakulturprodukterne ikke har været nedfrosset og derefter er blevet optøet.
4. Uanset stk. 3 skal »optøet« ikke være anført på:
a)
fiskevarer og akvakulturprodukter, der har været nedfrosset af sundhedssikkerhedsmæssige årsager, jf. afsnit VIII i bilag III til forordning (EF) nr. 853/2004
b)
fiskevarer og akvakulturprodukter, der er blevet optøet før røgning, saltning, kogning, anbringelse i saltlage eller tørring eller før, de har undergået en kombination af disse behandlinger.
5. Denne artikel gælder ikke for handel med fiskevarer og akvakulturprodukter henhørende under toldposition 1604 til 1605 i den kombinerede nomenklatur.
6. Fiskevarer og akvakulturprodukter og pakningen heraf, der er mærket før datoen for denne artikels ikrafttræden, og for hvilke bestemmelserne i artikel 58, stk. 5, litra g), om videnskabeligt navn, og litra h), i kontrolforordningen og i stk. 1, 2 og 3, i denne artikel ikke er opfyldt, kan afsættes, indtil sådanne lagre er brugt op.
KAPITEL II
Vejning af fiskevarer
Afdeling 1
Generelle bestemmelser for vejning
Artikel 69
Anvendelsesområde
Bestemmelserne i dette kapitel gælder for EU-fiskerfartøjers landinger i en medlemsstat og for omladninger med deltagelse af EU-fiskerfartøjer i havne eller tæt på kysten i en medlemsstat samt for vejning af fiskevarer om bord på EU-fiskerfartøjer i EU-farvande, jf. dog denne forordnings artikel 78-89.
Artikel 70
Vejningsregistre
1. Registrerede indkøbere, registrerede auktioner eller andre organer eller personer, som er ansvarlige for første afsætning eller oplagring inden første afsætning af fiskevarer, eller i relevante tilfælde EU-fiskerfartøjets fører, registrerer den vejning, der udføres efter kontrolforordningens artikel 60 og 61, med angivelse af følgende oplysninger:
a)
FAO-alfa-3-kode for de vejede arter
b)
vejningsresultat for hver mængde af hver art udtrykt i kilogram produktvægt
c)
havnekendingsnummer og navn på det fiskerfartøj, hvorfra den vejede mængde kommer
d)
de vejede fiskevarers præsentation
e)
vejningsdato (ÅÅÅÅ-MM-DD).
2. Registrerede indkøbere, registrerede auktioner eller andre organer eller personer, som er ansvarlige for den første afsætning eller oplagringen inden første afsætning af fiskevarer, eller i relevante tilfælde et EU-fiskerfartøjs fører, skal opbevare de registre, der er nævnt i stk. 1, i tre år.
Artikel 71
Vejningstidspunkt
1. Hvis fiskevarer omlades mellem EU-fiskerfartøjer, og den første landing af de omladede fiskervarer vil blive foretaget i en havn uden for EU, vejes fiskevarerne, inden de transporteres væk fra omladningshavnen eller -stedet.
2. Hvis fiskevarerne vejes om bord på et EU-fiskerfartøj, jf. kontrolforordningens artikel 60, stk. 3, og de vejes igen på land efter landing, anvendes det vægtresultat, der fremkommer ved vejning på land, når kontrolforordningens artikel 60, stk. 5, anvendes.
3. Uden at det berører de særlige bestemmelser for EU-fiskerfartøjer, der ikke er omfattet af elektronisk udfyldelse og indsendelse af fiskerilogbogsdata, jf. kontrolforordningens artikel 15, kan medlemsstaten kræve, at føreren giver de ansvarlige myndigheder i landingsmedlemsstaten en kopi af den relevante logbogsside inden vejningen.
Artikel 72
Vejningssystemer
1. Medlemsstatens ansvarlige myndigheder kalibrerer og forsegler alle vejningssystemer i overensstemmelse med nationale systemer.
2. Den fysiske eller juridiske person, som bærer ansvaret for vejningssystemet, fører en kalibreringsjournal.
3. Foregår vejningen på et transportbånd, skal der være monteret en synlig tæller, der registrerer den samlede kumulerede vægt. Tællerstanden ved vejningens begyndelse og den samlede kumulerede vægt registreres. Al anvendelse af systemet skal registreres i vejelogbogen af den fysiske eller juridiske person, der er ansvarlig for vejningen.
Artikel 73
Vejning af frosne fiskevarer
1. Ved vejning af landede mængder af frosne fiskevarer kan vægten af frosne fiskevarer, som landes i kasser eller blokke, fastslås for hver art og i givet fald hver præsentation ved at gange det samlede antal kasser eller blokke med en gennemsnitlig nettovægt pr. kasse eller blok beregnet efter metoden i bilag XVIII, jf. dog særlige bestemmelser, navnlig denne forordnings artikel 70 og 74.
2. De fysiske eller juridiske personer, som vejer fiskevarerne, fører et register for hver landing, hvori følgende oplyses:
a)
navn og havnekendingsnummer på det fartøj, som har landet fiskevarerne
b)
landede arter og i givet fald de landede fisks præsentation
c)
parti og pallestikprøves størrelse pr. art og i givet fald pr. præsentation, jf. bestemmelserne i punkt 1 i bilag XVIII
d)
vægten af hver palle i stikprøven og pallernes gennemsnitsvægt
e)
antal kasser på hver palle i stikprøven
f)
taravægt pr. kasse, hvis forskellig fra taravægt anført i punkt 4 i bilag XVIII
g)
tomme pallers gennemsnitsvægt, jf. bestemmelserne i punkt 3, litra b), i bilag XVIII
h)
gennemsnitsvægt pr. kasse eller blok fiskevarer og i givet fald pr. præsentation.
Artikel 74
Is og vand
1. Inden vejning sikrer den registrerede køber, den registrerede auktion eller andre organer eller personer, som er ansvarlige for den første afsætning af fiskevarer, at isen fjernes fra fiskevarerne, uden at de beskadiges og kvaliteten forringes.
2. Uden at det berører særlige bestemmelser for pelagiske arter, jf. denne forordnings artikel 78-89, der landes i løs afladning med henblik på overførsel til det sted, hvor den første markedsføring, oplagring eller forarbejdning finder sted, må der ved vejningen højst fratrækkes 2 % af den samlede vægt som vand- og isindhold. I alle tilfælde skal det på vejesedlen sammen med vægtangivelsen registreres, hvor mange procent der er fratrukket for vand- og isindhold. For ikke-pelagiske arter fratrækkes der ikke noget for vand eller is.
Artikel 75
De ansvarlige myndigheders adgang
De ansvarlige myndigheder skal til enhver tid have fuld adgang til vejningssystemer, vejningsregistre og skriftlige erklæringer samt til alle steder, hvor fiskevarer opbevares eller forarbejdes.
Artikel 76
Prøvetagningsplaner
1. Den prøvetagningsplan, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 60, stk. 1, og eventuelle væsentlige ændringer heraf vedtages af medlemsstaterne efter den risikobaserede metode beskrevet i bilag XIX.
2. Den prøvetagningsplan, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 60, stk. 3, og eventuelle væsentlige ændringer heraf vedtages af medlemsstaterne efter den risikobaserede metode beskrevet i bilag XX. Vejes fangsten om bord, finder den tilladte tolerance som nævnt i kontrolforordningens artikel 14, stk. 3, og artikel 21, stk. 3, ikke anvendelse, hvis vejningen efter landing giver et højere vægt end vægten fastslået ved vejning om bord.
3. Medlemsstater, der har til hensigt at vedtage prøvetagningsplaner som omhandlet i kontrolforordningens artikel 60, stk. 1 og 3, forelægger om muligt en fælles prøvetagningsplan for alle vejningsprocedurer for en periode på tre år senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden. En sådan prøvetagningsplan kan bestå af forskellige dele for forskellige fiskerier.
4. Eventuelle nye prøvetagningsplaner, som vedtages efter den dato, der er omhandlet i stk. 3, eller eventuelle ændringer af sådanne planer, forelægges til godkendelse tre måneder før det pågældende års udgang.
Artikel 77
Kontrolplaner og -programmer for vejning af fiskevarer efter transport fra landingsstedet
1. Den kontrolplan, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 61, stk. 1, og eventuelle væsentlige ændringer heraf vedtages af medlemsstaterne efter den risikobaserede metode beskrevet i bilag XXI.
2. Medlemsstater, der har til hensigt at vedtage kontrolplaner som omhandlet i kontrolforordningens artikel 61, stk. 1, forelægger en fælles kontrolplan pr. medlemsstat for al transport af fiskevarer, som skal vejes efter transport. En sådan kontrolplan forelægges senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden. En sådan fælles kontrolplan kan bestå af forskellige dele for forskellige fiskerier.
3. Det fælles kontrolprogram, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 61, stk. 2, og eventuelle væsentlige ændringer heraf vedtages af medlemsstaterne efter den risikobaserede metode beskrevet i bilag XXII.
4. Medlemsstater, der har til hensigt at vedtage fælles kontrolprogrammer som omhandlet i kontrolforordningens artikel 61, stk. 2, forelægger disse senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden.
5. Eventuelle nye kontrolplaner, jf. stk. 2, eller fælles kontrolprogrammer, jf. stk. 4, som skal vedtages efter den dato, der er nævnt i stk. 2 og 4, eller eventuelle ændringer af sådanne planer og programmer forelægges tre måneder før udgangen af året forud for datoen for planens eller programmets ikrafttræden.
Afdeling 2
Særlige regler for vejning af visse pelagiske arter
Artikel 78
Anvendelsesområde for vejningsprocedurer for fangster af sild, makrel og hestemakrel
Reglerne i denne afdeling gælder for vejning af fangster af sild (Clupea harengus), makrel (Scomber scombrus) og hestemakrel (Trachurus spp.) eller en kombination deraf, der landes i EU eller af EU-fiskerfartøjer i tredjelande, og som er taget
a)
for sild: i ICES I, II, III a, IV, V b, VI og VII
b)
for makrel: i ICES II a, III a, IV, V b, VI, VII, VIII, IX, XII og XIV og i EU-farvande i CECAF
c)
for hestemakrel: i ICES II a, IV, V b, VI, VII, VIII, IX, X, XII og XIV og i EU-farvande i CECAF,
når mængderne pr. landing overstiger 10 tons.
Artikel 79
Vejningshavne for fangster af sild, makrel og hestemakrel
1. Fangster af de arter, der er omhandlet i denne forordnings artikel 78, vejes straks efter landing. Fangster af sådanne arter kan vejes efter transport, hvis
-
en medlemsstat for et bestemmelsessted i den pågældende medlemsstat har vedtaget en kontrolplan som omhandlet i kontrolforordningens artikel 61, stk. 1, efter den risikobaserede metode beskrevet i bilag XXI
-
en medlemsstat for et bestemmelsessted i en anden medlemsstat har vedtaget et fælles kontrolprogram som omhandlet i kontrolforordningens artikel 61, stk. 2, efter den risikobaserede metode beskrevet i bilag XXII,
og en sådan kontrolplan eller et sådant fælles kontrolprogram er blevet godkendt af Kommissionen.
2. Hver berørt medlemsstat skal fastsætte, i hvilke af dens havne vejningen af de arter, der er omhandlet i denne forordnings artikel 78, skal finde sted, og skal sikre, at alle landinger af sådanne arter finder sted i disse havne. Sådanne havne skal have:
a)
faste landings- og omladningstider
b)
faste landings- og omladningssteder
c)
faste inspektions- og overvågningsprocedurer.
3. De berørte medlemsstater sender Kommissionen en liste over sådanne havne og inspektions- og overvågningsprocedurerne i disse havne, herunder betingelser og vilkår for registrering og indberetning af mængderne af enhver sådan art i hver landing.
4. Eventuelle ændringer af listerne over havne og inspektions- og overvågningsprocedurer, jf. stk. 3, forelægges Kommissionen mindst 15 dage før deres ikrafttræden.
5. Medlemsstaterne sørger for, at alle landinger af arter omhandlet i denne forordnings artikel 78, som deres fartøjer foretager uden for EU, finder sted i havne, der udtrykkeligt er udvalgt af tredjelande, som har indgået aftaler med EU om sådanne arter, med henblik på vejning.
6. Kommissionen sender de oplysninger, der er nævnt i stk. 3 og 4, og listen over havne udvalgt af tredjelande til alle berørte medlemsstater.
7. Kommissionen og de berørte medlemsstater offentliggør listen over havne og ændringer deraf på deres officielle websteder.
Artikel 80
Anløb af en medlemsstats havn
1. Med henblik på vejning oplyser føreren af et fiskerfartøj eller dennes repræsentant mindst fire timer før anløb af landingshavn de ansvarlige myndigheder i den medlemsstat, hvor landing skal finde sted, om følgende:
a)
planlagt anløbshavn og fartøjets navn og havnekendingsnummer
b)
forventet tidspunkt for ankomst i den pågældende havn
c)
mængden af sild, makrel og hestemakrel om bord i kilogram levende vægt
d)
relevant(e) geografisk(e) område(r), hvor fangsten blev taget, med angivelse af underområde, afsnit eller underafsnit omfattet af fangstbegrænsninger efter EU-bestemmelserne.
2. Føreren af et EU-fiskerfartøj, der er omfattet af kravet om elektronisk registrering af fiskerilogbogsdata, sender de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, elektronisk til flagmedlemsstaten. Medlemsstaterne sender straks sådanne oplysninger til den medlemsstat, hvor landing skal finde sted. De elektroniske fiskerilogbogsdata, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 15, og de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, kan sendes i samme elektroniske overførsel.
3. Medlemsstaterne kan fastsætte en kortere meddelelsesfrist end fristen i stk. 1. I så fald oplyser de pågældende medlemsstater Kommissionen herom 15 dage før en kortere frists ikrafttræden. Kommissionen og de pågældende medlemsstater offentliggør disse oplysninger på deres websteder.
Artikel 81
Losning
Den berørte medlemsstats ansvarlige myndigheder skal stille krav om, at losning af fangster omhandlet i denne forordnings artikel 78 ikke påbegyndes, før der er givet udtrykkelig tilladelse dertil. Afbrydes losningen, skal der indhentes ny tilladelse, før den kan genoptages.
Artikel 82
Fiskerilogbog
1. Umiddelbart efter ankomst i havn, og før losning påbegyndes, forelægger føreren af et fiskerfartøj, der ikke er omfattet af kravet om elektronisk registrering af fiskerilogbogsdata, den eller de relevante udfyldte fiskerilogbogssider med henblik på medlemsstatens ansvarlige myndigheds inspektion i landingshavnen.
2. De ombordværende mængder sild, makrel og hestemakrel, som der er givet meddelelse om før landingen, jf. denne forordnings artikel 80, stk. 1, litra c), skal svare til de mængder, der er registreret i den udfyldte fiskerilogbog.
Artikel 83
Offentlige vejningssystemer til vejning af fersk sild, makrel og hestemakrel
Hvis der anvendes offentlige vejningssystemer, udsteder den fysiske eller juridiske person, der vejer fangster som omhandlet i denne forordnings artikel 78, en vejeseddel til køberen med angivelse af dato og klokkeslæt for vejningen og tankbilens identifikationsnummer, jf. dog bestemmelserne i denne forordnings artikel 72. Der fastgøres en kopi af vejesedlen til salgsnotaen eller overtagelseserklæringen.
Artikel 84
Private vejningssystemer til vejning af fersk fisk
1. Foruden bestemmelserne i denne forordnings artikel 72 er der i denne artikel fastsat yderligere betingelser for anvendelsen af private vejningssystemer.
2. Fysiske eller juridiske personer, der vejer fangster som omhandlet i denne forordnings artikel 78, fører for hvert vejningssystem et indbundet register med nummererede sider. Det føres, så snart vejningen af hver landing er afsluttet og allersenest kl. 23.59 lokal tid den dag, hvor vejningen er afsluttet. I registret angives følgende:
a)
navn og havnekendingsnummer på det fartøj, der har landet en fangst som omhandlet i denne forordnings artikel 78
b)
tankbilens entydige id-nummer og dens last i de tilfælde, hvor fangster som omhandlet i denne forordnings artikel 78 er blevet transporteret væk fra landingshavnen inden vejning i overensstemmelse med denne artikels artikel 79. Hver tankbilsladning vejes og registreres særskilt. Den samlede vægt af alle tankbilsladninger fra samme fartøj kan registreres under ét, hvis sådanne tankbilsladninger vejes i umiddelbar forlængelse af hinanden og uden afbrydelse
c)
fiskeart(er)
d)
hver landings vægt
e)
dato og klokkeslæt for vejningens påbegyndelse og afslutning.
3. Hvis vejningen foregår på et transportbånd, registreres al brug af vejningssystemet i et indbundet vejningsregister med nummererede sider, jf. dog denne forordnings artikel 72, stk. 3.
Artikel 85
Vejning af frosset fisk
Når landinger af frosne sild, makrel og hestemakrel vejes, bestemmes vægten af frosne fisk, der landes i kasser, for hver art, jf. denne forordnings artikel 73.
Artikel 86
Opbevaring af vejningsregistre
Alle vejningsregistre, jf. denne forordnings artikel 84, stk. 3, og artikel 85, og kopier af eventuelle transportdokumenter som led i en kontrolplan eller et fælles kontrolprogram, jf. denne forordnings artikel 79, stk. 1, opbevares i seks år.
Artikel 87
Salgsnotaer og overtagelseserklæringer
De fysiske eller juridiske personer, der er ansvarlige for indsendelsen af salgsnotaer og overtagelseserklæringer, indsender sådanne notaer og erklæringer for arter omhandlet i denne forordnings artikel 78 til den berørte medlemsstats ansvarlige myndigheder på anmodning.
Artikel 88
Krydskontrol
Indtil der er oprettet en elektronisk database efter kontrolforordningens artikel 109, foretager de ansvarlige myndigheder ved alle landinger administrativ krydskontrol af:
a)
de mængder sild, makrel og hestemakrel, opdelt efter art, der er angivet i forhåndsmeddelelsen om landing, jf. denne forordnings artikel 80, stk. 1, litra c), og de mængder, der er registreret i fiskerilogbogen
b)
de mængder sild, makrel og hestemakrel, opdelt efter art, der er registreret i fiskerilogbogen, og de mængder, der er registreret i landingsopgørelsen
c)
de mængder sild, makrel og hestemakrel, opdelt efter art, der er registreret i landingsopgørelsen, og de mængder, der er registreret i overtagelseserklæringen eller på salgsnotaen
d)
det fangstområde, der er registreret i fartøjets fiskerilogbog, og FOS-dataene for det pågældende fartøj.
Artikel 89
Overvågning af vejning
1. Vejningen af et fartøjs fangster af sild, makrel og hestemakrel overvåges for hver art. Ved fartøjer, der pumper deres fangst i land, overvåges vejningen af hele den mængde, der landes. Ved landing af frosset sild, makrel og hestemakrel, tælles alle kasser, og metoden til beregning af kassernes gennemsnitlige nettovægt, jf. bilag XVIII, overvåges.
2. Følgende data ud over dem, der er omhandlet i denne forordnings artikel 88, krydskontrolleres:
a)
de mængder sild, makrel og hestemakrel, opdelt efter art, der er registreret i offentlige eller private vejningssystemers vejningsregistre, og de mængder, opdelt efter art, der er registreret i overtagelseserklæringen eller på salgsnotaen
b)
de mængder sild, makrel og hestemakrel, opdelt efter art, der er registreret i eventuelle transportdokumenter som led i en kontrolplan eller et fælles kontrolprogram, jf. denne forordnings artikel 79, stk. 1
c)
tankbilers entydige id-nummer som anført i registret, jf. denne forordnings artikel 84, stk. 2, litra b).
3. Det kontrolleres, at fartøjet er tømt for al fisk efter losningen.
4. Alle overvågningsaktiviteter efter denne artikel og denne forordnings artikel 107 dokumenteres. Sådan dokumentation opbevares i seks år.
KAPITEL III
Salgsnotaer
Artikel 90
Generelle bestemmelser
1. Antallet af fisk, jf. kontrolforordningens artikel 64, stk. 1, litra f), anføres på salgsnotaen, hvis den relevante kvote forvaltes på basis af antal fisk.
2. Behandlingsgraden, jf. kontrolforordningens artikel 64, stk. 1, litra g), omfatter også præsentationstilstanden som fastsat i bilag I.
3. Prisen, jf. kontrolforordningens artikel 64, stk. 1, litra l), angives i valutaen i den medlemsstat, hvor salget finder sted.
Artikel 91
Salgsnotaers format
1. Medlemsstaterne fastlægger formatet for elektronisk udfyldelse og overførsel af salgsnotaer, jf. kontrolforordningens artikel 63.
2. De data, der er omhandlet i dette kapitel, udveksles mellem medlemsstaterne efter formatet vist i bilag XII, hvorfra det udvidelige opmærkningssprog (XML) afledes. Kommissionen fastsætter efter samråd med medlemsstaterne, hvilken XML-standard der skal benyttes ved al elektronisk dataudveksling mellem medlemsstater indbyrdes og mellem medlemsstater, Kommissionen og det organ, den har udpeget.
3. Ændringer af formatet omhandlet i stk. 1 angives tydeligt, ligesom ajourføringsdatoen anføres. Sådanne ændringer træder tidligst i kraft seks måneder efter, at de er vedtaget.
4. Når en medlemsstat modtager elektroniske oplysninger fra en anden medlemsstat sikrer den, at der udstedes en returmeddelelse til de ansvarlige myndigheder i den pågældende medlemsstat. Returmeddelelsen skal indeholde en kvittering for modtagelsen.
5. Dataene i bilag XII, som det er obligatorisk for registrerede købere, registrerede auktioner eller andre organer eller personer, som medlemsstaterne har godkendt, at registrere i deres salgsnotaer efter EU-reglerne, er også obligatoriske i udvekslingen mellem medlemsstaterne.
6. Medlemsstaterne:
a)
sikrer, at alle data, der modtages i henhold til dette kapitel registreres elektronisk og opbevares i elektroniske databaser i mindst tre år
b)
træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at sådanne data kun anvendes til officiel brug
c)
træffer alle fornødne tekniske foranstaltninger til at beskytte sådanne data mod hændelig eller ulovlig destruktion, hændeligt tab, beskadigelse, videregivelse eller konsultering uden tilladelse.
7. Den centrale myndighed, jf. kontrolforordningens artikel 5, stk. 5, i hver medlemsstat er ansvarlig for indsendelse, modtagelse, forvaltning og behandling af alle data omfattet af dette kapitel.
8. Medlemsstaterne udveksler kontaktoplysningerne for de myndigheder, der er omhandlet i stk. 7, og oplyser Kommissionen og det organ, den har udpeget, herom senest tre måneder efter denne forordnings ikrafttræden.
9. Eventuelle ændringer af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 7 og 8, formidles straks til Kommissionen, det organ, den har udpeget, og de øvrige medlemsstater, inden de træder i kraft.
10. Medlemsstaterne træffer afgørelse om formatet af de salgsnotaer, som ikke skal udfyldes eller fremsendes elektronisk. Sådanne salgsnotaer skal som et minimum indeholde de oplysninger, der er fastsat i kontrolforordningens artikel 64, stk. 1.
AFSNIT V
OVERVÅGNING
KAPITEL I
Overvågningsrapporter
Artikel 92
Oplysninger, der skal registreres i overvågningsrapporten
1. Overvågningsrapport, jf. kontrolforordningens artikel 71, stk. 3 og 4, udarbejdes i overensstemmelse med bilag XXIII til nærværende forordning.
2. Medlemsstaterne oploader dataene i deres overvågningsrapporter til den elektroniske database, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 78, og tilvejebringer de funktionaliteter, der er omhandlet i punkt 2 i bilag XXIV til nærværende forordning. I denne database skal der som et minimum registreres de oplysninger, der er omhandlet i bilag XXIII. Desuden kan overvågningsrapporter i papirudgave også scannes ind i databasen.
3. Rapportdata lagres i databasen i mindst tre år.
4. Når flagmedlemsstaten har modtaget en overvågningsrapport som omhandlet i stk. 1, indleder den hurtigst muligt en undersøgelse af de aktiviteter, som de af dens fiskerfartøjer, som overvågningsrapporten vedrører, udøver.
5. Stk. 1 anvendes, jf. dog bestemmelser vedtaget af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som EU er kontraherende part i.
KAPITEL II
Kontrolobservatører
Artikel 93
Generelle bestemmelser for kontrolobservatører
1. EU-fiskerfartøjer, der er udpeget til at anvende en observatørordning, skal have mindst én kontrolobservatør om bord i den periode, der er fastsat i ordningen, jf. dog særlige regler fastsat af en regional fiskeriforvaltningsorganisation eller aftalt med et tredjeland.
2. Medlemsstaterne udpeger kontrolobservatører og sørger for, at de kan komme til at udføre deres opgaver. Medlemsstaterne sørger især for, at kontrolobservatører kan komme om bord på de pågældende fiskerfartøjer og fra borde igen.
3. Kontrolobservatører må ikke udføre andre opgaver, end hvad der er fastsat i kontrolforordningens artikel 73 og i nærværende forordnings artikel 95, medmindre andre opgaver skal udføres i medfør af EU-kontrolobservatørordningen eller som led i et observatørprogram inden for rammerne af en regional fiskeriforvaltningsorganisation eller er fastlagt ved en bilateral aftale med et tredjeland.
4. De ansvarlige myndigheder sørger for, at kontrolobservatører med henblik på deres observation udstyres med kommunikationsmidler, der fungerer uafhængigt af fiskerfartøjets kommunikationssystem.
5. Sådanne regler berører ikke fiskerfartøjsførerens position som eneansvarlig for fartøjets aktiviteter.
Artikel 94
Kontrolobservatørers uafhængighed
For at sikre, at kontrolobservatører er uafhængige af ejeren, operatøren, EU-fiskerfartøjets fører og besætningsmedlemmerne, jf. kontrolforordningens artikel 73, stk. 2, må de ikke:
-
for så vidt angår det EU-fiskerfartøj, som den pågældende kontrolobservatør er anvist til, være i familie med eller ansat hos EU-fiskerfartøjets fører, et andet besætningsmedlem, repræsentanten for føreren, ejeren eller operatøren
-
for så vidt angår det fiskerfartøj, som den pågældende fiskeriobservatør er anvist til, være ansat i en virksomhed, der kontrolleres af føreren, et besætningsmedlem, førerens repræsentant, ejeren eller operatøren.
Artikel 95
Kontrolobservatørers opgaver
1. Kontrolobservatører kontrollerer de relevante dokumenter og registrerer de fiskeriaktiviteter, som de fiskerfartøjer, de er om bord på, udøver, jf. bilag XXV.
2. Kontrolobservatører om bord på et EU-fiskerfartøj briefer i givet fald de embedsmænd, som skal i gang med at inspicere det pågældende fiskerfartøj, efter ankomst om bord. Hvis faciliteterne om bord på EU-fiskerfartøjet gør det muligt, finder briefingen i givet fald sted på et lukket møde.
3. Kontrolobservatørerne udarbejder den rapport, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 73, stk. 5, efter formatet som fastlagt i bilag XXVI. De sender rapporten hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest 30 dage efter, at observationen er afsluttet, til deres ansvarlige myndigheder og flagmedlemsstatens ansvarlige myndigheder. Kontrolobservatørernes ansvarlige myndigheder stiller efter anmodning rapporten til rådighed for kystmedlemsstaten og Kommissionen eller det organ, den har udpeget. I de kopier af rapporter, der stilles til rådighed for andre medlemsstater, må det ikke være angivet, hvor fangsterne er taget, for så vidt angår hvert fiskedræts begyndelses- og slutposition, mens den samlede daglige fangst i kilogram levende vægt for de enkelte arter og ICES-områder eller i givet fald andre områder gerne må være angivet.
Artikel 96
Pilotprojekter
EU kan yde finansiel bistand til gennemførelse af pilotprojekter, hvori der indgår udsendelse af kontrolobservatører i overensstemmelse med artikel 8, litra a), nr. iii), i forordning (EF) nr. 861/2006.
AFSNIT VI
INSPEKTION
KAPITEL I
Gennemførelse af inspektion
Afdeling 1
Generelle bestemmelser
Artikel 97
Embedsmænd, der er bemyndiget til at foretage inspektion på havet eller på land
1. Embedsmænd, der er ansvarlige for inspektion, jf. kontrolforordningens artikel 74, skal være bemyndiget af medlemsstatens ansvarlige myndigheder. Med henblik herpå giver medlemsstaterne deres embedsmænd et tjenestekort med angivelse af navn og funktion. Enhver embedsmand i tjenstligt ærinde skal bære et sådant tjenestekort og ved inspektion forevise det hurtigst muligt.
2. Medlemsstaterne giver deres embedsmænd de beføjelser, der er nødvendige for at gennemføre kontrol, inspektion og håndhævelse i henhold til denne forordning og for at sikre, at den fælles fiskeripolitiks bestemmelser overholdes.
Artikel 98
Generelle principper
1. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder indfører en risikobaseret metode til udvælgelse af fartøjer til inspektion, idet alle tilgængelige oplysninger udnyttes, jf. dog bestemmelserne i flerårige planer. I tråd med en sådan metode foretager embedsmændene inspektion efter bestemmelserne i dette kapitel.
2. Medlemsstaterne koordinerer deres kontrol-, inspektions- og håndhævelsesaktiviteter, jf. dog bestemmelserne i flerårige planer. Med henblik herpå vedtager og gennemfører de nationale kontrolhandlingsprogrammer, jf. kontrolforordningens artikel 46, og fælles kontrolprogrammer, jf. kontrolforordningens artikel 94, der alt efter tilfældet omfatter aktiviteter både på havet og på land for at sikre, at den fælles fiskeripolitiks regler overholdes.
3. På basis af en risikobaseret kontrol- og håndhævelsesstrategi gennemfører hver medlemsstat de nødvendige inspektionsaktiviteter på en objektiv måde for at forebygge, at fiskevarer fra fiskeri, der ikke er foreneligt med den fælles fiskeripolitiks regler, ikke opbevares om bord, omlades, landes, overføres til bure og akvakulturanlæg, forarbejdes, transporteres, oplagres eller markedsføres.
4. Inspektion foretages på en sådan måde, at risikoen for negative indvirkninger på de inspicerede fiskevarers hygiejne og kvalitet begrænses mest muligt.
5. Medlemsstaterne sikrer, at nationale fiskerirelaterede informationssystemer giver mulighed for direkte elektronisk udveksling af oplysninger om havnestatsinspektioner indbyrdes og, alt efter tilfældet, med andre medlemsstater og med Kommissionen og det organ, den har udpeget, jf. kontrolforordningens artikel 111.
Artikel 99
Embedsmænds opgaver fasen forud for inspektion
I fasen forud for inspektion indsamler embedsmændene alle tilgængelige oplysninger, herunder:
a)
fiskerilicenser og fiskeritilladelser
b)
FOS-oplysninger for den aktuelle fangstrejse
c)
overvågning fra luften og andre observationer
d)
tidligere inspektionsoptegnelser og oplysninger om det pågældende EU-fiskerfartøj på den sikrede del af flagmedlemsstatens websted.
Artikel 100
Opgaver for embedsmænd bemyndiget til at foretage inspektion
1. Embedsmænd med bemyndigelse til at foretage inspektion skal kontrollere og notere de relevante punkter, der er defineret i det tilhørende inspektionsmodul i inspektionsrapporten i bilag XXVII. De kan til dette formål tage fotografier samt video- og lydoptagelser i henhold til national lovgivning og i givet fald prøver.
2. Embedsmændene må ikke gribe forstyrrende ind i en operatørs ret til at kommunikere med de kompetente flagstatsmyndigheder under en inspektion.
3. Embedsmændene tager hensyn til eventuelle oplysninger, som en kontrolobservatør om bord på det fiskerfartøj, der skal inspiceres, tilvejebringer i medfør af denne forordnings artikel 95, stk. 2.
4. Når en inspektion er afsluttet, debriefer embedsmændene om fornødent operatørerne om de fiskeriretsforskrifter, der gælder for de foreliggende forhold.
5. Embedsmændene forlader hurtigst muligt fiskerfartøjet eller inspektionsstedet, når inspektionen er afsluttet, hvis der ikke foreligger bevis for en åbenbar overtrædelse.
Artikel 101
Medlemsstaternes, Kommissionens og EU-fiskerikontrolagenturets forpligtelser
1. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder og i givet fald Kommissionen og EU-fiskerikontrolagenturet sikrer, at deres embedsmænd foretager inspektion på en høflig og taktfuld, men professionel måde efter en høj standard.
2. Hver medlemsstats ansvarlige myndigheder fastsætter procedurer, der sikrer, at eventuelle klager fra operatører over den måde, som de pågældende embedsmænd foretager inspektion på, undersøges grundigt i henhold til national lovgivning.
3. Under forudsætning af, at der er oprettet passende ordninger med et fiskerfartøjs flagmedlemsstat, kan kystmedlemsstater opfordre embedsmænd fra den pågældende medlemsstats kompetente myndigheder til at deltage i inspektion af den pågældende medlemsstats fiskerfartøjer, når sådanne fartøjer fisker i kystmedlemsstatens farvande eller lander fangster i dens havne.
Afdeling 2
Inspektion på havet
Artikel 102
Generelle bestemmelser for inspektion på havet
1. Alle fartøjer, der anvendes til kontrolformål, herunder overvågning, skal være tydeligt forsynet med en vimpel eller et symbol som vist i bilag XXVIII.
2. En bordingsbåd, der benyttes for at gøre det lettere for de embedsmænd, der foretager inspektion, at komme om bord, skal føre et tilsvarende flag eller vimpel for at angive, at den anvendes til fiskeriinspektionsopgaver.
3. Personer med ansvar for inspektionsfartøjer skal tage behørigt hensyn til reglerne for godt sømandskab og manøvrering i sikker afstand af fiskerfartøjet i overensstemmelse med de internationale bestemmelser om forebyggelse af kollisioner på havet.
Artikel 103
Bording af fiskerfartøjer på havet
1. Embedsmænd med ansvar for at gennemføre inspektionen sikrer, at der ikke træffes foranstaltninger, som bringer fiskerfartøjets eller besætningens sikkerhed i fare.
2. Embedsmænd kan, når de går om bord eller fra borde, ikke kræve, at føreren af det pågældende fartøjet skal standse eller manøvrere fartøjet, når det er i gang med at fiske, eller skal indstille udsætningen eller indhalingen af fiskeredskaber. Embedsmænd kan dog kræve, at udsætningen af redskaberne afbrydes eller udskydes, indtil de er kommet sikkert om bord og fra borde. Ved bording må en sådan udskydelse højst være på 30 minutter fra det tidspunkt, hvor embedsmændene er kommet om bord på fiskerfartøjet, medmindre der er konstateret en overtrædelse. Denne bestemmelse berører ikke embedsmænds mulighed for at kræve redskabet halet ind med henblik på inspektion.
Artikel 104
Aktiviteter om bord
1. Embedsmændene kontrollerer og noterer under udførelsen af deres inspektion alle relevante punkter, som er fastsat i det relevante inspektionsrapportmodul, jf. denne forordnings bilag XXVII.
2. Embedsmænd kan kræve, at føreren haler et fiskeredskab ind med henblik på inspektion.
3. Inspektionshold består normalt af to embedsmænd. Inspektionshold kan om nødvendigt suppleres med yderligere embedsmænd.
4. En inspektion må højst vare i fire timer, eller indtil redskab og fangst er halet ind, og redskab og fangst er inspiceret, hvis dette tager længere tid. Dette gælder ikke, hvis der er konstateret en åbenbar overtrædelse, eller hvis embedsmændene har brug for yderligere oplysninger.
5. Hvis der konstateres en åbenbar overtrædelse, kan identifikationsmærker og plomberinger fastgøres forsvarligt til enhver del af fiskeredskabet eller fiskerfartøjet, herunder beholdere med fiskevarer og det eller de rum, hvor fiskevarer måtte være opbevaret, og embedsmanden eller embedsmændene kan blive om bord så længe, det er nødvendigt for at gennemføre relevante tiltag til at sikre, at beviserne for den åbenbare overtrædelse ikke går tabt eller forringes.
Afdeling 3
Inspektion i havn
Artikel 105
Forberedelse af inspektion
1. Uden at det berører de benchmarks, der er fastsat i særlige kontrol- og inspektionsprogrammer og i artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008, inspiceres et fiskerfartøj i en havn eller ved landing i følgende tilfælde:
a)
rutinemæssigt efter en stikprøvemetode baseret på riskobaseret forvaltning, eller
b)
når der er mistanke om misligholdelse af den fælles fiskeripolitiks regler.
2. I tilfælde som omhandlet i stk. 1, litra b), sørger medlemsstats ansvarlige myndigheder for, at embedsmænd tager imod det fiskerfartøj, der skal inspiceres i havn, når det ankommer i havn, jf. dog denne forordnings artikel 106, stk. 2, sidste punktum.
3. Stk. 1 er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan foretage stikprøveinspektion.
Artikel 106
Inspektion i havn
1. Embedsmændene kontrollerer og noterer ved inspektion alle punkter, som er fastsat i det relevante inspektionsrapportmodul, jf. denne forordnings bilag XXVII. Embedsmænd tager behørigt hensyn til eventuelle særlige krav, som gælder for det inspicerede fiskerfartøj, bl.a. relevante bestemmelser i flerårige planer.
2. Embedsmændene overvåger ved inspektion af en landing hele landingsprocessen fra start til slut. Der foretages krydskontrol af de mængder, opdelt efter art, der er registreret i den forhåndsmeddelelsen om anløb med henblik på landing, de mængder, opdelt efter art, der er registreret i fiskerilogbogen, og de mængder, opdelt efter art, der alt efter tilfældet landes eller omlades. Denne bestemmelse er ikke til hinder for, at der kan foretages inspektion efter påbegyndt landing.
3. Medlemsstaterne sørger for effektiv inspektion og kontrol af rum og lokaler, der benyttes i forbindelse med fiskeriaktiviteter og efterfølgende forarbejdning af fiskevarer.
Artikel 107
Inspektion af landinger af visse pelagiske arter
For landinger af sild, makrel, og hestemakrel som omhandlet i denne forordnings afsnit IV, kapitel II, afdeling 2, sørger medlemsstatens ansvarlige myndigheder for, at mindst 15 % af de landede mængder af disse fisk og mindst 10 % af landingerne af disse fisk inspiceres.
Afdeling 4
Inspektion af transport
Artikel 108
Generelle principper
1. Inspektion af transport kan finde sted hvor som helst og når som helst fra landingsstedet til fiskevarernes ankomst til salgs- eller forarbejdningsstedet, jf. dog bestemmelserne i flerårige planer. Ved inspektion træffes der fornødne foranstaltninger til at sikre, at kølekæden for de inspicerede fiskevarer ikke brydes.
2. Inspektion af transport består så vidt muligt af en fysisk undersøgelse af de transporterede varer, jf. dog bestemmelserne i flerårige planer og nationale kontrolprogrammer eller særlige kontrol- og inspektionsprogrammer.
3. Den fysiske undersøgelse af de transporterede fiskevarer omfatter udtagning af en repræsentativ stikprøve af forskellige dele af det eller de transporterede partier.
4. Ved inspektion af transport kontrollerer og noterer embedsmændene alle punkter, der er fastsat i kontrolforordningens artikel 68, stk. 5, og i rapportmodulet i nærværende forordnings bilag XXVII. En sådan inspektion omfatter også kontrol af, at de transporterede mængder fiskevarer svarer til oplysningerne registreret i transportdokumentet.
Artikel 109
Plomberede transportkøretøjer
1. Hvis et køretøj eller en container er plomberet for at undgå manipulation af ladningen, sørger medlemsstaternes ansvarlige myndigheder for, at plomberingers serienumre er noteret i transportdokumentet. Embedsmænd kontrollerer, at plomberingerne er ubrudte, og at serienumrene svarer til oplysningerne i transportdokumentet.
2. Hvis plomberingen brydes for at lette inspektion af en ladning, inden ladningen ankommer til det endelige bestemmelsessted, erstatter embedsmænd den oprindelige plombering med en ny plombering og registrerer plomberingsoplysningerne i transportdokumentet, ligesom de giver en begrundelse for, hvorfor den oprindelige plombering blev brudt.
Afdeling 5
Inspektion af afsætningssteder
Artikel 110
Generelle principper
Embedsmænd kontrollerer og noterer alle relevante punkter anført i det relevante inspektionsmodul, jf. denne forordnings bilag XXVII, når de aflægger besøg i kølerum, på engros- og detailmarkeder, i restauranter eller i andre rum og lokaler, hvor fisk opbevares og/eller afsættes efter landing.
Artikel 111
Supplerende metoder og teknikker
Foruden de i bilag XXVII anførte punkter kan medlemsstaterne benytte diverse metoder og teknikker til at identificere og validere fiskevarer, deres oprindelse samt leverandører, fangstfartøjer og produktionsenheder.
Artikel 112
Kontrol af fiskevarer, der er tages tilbage fra markedet
Embedsmænd skal kontrollere, at fiskevarer, der er taget tilbage fra markedet, jf. artikel 17 i Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (32), bortskaffes efter bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 2493/2001 (33).
KAPITEL II
Operatørers pligter
Artikel 113
Operatørers generelle forpligtelser
1. Alle operatører, der er omfattet af en medlemsstats lovgivning, kan blive inspiceret med hensyn til de forpligtelser, som er pålagt dem i medfør af den fælles fiskeripolitiks regler.
2. Alle operatører, der inspiceres, skal:
a)
samarbejde med embedsmænd og efter anmodning tilvejebringe de fornødne oplysninger og dokumenter, herunder om muligt kopier af sådanne eller adgang til relevante databaser, om fiskeriaktivitetsdata, som registreres og opbevares elektronisk eller i papirudgave, jf. den fælles fiskeripolitiks regler
b)
lette adgangen til alle dele af fartøjer, lokaler og transportmidler, herunder luftfartøjer og luftpudefartøjer, der anvendes i forbindelse med eller i tilknytning til fiskeri- og forarbejdningsaktiviteter
c)
hele tiden garantere embedsmændenes sikkerhed og aktivt bistå og samarbejde med embedsmændene om udførelsen af deres inspektionsopgaver
d)
sørge for ikke at hindre embedsmænd i at udføre inspektion eller true eller forstyrre dem under arbejdet og sørge for, at andre personer heller ikke gør det
e)
om muligt stille et lukket rum til rådighed, hvor en kontrolobservatør kan mødes med embedsmændene og briefe dem, jf. denne forordnings artikel 95, stk. 2.
Artikel 114
Førerens forpligtelser i forbindelse med inspektion
1. Føreren af et fiskerfartøj, som inspiceres, eller dennes repræsentant skal:
a)
medvirke til, at embedsmænd kommer sikkert og effektivt ombord i tråd med godt sømandskab, når det relevante signal ifølge den internationale signalkode afgives, eller når det via radiokommunikation fra et fartøj eller en helikopter, der medbringer en embedsmand, tilkendegives, at embedsmanden agter at komme om bord på fartøjet
b)
stille en lejder til rådighed, som opfylder kravene i bilag XXIX, for at lette sikker og nem adgang til ethvert fartøj, hvor det er nødvendigt at klatre mindst 1,5 m op ad skibssiden
c)
medvirke til at lette embedsmændenes inspektion og yde passende bistand inden for rimelighedens grænser
d)
give embedsmanden eller embedsmændene mulighed for at kommunikere med myndighederne i flagstaten, kyststaten og den inspicerende stat
e)
advare embedsmænd om særlige sikkerhedsrisici på fiskerfartøjer
f)
give embedsmænd adgang til alle dele af fartøjet, alle forarbejdede og uforarbejdede fangster, alle fiskerredskaber og alle relevante oplysninger og dokumenter
g)
medvirke til, at embedsmænd kommer sikkert fra borde efter endt inspektion.
2. Det kan ikke forlanges, at fartøjsførere skal afsløre kommercielt følsomme oplysninger over åbne radiokanaler.
KAPITEL III
Inspektionsrapport
Artikel 115
Fælles regler for inspektionsrapporter
1. Inspektionsrapporter som omhandlet i kontrolforordningens artikel 76 skal indeholde de oplysninger, der er nævnt i det relevante modul fastlagt i bilag XXVII, jf. dog særlige bestemmelser vedtaget af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer. Rapporterne udarbejdes af embedsmænd under inspektionen, eller så snart dette er muligt efter endt inspektion.
2. Hvis der ved en inspektion konstateres en åbenbar overtrædelse, redegøres der i inspektionsrapporten for de retlige og materielle aspekter, ligesom rapporten også skal indeholde eventuelle andre relevante oplysninger i forbindelse med overtrædelsen. Afsløres der flere overtrædelser under en inspektion, noteres relevante aspekter af hver overtrædelse i inspektionsrapporten.
3. Embedsmænd meddeler resultaterne af deres inspektion til den fysiske person, der er ansvarlig for fiskerfartøjet, luftfartøjet, luftpudefartøjet eller de inspicerede lokaler (operatøren) efter endt inspektion. Operatøren har mulighed for at fremsætte sine bemærkninger til inspektionen og inspektionsresultaterne. Operatørens bemærkninger noteres i inspektionsrapporten. Hvis embedsmanden ikke taler samme sprog som den inspicerede operatør, træffer de egnede foranstaltninger til at gøre resultaterne forståelige.
4. Operatøren har om fornødent ret til at kontakte sin repræsentant eller sin flagstats ansvarlige myndigheder, hvis operatøren har store vanskeligheder med at forstå inspektionsresultatet og inspektionsrapporten.
5. Formatet for den elektroniske overførsel, jf. kontrolforordningens artikel 76, stk. 1, fastlægges efter samråd mellem medlemsstaterne og Kommissionen.
Artikel 116
Færdiggørelse af inspektionsrapporter
1. Hvis en inspektionsrapport udarbejdes i papirudgave, skal den være læselig og tydelig, og angivelserne i den må ikke kunne slettes. Angivelser i rapporten må ikke viskes ud eller ændres. Eventuelle fejl i en rapport i papirudgave rettes ved, at den ukorrekte angivelse omhyggeligt overstreges og paraferes af den pågældende embedsmand.
2. Embedsmanden med ansvar for inspektionen underskriver rapporten. Operatøren opfordres til at underskrive rapporten. Operatørens underskrift er blot en kvittering for modtagelse af rapporten og betragtes ikke som en godkendelse af rapportens indhold, jf. dog den nationale lovgivning.
3. Embedsmænd kan udarbejde de inspektionsrapporter, der er omhandlet i denne forordnings artikel 115, elektronisk.
Artikel 117
Kopi af inspektionsrapport
Senest 15 arbejdsdage efter endt inspektion og i tråd med den nationale lovgivning i den medlemsstat, på hvis højhedsområde eller under hvis jurisdiktion inspektionen finder sted, sendes der en kopi af inspektionsrapporten omhandlet i denne forordnings artikel 116 til operatøren. Hvis der konstateres en overtrædelse, frigives rapporten, jf. love om offentliggørelse af oplysninger i den pågældende medlemsstat.
KAPITEL IV
Elektronisk database
Artikel 118
Elektronisk database
1. Medlemsstaternes nationale kontrolprogrammer skal indeholde procedurer for deres embedsmænds registrering af inspektionsrapporter i papirudgave eller elektronisk udgave. Disse rapporter skal indlæses i den elektroniske database, jf. kontrolforordningens artikel 78, og tilvejebringe de funktionaliteter, der er nævnt i nærværende forordnings bilag XXIV, nr. 2. Den elektroniske database skal som et minimum indeholde de oplysninger, der noteres i henhold til nærværende forordnings artikel 115, stk. 1, og er angivet som obligatoriske i bilag XXVII. Inspektionsrapporter i papirudgave skal også scannes ind i databasen.
2. Kommissionen og det organ, den har udpeget, skal have adgang til databasen efter de procedurer, der er beskrevet i kontrolforordningens artikel 114, 115 og 116. Andre medlemsstater skal også have adgang til de relevante data i databasen i forbindelse med en fælles ressourceanvendelsesplan.
3. Data fra inspektionsrapporterne skal lagres i databasen i mindst tre år.
KAPITEL V
EU-kontrollører
Artikel 119
Meddelelser fra EU-kontrollører
1. Medlemsstaterne og EU-fiskerikontrolagenturet meddeler elektronisk Kommissionen navnene på de af deres embedsmænd, som skal optages i fortegnelsen over EU-kontrollører, jf. kontrolforordningens artikel 79, senest tre måneder efter nærværende forordnings ikrafttræden.
2. Embedsmænd, der skal optages i fortegnelsen:
a)
skal have stor erfaring inden for fiskerikontrol og -inspektion
b)
skal have et indgående kendskab til EU's fiskerilovgivning
c)
skal have et grundigt kendskab til et af EU's officielle sprog og et tilfredsstillende kendskab til et af de andre officielle sprog
d)
skal være fysisk i stand til at udføre deres arbejde
e)
skal eventuelt have modtaget fornøden uddannelse i sikkerhed til søs.
Artikel 120
Fortegnelse over EU-kontrollører
1. På grundlag af meddelelserne fra medlemsstaterne og EU-fiskerikontrolagenturet godkender Kommissionen en fortegnelse over EU-kontrollører seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden.
2. Efter at den første fortegnelse er opstillet, giver medlemsstaterne og EU-fiskerikontrolagenturet senest i oktober hvert år Kommissionen meddelelse om eventuelle ændringer, som de ønsker foretaget i fortegnelsen for det følgende kalenderår. Kommissionen ændrer fortegnelsen i overensstemmelse hermed senest den 31. december hvert år.
3. Fortegnelsen og ændringer heraf offentliggøres på EU-fiskerikontrolagenturs officielle websted.
Artikel 121
Underretning af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer om EU-kontrollører
Det organ, Kommissionen har udpeget, sender en regional fiskeriforvaltningsorganisations sekretariat fortegnelsen over EU-kontrollører, som skal udføre inspektioner inden for denne organisations rammer.
Artikel 122
EU-kontrollørers beføjelser og opgaver
1. EU-kontrollører skal under udførelsen af deres opgaver overholde EU-lovgivningen, og hvis det er relevant, den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor inspektionen finder sted, eller, hvis inspektionen udføres uden for EU-farvande, i det inspicerede fiskerfartøjs flagmedlemsstat samt relevante internationale bestemmelser.
2. EU-kontrollørerne skal kunne forevise et tjenestekort med angivelse af navn og funktion. Med henblik herpå skal de udstyres med et identitetsdokument, der udstedes af Kommissionen eller EU-fiskerikontrolagenturet, og som angiver deres navn og funktion.
3. Medlemsstaterne skal lette EU-kontrollørernes arbejde og yde dem den bistand, de har behov for at kunne løse deres opgaver.
4. Medlemsstaternes myndigheder kan tillade, at EU-kontrollørerne bistår de nationale kontrollører med at udføre deres opgaver.
5. Artikel 113 og 114 i denne forordning anvendes på tilsvarende måde.
Artikel 123
Rapporter
1. EU-kontrollørerne skal forelægge en daglig oversigt over deres inspektionsaktiviteter, herunder navn og identifikationsnummer på alle fiskerfartøjer og andre fartøjer, som er inspiceret, og arten af den udførte inspektion, for myndighederne i den medlemsstat, i hvis farvande inspektionen har fundet sted, eller, hvis inspektionen har fundet sted uden for EU-farvande, for det inspicerede EU-fiskerfartøjs flagmedlemsstat og EU-fiskerikontrolagenturet.
2. Hvis EU-kontrollørerne under en inspektion konstaterer en overtrædelse, skal de straks forelægge en kort inspektionsrapport for kystmedlemsstatens myndigheder, eller, hvis inspektionen har fundet sted uden for EU-farvande, for myndighederne i det inspicerede fiskerfartøjs flagstat og EU-fiskerikontrolagenturet. I den korte inspektionsrapport angives som et minimum inspektionsdato og -sted, inspektionsfartøjets identifikation, det inspicerede fartøjs identifikation og overtrædelsens art.
3. Senest syv dage efter inspektionen skal EU-kontrollørerne forelægge et eksemplar af den fuldstændige inspektionsrapport med de relevante punkter, der er defineret i det tilhørende inspektionsmodul i inspektionsrapporten i bilag XXVII, for myndighederne i det inspicerede fiskerfartøjs eller et eventuelt andet inspiceret fartøjs flagstat og for den medlemsstat, i hvis farvande inspektionen har fundet sted. Har EU-kontrollørerne konstateret en overtrædelse, skal der også sendes et eksemplar af den fuldstændige inspektionsrapport til EU-fiskerikontrolagenturet.
4. De daglige rapporter og inspektionsrapporter, der er omhandlet i denne artikel, sendes på begæring til Kommissionen.
Artikel 124
Opfølgning på rapporter
1. Medlemsstaterne følger op på de rapporter, som EU-kontrollørerne forelægger, jf. denne forordnings artikel 123, på samme måde som de følger op på rapporter fra deres egne embedsmænd.
2. Følger en medlemsstat op på en rapport fra en EU-kontrollør, samarbejder den medlemsstat, der har udpeget EU-kontrolløren, eller eventuelt Kommissionen eller EU-fiskerikontrolagenturet med førstnævnte medlemsstat for at lette retssager eller administrative procedurer.
3. EU-kontrollører skal på begæring give fremmøde og afgive forklaring i forbindelse med overtrædelsesprocedurer, som en medlemsstat har indledt.
AFSNIT VII
HÅNDHÆVELSE
POINTSYSTEM FOR ALVORLIGE OVERTRÆDELSER
Artikel 125
Oprettelse og anvendelse af et pointsystem for alvorlige overtrædelser
Hver medlemsstat udpeger de nationale myndigheder, der er ansvarlige for:
a)
at oprette det pointsystem for alvorlige overtrædelser, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 92, stk. 1
b)
at tildele det relevante antal point til indehaveren af fiskerilicensen
c)
at overdrage tildelte point til en eventuel kommende indehaver af fiskerilicensen for det pågældende fiskerfartøj, hvis sidstnævnte sælges, overdrages eller på anden måde skifter ejer, og
d)
at føre relevante registre over de point, der er tildelt eller overdraget til indehaveren af hver fiskerilicens.
Artikel 126
Tildeling af point
1. Flagmedlemsstatens ansvarlige myndighed tildeler indehaveren af fiskerilicensen for det fiskerfartøj, som fiskerilicensen gælder for, point for alvorlige overtrædelser i overensstemmelse med bilag XXX.
2. Opdages det ved en inspektion, at samme fysiske eller juridiske person, der er indehaver af licensen, har begået to eller flere alvorlige overtrædelser, tildeles indehaveren af den fiskerilicens, der er nævnt i stk. 1, point for hver berørt alvorlig overtrædelse op til højst 12 point.
3. Indehaveren af fiskerilicensen skal informeres om, at han har fået tildelt point.
4. Pointene tildeles licensindehaveren på den dato, der er fastsat i afgørelsen om tildeling af dem. Medlemsstaterne sørger for, at anvendelsen af nationale regler om appelprocedurers opsættende virkning ikke gør pointsystemet ineffektivt.
5. Hvis den alvorlige overtrædelse opdages i en anden medlemsstat end flagmedlemsstaten, tildeles pointene af flagmedlemsstatens myndigheder, jf. nærværende forordning artikel 125, efter en meddelelse i medfør af kontrolforordningens artikel 89, stk. 4.
Artikel 127
Meddelelse af afgørelser
Er den myndighed, der udpeges i henhold til nærværende forordnings artikel 125, ikke den samme som den centrale myndighed, jf. kontrolforordningens artikel 5, stk. 5, informeres sidstnævnte om afgørelser, der træffes i henhold til dette afsnit.
Artikel 128
Overdragelse af ejendomsret
Udbydes fiskerfartøjet til salg, eller tilbydes ejendomsretten til det overdraget på anden måde, skal indehaveren af fiskerilicensen informere en eventuel fremtidig licensindehaver om det antal point, han har fået tildelt, ved hjælp af en bekræftet kopi fra myndighederne.
Artikel 129
Suspension og permanent inddragelse af fiskerilicens
1. Akkumulerer indehaveren af en fiskerilicens 18, 36, 54 eller 72 point, udløser dette automatisk henholdsvis første, anden, tredje og fjerde suspension af fiskerilicensen for de perioder, der er nævnt i kontrolforordningens artikel 92, stk. 3.
2. Har indehaveren af en fiskerilicens akkumuleret 90 point, udløser dette automatisk permanent inddragelse af fiskerilicensen.
Artikel 130
Opfølgning på suspension og permanent inddragelse af fiskerilicens
1. Suspenderes en fiskerilicens, eller inddrages den permanent i henhold til denne forordnings artikel 129, oplyser flagmedlemsstatens myndighed straks indehaveren af fiskerilicensen om, at fiskerilicensen er suspenderet eller inddraget permanent.
2. Efter at have modtaget de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, skal indehaveren af fiskerilicensen sørge for, at det det pågældende fartøj øjeblikkeligt indstiller alt fiskeri. Han skal sørge for, at det straks vender tilbage til sin hjemhavn eller en havn, der anvises af flagmedlemsstatens myndigheder. Under rejsen skal fiskeredskaberne være fastgjort og stuvet i overensstemmelse med kontrolforordningens artikel 47. Indehaveren af fiskerilicensen skal sørge for, at en eventuel fangst om bord på fiskerfartøjet håndteres i henhold til instrukserne fra flagmedlemsstatens myndigheder.
Artikel 131
Sletning af fiskerilicenser i relevante fortegnelser
1. Suspenderes fiskerilicensen, eller inddrages den permanent i henhold til nærværende forordnings artikel 129, stk. 1 eller 2, skal det fiskerfartøj, som den suspenderede eller permanent inddragne fiskerilicens gælder for, i det nationale register, der er nævnt i artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2371/2002, identificeres som fartøj uden fiskerilicens. Fiskerfartøjet skal identificeres på samme måde i EU-fiskerflåderegistret, jf. artikel 15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2371/2002.
2. At en fiskerilicens inddrages permanent i henhold til nærværende forordnings artikel 129, stk. 2, påvirker ikke den licensudstedende medlemsstats referenceniveauer, jf. artikel 12 i forordning (EF) nr. 2371/2002.
3. Medlemsstaternes myndigheder ajourfører straks den fortegnelse, der er nævnt i kontrolforordningens artikel 116, stk. 1, litra d), med angivelse af alle tildelte point og deraf følgende suspensioner og permanente inddragelser af fiskerilicenser, herunder datoen, hvor de fik virkning, og deres varighed.
Artikel 132
Ulovligt fiskeri i suspensionsperioden eller efter permanent inddragelse af fiskerilicens
1. Hvis et fiskerfartøj, hvis fiskerilicens er suspenderet eller permanent inddraget i henhold til nærværende forordnings artikel 129, fisker i suspensionsperioden eller efter den permanente inddragelse af fiskerilicensen, træffer myndighederne øjeblikkeligt de fornødne håndhævelsesforanstaltninger i henhold til kontrolforordningens artikel 91.
2. Et fiskerfartøj som omhandlet i stk. 1 kan eventuelt optages på EU-listen over IUU-fartøjer i medfør af artikel 27 i forordning (EF) nr. 1005/2008.
Artikel 133
Sletning af point
1. Er en fiskerilicens blevet suspenderet i henhold til denne forordnings artikel 129, slettes de point, som har dannet grundlag for, at fiskerilicensen er blevet suspenderet, ikke. Eventuelle nye point, som tildeles indehaveren af fiskerilicensen, føjes til de eksisterende point med henblik på anvendelsen af denne forordnings artikel 129.
2. Er der slettet point i henhold til kontrolforordningens artikel 92, stk. 4, betragtes indehaveren af fiskerilicensen ved anvendelsen af kontrolforordningens artikel 92, stk. 3, som om fiskerilicensen ikke har været suspenderet i henhold til nærværende forordnings artikel 129.
3. Der slettes to point, forudsat at det samlede antal point, der er tildelt indehaveren af fiskerilicensen for det fartøj, som licensen gælder for, overstiger to, hvis:
a)
fiskerfartøjet, der er benyttet til at begå den overtrædelse, som medførte tildeling af point, derefter anvender FOS eller elektronisk registrerer og sender fiskerilogbogs-, omladningsopgørelses- og landingsopgørelsesdata uden at være retligt forpligtet til at benytte denne teknologi, eller
b)
indehaveren af fiskerilicensen efter tildelingen af point frivilligt deltager i fiskeri i videnskabeligt øjemed for at forbedre fiskeredskabers selektivitet, eller
c)
indehaveren af fiskerilicensen er medlem af en producentorganisation og accepterer en fangstplan, som producentorganisationen har vedtaget, året efter tildelingen af point med en nedsættelse på 10 % af fiskerimulighederne for indehaveren af fiskerilicensen, eller
d)
indehaveren af fiskerilicensen deltager i fiskeri, der er omfattet af en miljømærkeordning, som går ud på at certificere og fremme mærker for fiskevarer, der stammer fra velforvaltet havfiskeri, og sætte fokus på spørgsmål om bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne.
For hver treårsperiode, der er gået siden den sidste alvorlige overtrædelse, kan indehaveren af en fiskerilicens kun en gang benytte en af de muligheder, der er omhandlet i litra a), b), c) og d), til at reducere det tildelte antal point, forudsat at reduktionen ikke medfører, at alle fiskerilicensens point slettes.
4. Slettes der point i henhold til stk. 3, skal indehaveren af fiskerilicensen underrettes herom. Indehaveren af fiskerilicensen skal også underrettes om, hvor mange point der stadig er tilbage.
Artikel 134
Pointsystem for førere af fiskerfartøjer
Medlemsstaterne underretter senest seks måneder efter datoen for anvendelsen af dette afsnit Kommissionen om deres nationale pointsystem for fartøjsførere, jf. kontrolforordningens artikel 92, stk. 6.
AFSNIT VIII
FORANSTALTNINGER TIL SIKRING AF, AT MEDLEMSSTATERNE RESPEKTERER DEN FÆLLES FISKERIPOLITIKS MÅL
KAPITEL I
Suspension og bortfald af finansiel støtte fra EU
Artikel 135
Definition
I dette kapitel forstås ved:
1)
»betaling«: ethvert finansielt bidrag, som skal udbetales af Kommissionen, efter at en medlemsstat har fremsat en betalingsanmodning under eller efter gennemførelsen af et operationelt program i henhold til forordning (EF) nr. 1198/2006 eller et projekt omfattet af artikel 8, litra a), i forordning (EF) nr. 861/2006
2)
»afbrydelse«: afbrydelse af betalingsfristen
3)
»suspension«: suspension af betalinger i forbindelse med bestemte betalingsanmodninger, jf. kontrolforordningens artikel 103, stk. 1 forordning 1198/2006
4)
»bortfald«: hel eller delvis annullering af det suspenderede EU-bidrag til et operationelt program i henhold til forordning (EF) nr. 1198/2006 eller et særligt projekt omfattet af artikel 8, litra a), i forordning (EF) nr. 861/2006.
Artikel 136
Afbrydelse af betalingsfristen
1. Udbetalingsfristen kan afbrydes af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, jf. forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (34), i højst seks måneder, hvis:
a)
der er belæg for, at den fælles fiskeripolitiks bestemmelser ikke overholdes, eller
b)
den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede må udføre yderligere undersøgelser af oplysninger, som peger på mangler ved en medlemsstats kontrolordning og/eller tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser for fiskeri og fiskerirelaterede aktiviteter.
2. Den berørte medlemsstat skal skriftligt oplyses om begrundelsen for, at betalingsfristen afbrydes, jf. kontrolforordningens artikel 103, stk. 3. Medlemsstaten anmodes om inden en måned efter at have modtaget dette brev at meddele Kommissionen, hvilke afhjælpende foranstaltninger den har truffet, og/eller oplysninger om den finansielle støtte, der er ydet til de fiskerirelaterede aktiviteter, som er genstand for den manglende overensstemmelse, jf. nærværende forordnings bilag XXXI.
3. Hvis den berørte medlemsstat ikke reagerer på Kommissionens anmodning inden udløbet af den frist, der er fastsat i stk. 2, eller hvis den afgiver et utilfredsstillende svar, kan Kommissionen sende en rykkerskrivelse, der giver medlemsstaten en yderligere frist på højst 15 dage.
4. Afbrydelsen ophæves, hvis medlemsstaten i sit svar godtgør, at den har truffet afhjælpende foranstaltninger for at sikre, at den fælles fiskeripolitiks bestemmelser overholdes, eller at de oplysninger, som pegede på mangler ved dens kontrolordning og/eller tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser for fiskeri og fiskerirelaterede aktiviteter var ubegrundede.
Artikel 137
Suspension af betalinger
1. Hvis den berørte medlemsstat ikke reagerer på Kommissionens anmodning inden udløbet af den frist, der er fastsat i nærværende forordnings artikel 136, eller hvis den afgiver et utilfredsstillende svar, kan Kommissionen på grundlag af de oplysninger, der foreligger på dette tidspunkt, træffe afgørelse om helt eller delvis at suspendere udbetalingen af finansiel EU-støtte til denne medlemsstat (i det følgende benævnt »suspensionsafgørelse«), jf. kontrolforordningens artikel 103, stk. 1.
2. I suspensionsafgørelsen skal alle relevante faktiske og retlige spørgsmål sammenfattes, ligesom suspensionsafgørelsen skal indeholde Kommissionens vurdering med hensyn til de betingelser, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 103, stk. 1 og 6, foruden at det deri skal fastsættes, hvor stor en del af betalingerne der suspenderes. I suspensionsafgørelsen anmodes den berørte medlemsstat om at træffe afhjælpende foranstaltninger inden for en fastsat periode, som ikke må overstige seks måneder.
3. Det skal afgøres, hvor stort et beløb der skal suspenderes, ved at der anvendes en sats, som fastlægges under hensyntagen til kriterierne i kontrolforordningens artikel 103, stk. 5.
Artikel 138
Bortfald af finansiel støtte
1. Hvis medlemsstaten i suspensionsperioden stadig ikke godtgør, at den har afhjulpet den situation, der førte til suspensionsafgørelsen, jf. kontrolforordningens artikel 103, stk. 2, kan Kommissionen oplyse den om, at den har til hensigt at træffe en afgørelse om at lade støtten bortfalde. Artikel 136, stk. 2 og 3, i nærværende forordning anvendes på tilsvarende måde.
2. Hvis den berørte medlemsstat ikke reagerer på Kommissionens anmodning som omhandlet i stk. 1, eller hvis den afgiver et utilfredsstillende svar, kan Kommissionen på grundlag af de oplysninger, der foreligger på dette tidspunkt, træffe afgørelse om at lade alle eller en del af de suspenderede betalinger til denne medlemsstat bortfalde.
3. Afgørelsen om bortfald, jf. stk. 2, kan i givet fald omfatte hel eller delvis inddrivelse af et eventuelt forskud på den allerede udbetalte finansielle støtte til de projekter, som er omfattet af artikel 8, litra a), i forordning (EF) nr. 861/2006, og for hvilke betalingerne er suspenderet.
4. Det afgøres, hvor stor en del af de suspenderede betalinger der skal bortfalde, ved at der anvendes en sats, som fastlægges under hensyntagen til kriterierne i kontrolforordningens artikel 103, stk. 5.
5. Forskuddet på den finansielle støtte, der skal inddrives for projekter, som betalingerne blev suspenderet for, skal tilbagebetales til Kommissionen efter en inddrivelsesprocedure, jf. artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 861/2006 og artikel 72 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.
KAPITEL II
Nedsættelse af fiskerimuligheder
Artikel 139
Almindelige bestemmelser for nedsættelse af fiskerimuligheder som følge af overudnyttelse
1. Omfanget af overudnyttelsen af fiskerimuligheder med hensyn til disponible kvoter og fiskeriindsats for et givet år, jf. kontrolforordningens artikel 105, stk. 1, og artikel 106, stk. 1, fastsættes på grundlag af de tal, der foreligger den 15. i den anden måned efter den regulerede periodes udløb.
2. Omfanget af overudnyttelsen af fiskerimuligheder fastsættes under hensyntagen til den berørte medlemsstats disponible fiskerimuligheder ved udgangen af hver given periode og under hensyn til udveksling af fiskerimuligheder i overensstemmelse med artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002, overførsler af kvoter i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 847/96 (35), omfordeling af disponible fiskerimuligheder i overensstemmelse med kontrolforordningens artikel 37 og nedsættelse af fiskerimuligheder i overensstemmelse med kontrolforordningens artikel 105, 106 og 107.
3. Det er ikke tilladt at udveksle fiskerimuligheder i henhold til artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002 for en given periode efter den sidste dag i den første måned efter denne periodes udløb.
Artikel 140
Høring om nedsættelse af fiskerimuligheder
I forbindelse med nedsættelser af fiskerimuligheder i overensstemmelse med kontrolforordningens artikel 105, stk. 4 og 5, og artikel 106, stk. 3, hører Kommissionen den berørte medlemsstat om de foreslåede foranstaltninger. Den berørte medlemsstat skal svare på Kommissionens henvendelse inden 10 arbejdsdage.
KAPITEL III
Nedsættelse af kvoter som følge af tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser
Artikel 141
Bestemmelser om nedsættelse af kvoter som følge af tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks mål
1. Medlemsstatens frist til at godtgøre, at fiskeriet kan udnyttes sikkert, jf. kontrolforordningens artikel 107, stk. 2, gælder fra datoen for Kommissionens brev til medlemsstaten.
2. Medlemsstaterne skal i deres svar i henhold til kontrolforordningens artikel 107, stk. 2, vedlægge dokumentation, der over for Kommissionen godtgør, at fiskeriet kan udnyttes sikkert.
Artikel 142
Fastlæggelse af, hvor store mængder der skal fradrages
1. Enhver kvotenedsættelse i henhold til kontrolforordningens artikel 107 skal stå i forhold til omfanget og arten af tilsidesættelsen af bestemmelserne for bestande, som er omfattet af flerårige planer, og hvor truede disse bestande er. Der skal ved nedsættelsen tages højde for den skade, der er påført bestandene som følge af tilsidesættelsen af bestemmelserne for bestande, som er omfattet af flerårige planer.
2. Hvis der ikke kan foretages nedsættelse i henhold til stk. 1 af den kvote, tildeling eller andel af en bestand eller gruppe af bestande, der berøres af tilsidesættelsen, fordi den pågældende kvote, tildeling eller andel af en bestand eller gruppe af bestande ikke eller ikke i tilstrækkeligt omfang står til rådighed for den pågældende medlemsstat, kan Kommissionen efter høring af den pågældende medlemsstat i det eller de følgende år nedsætte den pågældende medlemsstats kvoter for andre bestande eller grupper af bestande i det samme geografiske område eller med den samme handelsværdi, jf. stk. 1.
AFSNIT IX
DATA OG INFORMATION
KAPITEL I
Analyse og revision af data
Artikel 143
Genstand
Den elektroniske database til validering af data, jf. kontrolforordningens artikel 109, stk. 1, skal bl.a. indeholde:
a)
én eller flere databaser, hvori alle data, som skal valideres af dette system, lagres, jf. nærværende forordnings artikel 144
b)
valideringsprocedurer, herunder kontrol af datakvalitet samt analyse og krydskontrol af alle disse data, jf. denne forordnings artikel 145
c)
procedurer for, at Kommissionen eller det organ, den har udpeget, har adgang til alle disse data, jf. denne forordnings artikel 146.
Artikel 144
Data, der skal valideres
1. I forbindelse med det elektroniske valideringssystem sørger medlemsstaterne for, at alle data omhandlet i kontrolforordningens artikel 109, stk. 2, lagres i én eller flere elektroniske databaser. Det minimum af dataelementer, der skal medtages, er punkterne i bilag XXIII, de obligatoriske punkter i bilag XXVII, punkterne i bilag XII og punkterne i bilag XXXII. I valideringssystemet kan der også tages andre data i betragtning, som anses for nødvendige for valideringsprocedurerne.
2. Dataene i de databaser, der er nævnt i stk. 1, skal løbende og i realtid være tilgængelige for valideringssystemet. Valideringssystemet skal have direkte adgang til alle disse databaser uden menneskers mellemkomst. Med henblik herpå skal der i en medlemsstat skabes indbyrdes forbindelse mellem alle databaser eller systemer, der indeholder de data, som er nævnt i stk. 1.
3. Hvis de data, der er nævnt i stk. 1, ikke automatisk lagres i en database, sørger medlemsstaterne for, at dataene hurtigst muligt indlæses manuelt eller digitalt i databaserne under overholdelse af fristerne i den relevante lovgivning. Datoen for modtagelse og indlæsning af data skal registreres på korrekt vis i databasen.
Artikel 145
Valideringsprocedurer
1. Det elektroniske valideringssystem validerer hvert datasæt som omhandlet i denne forordnings artikel 144, stk. 1, ud fra automatiske edb-baserede algoritmer og procedurer på en løbende, systematisk og grundig måde. Valideringen skal indeholde procedurer for kontrol af kvaliteten af de grundlæggende data, dataformatet og minimumskravene til data, samt mere avanceret verifikation i form af detailanalyse af flere registreringer i et datasæt med anvendelse af statistiske metoder eller krydskontrol af data fra forskellige kilder.
2. For hver valideringsprocedure skal der være en valideringsregel eller en række valideringsregler, som definerer, hvilke valideringer der udføres via proceduren, og hvor resultaterne af valideringerne lagres. Der henvises eventuelt til den lovgivning, hvis anvendelse verificeres. Kommissionen kan efter høring af medlemsstaterne fastsætte en række standardvalideringsregler, som skal benyttes.
3. Alle det elektroniske valideringssystems resultater, både positive og negative, skal lagres i en database. Det skal være muligt umiddelbart at identificere eventuelle uoverensstemmelser og problemer med tilsidesættelse af de gældende bestemmelser, som konstateres af valideringsprocedurerne, samt at følge op på sådanne uoverensstemmelser. Det skal også være muligt at identificere fiskerfartøjer, fartøjsførere eller operatører, for hvilke der er konstateret gentagne uoverensstemmelser og eventuel tilsidesættelse af de gældende bestemmelser i løbet af de seneste tre år.
4. Opfølgningen på de uoverensstemmelser, som valideringssystemet finder, skal knyttes sammen med valideringsresultaterne med angivelse af validerings- og opfølgningsdatoen.
Hvis det påvises, at den konstaterede uoverensstemmelse er et resultat af forkert dataindlæsning, skal denne dataindlæsning korrigeres i databasen med en tydelig markering af, at de pågældende data er blevet korrigeret, samtidig med at den oprindelige værdi eller det oprindelige element angives sammen med en begrundelse for datakorrektionen.
Hvis der følges op på den konstaterede uoverensstemmelse, skal valideringsresultatet indeholde en henvisning til inspektionsrapporten og opfølgningen på denne.
Artikel 146
Kommissionens adgang til data
1. Medlemsstaterne sikrer, at Kommissionen eller det organ, den har udpeget, løbende og i realtid har adgang til:
a)
alle data, der er omhandlet i denne forordnings artikel 144, stk. 1
b)
alle valideringsregler, der er fastsat for valideringssystemet, og som indeholder definitionen, den relevante lovgivning og angivelse af, hvor valideringsresultaterne lagres
c)
alle valideringsresultater og opfølgende foranstaltninger med en markering, hvis dataelementet er korrigeret, og i givet fald med en henvisning til overtrædelsesprocedurerne.
2. Medlemsstaterne sikrer adgang til de data, der er nævnt i stk. 1, litra a), b) og c), gennem automatisk dataudveksling via sikrede webtjenester som defineret i denne forordnings artikel 147.
3. Dataene skal kunne downloades i det dataudvekslingsformat med alle de dataelementer, som er fastlagt i bilag XII, og i XML-format. Andre dataelementer, som der skal være adgang til, og som ikke er defineret i bilag XII, stilles til rådighed i det format, der er fastlagt i bilag XXXII.
4. Kommissionen eller det organ, den har udpeget, skal have mulighed for at downloade de data, der er nævnt i stk. 1, for enhver periode og ethvert geografisk område for et individuelt fiskerfartøj eller en fortegnelse over fiskerfartøjer.
5. Efter begrundet anmodning fra Kommissionen korrigerer den berørte medlemsstat hurtigst muligt data, som Kommissionen har påpeget er forbundet med uoverensstemmelser. Den berørte medlemsstat oplyser hurtigst muligt andre relevante medlemsstater om korrektionen.
KAPITEL II
Medlemsstaternes websteder
Artikel 147
Drift af websteder og webtjenester
1. Med henblik på de officielle websteder, der er omhandlet i kontrolforordningens artikel 115 og 116, opretter medlemsstaterne webtjenester. Disse webtjenester skal generere et tidstro og dynamisk indhold til de officielle websteder og sørge for automatisk adgang til sådanne data. Medlemsstaterne tilpasser om fornødent deres eksisterende databaser eller opretter nye databaser for at levere det indhold, som webtjenesternes kræver.
2. Webtjenesten skal sætte Kommissionen og det organ, den har udpeget, i stand til på ethvert tidspunkt at udlæse alle tilgængelige data, der er omhandlet i denne forordnings artikel 148 og 149. Den automatiserede udlæsningsmekanisme skal bygge på de elektroniske protokoller og formater for udveksling af oplysninger, der er omhandlet i bilag XII. Webtjenesterne skal oprettes i henhold til internationale standarder.
3. Hver underside på det officielle websted, jf. stk. 1, skal i venstre side indeholde en menu med links til alle andre undersider. Nederst på hver underside defineres også den tilhørende webtjeneste.
4. Webtjenester og websteder indføres centralt, og der må kun være ét adgangspunkt pr. medlemsstat.
5. Kommissionen kan fastsætte fælles standarder, tekniske specifikationer og procedurer for webstedets grænseflader og teknisk kompatible edb-systemer og webtjenester mellem medlemsstaterne, Kommissionen og det organ, den har udpeget. Kommissionen koordinerer processen og fastsætter specifikationerne og procedurerne efter høring af medlemsstaterne.
Artikel 148
Offentligt tilgængeligt websted og tilhørende webtjenester
1. Den offentligt tilgængelige del af webstedet skal indeholde en oversigtsside og forskellige undersider. Den offentlige oversigtsside skal indeholde links, der henviser til undersiderne med oplysningerne i kontrolforordningens artikel 115, litra a) - g).
2. Hver underside skal indeholde mindst et af de oplysningselementer, der er nævnt i kontrolforordningens artikel 115, litra a) - g). Undersiderne og de tilhørende webtjenester skal som et minimum indeholde de oplysninger, der er fastsat i bilag XXXIII.
Artikel 149
Sikret websted og sikrede webtjenester
1. Den sikrede del af webstedet skal indeholde en oversigtsside og forskellige undersider. Den sikrede oversigtsside skal indeholde links til undersiderne med oplysningerne i kontrolforordningens artikel 116, stk. 1, litra a) til h).
2. Hver sikret underside skal indeholde mindst et af de oplysningselementer, der er nævnt i kontrolforordningens artikel 116, stk. 1, litra a)-h). Undersiderne og de tilhørende webtjenester skal som et minimum indeholde de oplysninger, der er fastsat i bilag XXIV.
3. Både det sikrede websted og de sikrede webtjenester skal gøre brug af de elektroniske certifikater, som er omhandlet i kontrolforordningens artikel 116, stk. 3.
AFSNIT X
GENNEMFØRELSE
KAPITEL I
Gensidig bistand
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 150
Anvendelsesområde
1. I dette kapitel fastsættes vilkårene for medlemsstaternes administrative samarbejde med hinanden, med tredjelande, med Kommissionen og med det organ, som Kommissionen har udpeget, for at sikre korrekt anvendelse af kontrolforordningen og nærværende forordning. Det forhindrer ikke medlemsstaterne i at indlede andre former for administrativt samarbejde.
2. Bestemmelserne i dette kapitel forpligter ikke medlemsstaterne til at yde hinanden bistand, hvis der er sandsynlighed for, at bistanden er skadelig for deres nationale retssystem, den offentlige orden, sikkerheden eller andre grundlæggende interesser. Inden den medlemsstat, der er blevet anmodet om bistand, afviser en anmodning om bistand, skal den medlemsstat, der anmoder om bistand, høres, for at fastslå, om der kan ydes delvis bistand på særlige betingelser. Hvis en anmodning om bistand ikke kan efterkommes, skal den anmodende medlemsstat og Kommissionen eller det organ, den har udpeget, straks underrettes herom, ligesom der skal gives en begrundelse.
3. Dette kapitel berører ikke medlemsstaternes anvendelse af reglerne for strafferetspleje og gensidig retshjælp i straffesager, herunder reglerne om tavshedspligt i forbindelse med forundersøgelse.
Artikel 151
Omkostninger
Medlemsstaterne bærer selv omkostningerne i forbindelse med anmodninger om bistand og giver afkald på alle krav om godtgørelse af udgifter i forbindelse med dette afsnits anvendelse.
Artikel 152
Central myndighed
Den centrale myndighed, der er nævnt i kontrolforordningens artikel 5, stk. 5, handler som et centralt forbindelseskontor med ansvar for anvendelsen af dette kapitel.
Artikel 153
Opfølgende foranstaltninger
1. Når nationale myndigheder som reaktion på en anmodning om bistand i medfør af dette kapitel eller efter en spontan informationsudveksling beslutter at træffe foranstaltninger, som kun kan gennemføres med bemyndigelse eller efter opfordring fra en retsinstans, meddeler de den berørte medlemsstat og Kommissionen eller det organ, den har udpeget, alle oplysninger om disse foranstaltninger, som vedrører tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser.
2. Enhver sådan meddelelse kræver forudgående bemyndigelse fra retsinstansen, hvis der er krav herom i den nationale lovgivning.
Afdeling 2
Oplysninger uden forudgående anmodning
Artikel 154
Oplysninger uden forudgående anmodning
1. Hvis en medlemsstat bliver opmærksom på en potentiel tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser, især alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, eller den har begrundet mistanke om, at en sådan overtrædelse vil kunne finde sted, skal den hurtigst muligt meddele dette til de øvrige berørte medlemsstater og Kommissionen eller det organ, den har udpeget. Meddelelsen skal indeholde alle nødvendige oplysninger og sendes via den centrale myndighed, jf. nærværende forordnings artikel 152.
2. Hvis en medlemsstat træffer håndhævelsesforanstaltninger i forbindelse med en tilsidesættelse eller en overtrædelse som omhandlet i stk. 1, giver den de øvrige berørte medlemsstater og Kommissionen eller det organ, den har udpeget, meddelelse herom via den centrale myndighed, jf. denne forordnings artikel 152.
3. Alle meddelelser i henhold til denne artikel skal være skriftlige.
Afdeling 3
Anmodninger om bistand
Artikel 155
Definition
I denne afdeling forstås ved »anmodning om bistand« en anmodning fra én medlemsstat til en anden, eller fra Kommissionen eller det organ, den har udpeget, til en medlemsstat om:
a)
oplysninger, herunder oplysninger i henhold til kontrolforordningens artikel 93, stk. 2 og 3
b)
håndhævelsesforanstaltninger eller
c)
administrativ meddelelse.
Artikel 156
Generelle krav
1. Alle anmodninger om bistand fra en medlemsstat skal indeholde tilstrækkelige oplysninger til at sætte den medlemsstat, der anmodes om bistand, i stand til at efterkomme anmodningen, herunder eventuelt nødvendigt bevismateriale, der kan tilvejebringes på den anmodende medlemsstats område.
2. Anmodninger om bistand skal begrænses til behørigt begrundede tilfælde, hvor der er rimelig grund til at antage, at den fælles fiskerpolitiks bestemmelser er blevet tilsidesat, især at der er begået alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, og hvor den anmodende medlemsstat ikke selv er i stand til at fremskaffe de nødvendige oplysninger eller træffe de nødvendige foranstaltninger.
Artikel 157
Fremsendelse af anmodninger og svar
1. Det er kun den centrale myndighed i den anmodende medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, der kan sende anmodninger til den centrale myndighed i den medlemsstat, som anmodes om bistand. Alle svar på anmodninger skal meddeles på samme måde.
2. Anmodninger om gensidig bistand og de respektive svar skal være skriftlige.
3. Inden der fremsættes anmodninger, skal de berørte centrale myndigheder aftale, hvilke sprog der skal anvendes ved anmodninger og svar. Hvis der ikke kan opnås enighed herom, formidles anmodningerne på de(t) officielle sprog i den anmodende medlemsstat og svarene på de(t) officielle sprog i den medlemsstat, som anmodes om bistand.
Artikel 158
Anmodninger om oplysninger
1. Efter anmodning fra en medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, udleverer en medlemsstat eventuelle relevante oplysninger, som er nødvendige for at fastslå, om den fælles fiskerpolitiks bestemmelser er blevet tilsidesat, især om der er begået alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, eller om der er begrundet mistanke om, at bestemmelserne vil blive tilsidesat eller overtrådt. Disse oplysninger udleveres via den centrale myndighed, jf. nærværende forordnings artikel 152.
2. Efter anmodning fra en medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, foretager den medlemsstat, som anmodes om bistand, de fornødne administrative undersøgelser af aktiviteter, der ifølge den anmodende medlemsstat anses for eller formodes at udgøre en tilsidesættelse af den fælles fiskerpolitiks bestemmelser, især alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1. Den medlemsstat, som anmodes om bistand, underretter den anmodende medlemsstat og Kommissionen eller det organ, den har udpeget, om resultaterne af de administrative undersøgelser.
3. Efter anmodning fra en medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, kan den medlemsstat, som anmodes om bistand, give tilladelse til, at en embedsmand fra den anmodende medlemsstat ledsager embedsmænd fra den medlemsstat, som anmodes om bistand, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, under administrative undersøgelser som omhandlet i stk. 2. Hvis visse handlinger ifølge de nationale strafferetsplejeregler kun må udføres af embedsmænd, der specifikt er udpeget hertil i henhold til national ret, deltager den anmodende medlemsstats embedsmænd ikke i sådanne handlinger. De deltager under ingen omstændigheder i ransagninger eller den formelle afhøring af personer inden for strafferettens rammer. Den anmodende medlemsstats embedsmænd, der er til stede i den medlemsstat, som anmodes om bistand, skal til enhver tid kunne fremvise en skriftlig fuldmagt med angivelse af deres identitet og officielle funktion.
4. Efter anmodning fra en medlemsstat udleverer den medlemsstat, som anmodes om bistand, alle dokumenter eller bekræftede kopier, den ligger inde med, om tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser eller alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1.
5. Standardskemaet for udveksling af oplysninger efter anmodning findes i bilag XXXIV.
Artikel 159
Anmodninger om håndhævelsesforanstaltninger
1. En medlemsstat træffer efter anmodning om bistand fra en medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, på grundlag af det bevismateriale, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 156, alle nødvendige håndhævelsesforanstaltninger for at sikre, at enhver form for tilsidesættelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser eller alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, straks ophører på dens område eller i de farvande, der henhører under dens højhedsområde eller jurisdiktion.
2. Den medlemsstat, som anmodes om bistand, kan høre den anmodende medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, når den træffer håndhævelsesforanstaltninger som omhandlet i stk. 1.
3. Den medlemsstat, som anmodes om bistand, meddeler via den centrale myndighed, jf. denne forordnings artikel 152, den anmodende medlemsstat, de øvrige berørte medlemsstater, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, hvilke foranstaltninger den har truffet, og hvilken virkning de har.
Artikel 160
Svarfrist i forbindelse med anmodninger om oplysninger og håndhævelsesforanstaltninger
1. Den medlemsstat, som anmodes om bistand, udleverer de oplysninger, der er omhandlet i denne forordnings artikel 158, stk. 1, og artikel 159, stk. 3, hurtigst muligt og senest fire uger efter datoen for modtagelsen af anmodningen. Den medlemsstat, som anmodes om bistand, kan aftale en anden frist med den anmodende medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget.
2. Hvis den medlemsstat, som anmodes om bistand, ikke er i stand til at reagere på anmodningen inden fristens udløb, meddeler den skriftligt den anmodende medlemsstat, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, hvorfor den ikke er i stand til det, og oplyser, hvornår den regner med at kunne svare.
Artikel 161
Anmodninger om administrativ meddelelse
1. En medlemsstat, som anmodes om bistand, meddeler efter anmodning fra en medlemsstat modtageren alle akter og afgørelser, der i henhold til den fælles fiskeripolitik er vedtaget af den anmodende medlemsstats administrative myndigheder (især om spørgsmål, der reguleres af kontrolforordningen eller nærværende forordning), og som skal forkyndes i den medlemsstat, som anmodes om bistand, i overensstemmelse med sine nationale regler for meddelelse af tilsvarende akter og afgørelser.
2. Anmodninger om meddelelse fremsættes ved hjælp af standardskemaet som vist i bilag XXXV til denne forordning.
3. Den medlemsstat, som anmodes om bistand, sender sit svar til den anmodende medlemsstat straks efter meddelelsen via den centrale myndighed, jf. denne forordnings artikel 152. Ved besvarelsen anvendes standardskemaet i bilag XXXVI.
Afdeling 4
Forbindelser med Kommissionen eller det organ, den har udpeget
Artikel 162
Kommunikation mellem medlemsstaterne og Kommissionen eller det organ, den har udpeget
1. Hver medlemsstat meddeler Kommissionen eller det organ, den har udpeget, de oplysninger, den finder relevante angående metoder, praksis eller observerede tendenser, som har eller mistænkes for at have relation til tilfælde af tilsidesættelse af den fælles fiskerpolitiks bestemmelser, især alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, så snart disse oplysninger foreligger.
2. Kommissionen eller det organ, den har udpeget, meddeler medlemsstaterne oplysninger, som vil kunne hjælpe dem ved håndhævelsen af kontrolforordningen eller nærværende forordning, så snart disse oplysninger foreligger.
Artikel 163
Koordinering, der udføres af Kommissionen eller det organ, den har udpeget
1. Hvis en medlemsstat bliver opmærksom på aktiviteter, der anses for eller formodes at udgøre en tilsidesættelse af den fælles fiskerpolitiks bestemmelser, især alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, og som er særlig relevante på EU-plan, giver den hurtigst muligt Kommissionen eller det organ, den har udpeget, alle relevante oplysninger, der er nødvendige for at fastslå de faktiske omstændigheder. Kommissionen eller det organ, den har udpeget, videresender disse oplysninger til de øvrige berørte medlemsstater.
2. Med henblik på anvendelsen af stk. 1 anses aktiviteter, der betragtes som tilsidesættelse af den fælles fiskerpolitiks bestemmelser, især alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, for at være særlig relevante på EU-plan, især hvis:
a)
de har eller kan have forbindelse med én eller flere medlemsstater, eller
b)
hvis medlemsstaten anser det for sandsynligt, at lignende aktiviteter også har fundet sted i andre medlemsstater.
3. Hvis Kommissionen eller det organ, den har udpeget, er af den opfattelse, at aktiviteter, der betragtes som tilsidesættelse af den fælles fiskerpolitiks bestemmelser, især alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, har fundet sted i én eller flere medlemsstater, oplyser den de berørte medlemsstater herom, hvorefter disse hurtigst muligt iværksætter en undersøgelse. Medlemsstaterne underretter hurtigst muligt Kommissionen eller det organ, den har udpeget, om resultaterne af undersøgelsen.
Afdeling 5
Forbindelser med tredjelande
Artikel 164
Udveksling af oplysninger med tredjelande
1. Hvis en medlemsstat fra et tredjeland eller en regional fiskeriforvaltningsorganisation modtager oplysninger, der er relevante for en effektiv anvendelse af kontrolforordningen og nærværende forordning, meddeler den via den centrale myndighed disse oplysninger til de øvrige berørte medlemsstater, Kommissionen eller det organ, den har udpeget, for så vidt dette er tilladt ifølge de bilaterale aftaler med det pågældende tredjeland eller den pågældende regionale fiskeriforvaltningsorganisations bestemmelser.
2. En medlemsstat kan via sin centrale myndighed meddele oplysninger, der modtages i henhold til dette kapitel, til et tredjeland eller en regional fiskeriforvaltningsorganisation i medfør af en bilateral aftale med det pågældende tredjeland eller i overensstemmelse med den pågældende regionale fiskeriforvaltningsorganisations bestemmelser. Meddelelsen finder sted efter høring af den medlemsstat, der oprindeligt gav oplysningerne, og i overensstemmelse med EU-lovgivningen og den national lovgivning om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger.
3. Kommissionen eller det organ, den har udpeget, kan som led i fiskeriaftaler indgået mellem EU og tredjelande eller i regionale fiskeriforvaltningsorganisationer eller lignende organer, som EU er kontraherende part eller ikke-kontraherende samarbejdspart i, videregive relevante oplysninger om tilsidesættelse af den fælles fiskerpolitiks bestemmelser eller alvorlige overtrædelser som omhandlet i kontrolforordningens artikel 90, stk. 1, til andre parter i disse aftaler, organisationer eller organer, hvis den medlemsstat, der udleverede oplysningerne, er indforstået hermed.
KAPITEL II
Rapporteringsforpligtelser
Artikel 165
Rapporter - format og frister
1. Med henblik på den rapport, som skal udarbejdes hvert femte år, jf. kontrolforordningens artikel 118, stk. 1, anvender medlemsstaterne de data, der er omhandlet i bilag XXXVII.
2. Seks måneder efter nærværende forordnings ikrafttrædelse fremsendes rapporten om, hvilke regler der er fulgt ved udarbejdelsen af rapporterne om grundlæggende data, jf. kontrolforordningens artikel 118, stk. 4. Medlemsstaterne sender en ny rapport, hvis disse regler ændres.
AFSNIT XI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 166
Ophævelse
1. Forordning (EØF) nr. 2807/83, (EØF) nr. 3561/85, (EØF) nr. 493/87, (EØF) nr. 1381/87, (EØF) nr. 1382/87, (EF) nr. 2943/95, (EF) nr. 1449/98, (EF) nr. 2244/2003, (EF) nr. 1281/2005, (EF) nr. 1042/2006, (EF) nr. 1542/2007, (EF) nr. 1077/2008 og (EF) nr. 409/2009 ophæves.
2. Forordning (EF) nr. 356/2005 ophæves med virkning fra den 1. januar 2012.
3. Henvisninger til de ophævede forordninger gælder som henvisninger til denne forordning.
Artikel 167
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende, undtagen afsnit VII, der træder i kraft den 1. juli 2011.
Afsnit II, kapitel III og afsnit IV, kapitel I, anvendes dog fra den 1. januar 2012. I overensstemmelse med kontrolforordningens artikel 124, litra c), og foregående stykke anvendes afsnit VII fra den 1. januar 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. april 2011.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 404/2011
ze dne 8. dubna 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008, (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (1), a zejména na čl. 6 odst. 5, čl. 7 odst. 5, čl. 8 odst. 1, čl. 9 odst. 5, čl. 14 odst. 10, čl. 15 odst. 9, čl. 16 odst. 2, čl. 21 odst. 7, čl. 22 odst. 7, čl. 23 odst. 5, čl. 24 odst. 8, čl. 25 odst. 2, článek 32, čl. 37 odst. 4, čl. 40 odst. 6, čl. 55 odst. 5, čl. 58 odst. 9, čl. 60 odst. 7, článek 61, čl. 64 odst. 2, čl. 72 odst. 5, čl. 73 odst. 9, čl. 74 odst. 6, čl. 75 odst. 2, čl. 76 odst. 4, čl. 78 odst. 2, čl. 79 odst. 7, čl. 92 odst. 5, čl. 103 odst. 8, čl. 105 odst. 6, čl. 106 odst. 4, čl. 107 odst. 4, čl. 111 odst. 3, čl. 116 odst. 6, čl. 117 odst. 4 a čl. 118 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1224/2009 (dále jen „nařízení o kontrolním režimu“) stanoví přijetí prováděcích pravidel a opatření k určitým ustanovením, která jsou v něm obsažena.
(2)
Aby bylo zajištěno jednotné uplatňování těchto prováděcích pravidel, je nezbytné zavést určité definice.
(3)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že rybářské plavidlo EU se smí používat k obchodnímu využívání živých vodních zdrojů, pouze pokud má platnou licenci k rybolovu. Ustanovení čl. 7 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že rybářské plavidlo EU je oprávněno provozovat určité rybolovné činnosti, pouze jsou-li uvedeny v platném oprávnění k rybolovu. Je vhodné stanovit společná pravidla pro vydávání a správu těchto licencí k rybolovu a oprávnění k rybolovu, aby byla zajištěna společná podoba informací, jež jsou v nich uvedeny.
(4)
Ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitel rybářského plavidla dodržuje podmínky a omezení týkající se označování a identifikace rybářských plavidel a jejich lovných zařízení. Jelikož se takové podmínky a omezení vztahují na vody EU, je nezbytné stanovit je na úrovni Evropské unie.
(5)
Podle čl. 9 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu provozují členské státy systém satelitního sledování plavidel za účelem účinného sledování rybolovných činností svých rybářských plavidel bez ohledu na to, kde se nacházejí, a sledování rybolovných činností ve svých vodách. Je vhodné stanovit pro tento systém společné specifikace na úrovni Evropské unie. Tyto specifikace by měly stanovit zejména charakteristiky zařízení pro satelitní sledování, podrobnosti ohledně přenosu údajů o poloze a pravidla pro případ technického selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní sledování.
(6)
Ustanovení čl. 14 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 10 metrů nebo větší vedou lodní deník rybolovu o svých operacích. Je nezbytné určit údaje, které se musí zaznamenávat do lodních deníků rybolovu, a jejich formát.
(7)
Ustanovení čl. 14 odst. 7 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU používají přepočítací koeficienty stanovené na úrovni EU pro přepočet hmotnosti uchovávaných nebo zpracovaných ryb na živou hmotnost. Je proto nezbytné stanovit tyto přepočítací koeficienty.
(8)
Ustanovení čl. 15 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 12 metrů nebo větší musí údaje v lodním deníku rybolovu zaznamenávat elektronicky. Je vhodné stanovit požadavky na elektronické vyplňování a předávání těchto údajů a upřesnit jejich formát.
(9)
Ustanovení čl. 21 odst. 1 a čl. 23 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 10 metrů nebo větší musí vyplňovat a předkládat prohlášení o překládce a vykládce. Je vhodné určit údaje, které musí být obsaženy v těchto prohlášeních, a upřesnit jejich předkládání.
(10)
Ustanovení čl. 22 odst. 1 a čl. 24 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví elektronické zaznamenávání a předávání údajů z prohlášení o překládce a vykládce. Je vhodné stanovit požadavky na elektronické vyplňování a předávání těchto údajů a upřesnit jejich formát.
(11)
Ustanovení čl. 16 odst. 1 a čl. 25 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že každý členský stát musí na základě namátkových kontrol sledovat činnosti rybářských plavidel, na která se nevztahují požadavky na lodní deník a prohlášení o vykládce. S cílem zajistit společné normy těchto namátkových kontrol by měla být na úrovni Evropské unie stanovena prováděcí pravidla.
(12)
Článek 37 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že Komise má přijmout nezbytná nápravná opatření, pokud zakázala rybolov z důvodu údajného vyčerpání rybolovných práv dostupných pro členský stát nebo skupinu členských států nebo pro Evropskou unii a zjistí se, že členský stát ve skutečnosti svá rybolovná práva nevyčerpal. Je nutné přijmout přiměřená pravidla pro přerozdělení těchto rybolovných práv, která berou v úvahu situace, kdy celkový přípustný odlov (TAC) pro EU je či není k dispozici, nebo kdy vzhledem k ročnímu stanovování rybolovných práv okolnosti takové přerozdělení nedovolují.
(13)
Články 39 až 41 nařízení o kontrolním režimu stanoví pravidla, která mají zajistit, aby nedocházelo k překračování výkonu motoru rybářských plavidel. Je nezbytné stanovit technická pravidla příslušného osvědčování a ověřování, které se má v této oblasti provádět.
(14)
Článek 55 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že členské státy by měly zajistit, aby byl rekreační rybolov provozován způsobem slučitelným s cíli společné rybářské politiky. Členské státy by měly shromažďovat údaje o úlovcích rekreačního rybolovu z populací, na které se vztahuje plán obnovy. Pokud má rekreační rybolov významný dopad na příslušné zdroje, může Rada rozhodnout o konkrétních řídicích opatřeních. Je vhodné stanovit prováděcí pravidla pro stanovení plánů namátkových kontrol, aby mohly členské státy sledovat úlovky populací, na které se vztahují plány obnovy, při rekreačním rybolovu provozovaném jejich plavidly ve vodách pod jejich svrchovaností nebo v jejich jurisdikci.
(15)
V zájmu stanovení komplexního kontrolního režimu by se tento režim měl týkat celého řetězce produkce a uvádění na trh. Článek 58 nařízení o kontrolním režimu stanoví jednotný systém sledovatelnosti, aby mohly být všechny partie produktů rybolovu a akvakultury sledovatelné ve všech fázích produkce, zpracování a distribuce, od odlovu nebo sběru až po maloobchodní prodej. Je nezbytné stanovit společná pravidla pro postupy identifikace dotyčného produktu.
(16)
Článek 60 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že veškeré produkty rybolovu se musí vážit za použití systémů schválených příslušnými orgány, ledaže členský stát přijal plán namátkových kontrol schválený Komisí. Je nezbytné stanovit ve všech členských státech společná pravidla pro vážení čerstvých a zmrazených produktů rybolovu, jakož i pro vážení překládaných produktů rybolovu a vážení produktů rybolovu po přepravě z místa vykládky.
(17)
Článek 61 nařízení o kontrolním režimu stanoví možnost vážit produkty rybolovu po přepravě z místa vykládky za předpokladu, že dotyčný členský stát respektive - pokud jsou produkty rybolovu převáženy do jiného členského státu - dotyčné členské státy přijaly společný kontrolní program schválený Komisí a založený na metodách vycházejících z posouzení míry rizika přijatých Komisí. Je nutno vymezit příslušné metody vycházející z posouzení míry rizika.
(18)
Lov sleďů obecných, makrel obecných a kranasů má určité zvláštnosti. Proto je vhodné stanovit zvláštní pravidla ohledně vážení a souvisejících prvků s přihlédnutím k těmto zvláštnostem.
(19)
Článek 64 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že je třeba přijmout prováděcí pravidla týkající se obsahu prodejních dokladů. Taková pravidla je vhodné začlenit do tohoto nařízení.
(20)
Články 71 a 72 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že členské státy vykonávají dohled ve vodách EU a přijímají nutná opatření, pokud pozorování neodpovídají dostupným informacím. Je nezbytné stanovit společná pravidla ohledně obsahu zprávy o dohledu a způsobu jejího předávání.
(21)
Článek 73 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že Rada může zavést pozorovatelské kontrolní programy, a obecně stanoví profil a úkoly kontrolních pozorovatelů na palubách rybářských plavidel. Proto je nutno vypracovat prováděcí pravidla ohledně rozmisťování a povinností kontrolních pozorovatelů.
(22)
Podle hlavy VII kapitoly I nařízení o kontrolním režimu je třeba stanovit pravidla pro provádění inspekcí, aby se posílil standardizovaný přístup ke kontrolním činnostem prováděným členskými státy. Měla by se stanovit pravidla pro chování úředníků pověřených inspekcemi a povinnosti členských států, pokud jde o chování jejich úředníků oprávněných provádět takové inspekce. Zároveň by se měly vyjasnit povinnosti provozovatelů během inspekce. Je také nezbytné stanovit společné zásady pro postupy inspekce na moři, v přístavech, během přepravy, na tržištích a také pokud jde o inspekční zprávy a jejich předávání.
(23)
Článek 79 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že inspektoři Unie mohou provádět inspekce ve vodách EU a na rybářských plavidlech EU mimo vody EU. Je vhodné stanovit pravidla ohledně jmenování inspektorů Unie, jejich úkolů a povinností, jakož i typu následných opatření, která je třeba přijímat na základě jejich zpráv.
(24)
Článek 92 nařízení o kontrolním režimu stanoví zavedení bodového systému pro závažná porušení předpisů s cílem zajistit dodržování pravidel společné rybářské politiky a rovné podmínky ve všech vodách EU. Za účelem dosažení tohoto cíle je nezbytné stanovit na úrovni Evropské unie společná pravidla používání tohoto bodového systému, včetně přehledu, kolik sankčních bodů se má přidělovat za každé závažné porušení předpisů.
(25)
V souladu s čl. 5 odst. 6 a článkem 103 nařízení o kontrolním režimu je finanční pomoc podle nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (2) a nařízení Rady (ES) č. 861/2006 ze dne 22. května 2006, kterým se stanoví finanční opatření Společenství pro provádění společné rybářské politiky a pro oblast mořského práva (3), podmíněna tím, aby členské státy dodržovaly své povinnosti v oblasti zachování rybolovných zdrojů a kontroly rybolovu, přičemž Komise má možnost za určitých podmínek tuto finanční pomoc pozastavit nebo zrušit. Pro tato opatření je nezbytné stanovit prováděcí pravidla.
(26)
Článek 107 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že pokud členské státy nedodržují pravidla týkající se populací, na které se vztahují víceleté plány, a takové porušení pravidel má za následek závažné ohrožení zachování těchto populací, může Komise provést odpočty z kvót. Proto by měla být vypracována pravidla ohledně výše odpočtu s přihlédnutím k povaze porušení předpisů, rozsahu jeho dopadu, jakož i závažnosti ohrožení daného zdroje.
(27)
Hlava XII kapitola I nařízení o kontrolním režimu stanoví pravidla pro zacházení s údaji zaznamenanými pro účely uvedeného nařízení, včetně povinnosti členských států zřídit počítačovou databázi a systém potvrzování údajů, a také ustanovení týkající se přístupu k takovým údajům a jejich výměny. Je nezbytné stanovit společná pravidla, která stanoví postupy zpracování těchto údajů a zajištění přístupu Komise k nim a konkretizují požadavky týkající se jejich výměny.
(28)
Článek 110 nařízení o kontrolním režimu se zabývá dálkovým přístupem Komise nebo subjektu jí určeného k počítačovým souborům, v nichž jsou uloženy údaje zaznamenané středisky pro sledování rybolovu členských států. Aby byl takový přístup zajištěn, je nezbytné stanovit jasná pravidla ohledně podmínek a postupů, které se mají dodržovat.
(29)
Články 114 až 116 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že členské státy musí zřídit úřední internetové stránky. Aby byla zajištěna jejich přístupnost ve všech členských státech bez rozdílu, je vhodné stanovit na úrovni EU pravidla ohledně těchto internetových stránek.
(30)
Podle článku 117 nařízení o kontrolním režimu je nutno zavést systém vzájemné pomoci pro zajištění správní spolupráce mezi členskými státy a Komisí. Tato správní spolupráce je nezbytná k tomu, aby bylo zajištěno vytvoření rovných podmínek v EU a náležité vyšetřování protiprávních činností a použití sankcí. Je proto nutno vypracovat pravidla pro systematickou výměnu informací na základě žádosti nebo z vlastního podnětu a pro možnost požádat o donucovací opatření a doručení prostřednictvím správních orgánů jiného členského státu.
(31)
Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů členskými státy je upravena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4). Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů Komisí je upravena nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (5), zejména co se týká požadavků na důvěrnost a bezpečnost zpracování, předávání osobních údajů z vnitrostátních systémů členských států Komisi, zákonnost zpracování a práv subjektů údajů na informace, na přístup k osobním údajům a jejich opravy.
(32)
Aby se usnadnilo provádění systému kontroly rybolovu, měla by se prováděcí pravidla soustředit do jednoho nařízení. Proto by měla být zrušena tato nařízení Komise:
-
nařízení (EHS) č. 2807/83 (6), kterým se stanoví zvláštní pravidla pro zaznamenávání údajů o úlovcích ryb členských států,
-
nařízení (EHS) č. 3561/85 (7) o údajích o kontrolách rybolovné činnosti prováděných vnitrostátními kontrolními orgány,
-
nařízení (EHS) č. 493/87 (8), kterým se stanoví podrobná pravidla pro nápravu škody způsobené pozastavením některých rybolovných činností,
-
nařízení (EHS) č. 1381/87 (9), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro označování a dokumentaci rybářských plavidel,
-
nařízení (EHS) č. 1382/87 (10), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro inspekce rybářských plavidel,
-
nařízení (EHS) č. 2943/95 (11), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1627/94, kterým se stanoví obecná ustanovení týkající se zvláštních povolení k rybolovu,
-
nařízení (ES) č. 1449/98 (12), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2847/93, pokud jde o hlášení o intenzitě rybolovu,
-
nařízení (ES) č. 356/2005 (13), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro označování a identifikaci pasivních lovných zařízení a vlečných sítí s výložníky,
-
nařízení (ES) č. 2244/2003 (14), kterým se stanoví pravidla pro systémy satelitního sledování plavidel,
-
nařízení (ES) č. 1281/2005 (15) o správě licencí k rybolovu a nejnutnějších údajích, které musí být v licencích k rybolovu obsaženy,
-
nařízení (ES) č. 1042/2006 (16), kterým se stanoví prováděcí pravidla k čl. 28 odst. 3 a 4 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky,
-
nařízení (ES) 1542/2007 (17) o vykládce a vážení sledě obecného, makrely obecné a kranase obecného,
-
nařízení (ES) č. 1077/2008 (18), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1966/2006 o elektronickém zaznamenávání a hlášení rybolovných činností a o zařízení pro dálkové snímání a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1566/2007, a
-
nařízení (ES) č. 409/2009 (19), kterým se stanoví vyrovnávací koeficienty Společenství a kódy úpravy používané k přepočítání zpracované hmotnosti na živou hmotnost a kterým se mění nařízení Komise (EHS) č. 2807/83.
(33)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro kontrolní systém Evropské unie zřízený nařízením o kontrolním režimu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„rybářským plavidlem EU“ plavidlo ve smyslu čl. 3 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 (20);
2)
„vodami EU“ vody ve smyslu čl. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 2371/2002;
3)
„držitelem licence k rybolovu“ fyzická nebo právnická osoba, jíž byla vydána licence k rybolovu podle článku 6 nařízení o kontrolním režimu;
4)
„inspektory Unie“ inspektoři vymezení v čl. 4 odst. 7 nařízení o kontrolním režimu;
5)
„zařízením s uzavíracím mechanismem“ jakékoli zařízení plující při hladině moře nebo ukotvené zařízení, které slouží k přilákání ryb;
6)
„pasivním zařízením“ jakékoli rybolovné zařízení, které při odlovu nevyžaduje aktivní pohyb zařízení, a to včetně:
a)
tenatových sítí, třístěnných tenatových sítí, vězencových sítí;
b)
unášených tenatových sítí a unášených třístěnných tenatových sítí, přičemž kterékoli z nich mohou být opatřeny kotvícím, plovoucím a navigačním zařízením;
c)
dlouhých lovných šňůr, lovných šňůr, vrší a vězenců;
7)
„výložníkovou vlečnou sítí“ jakákoli vlečená síť, jejíž otvor je zajišťován výložníkem nebo podobným zařízením, bez ohledu na to, zda je při vlečení po mořském dně nadnášena, či nikoli;
8)
„systémem sledování plavidel“ (VMS) podle čl. 9 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu satelitní systém sledování plavidel poskytující rybolovným orgánům v pravidelných intervalech údaje o poloze, kurzu a rychlosti plavidel;
9)
„zařízením pro satelitní sledování“ podle čl. 4 odst. 12 nařízení o kontrolním režimu zařízení instalované na palubě rybářského plavidla, které automaticky přenáší polohu a související údaje do střediska pro sledování rybolovu podle zákonných požadavků a umožňuje neustálou detekci a identifikaci rybářského plavidla;
10)
„rybářským výjezdem“ jakákoli plavba rybářského plavidla, během které probíhá rybolovná činnost a která začíná okamžikem, kdy rybářské plavidlo opustí přístav, a končí vplutím do přístavu;
11)
„rybolovnou operací“ všechny činnosti související s vyhledáváním ryb, shazováním, vlečením a vytahováním aktivního lovného zařízení, kladením, ponořováním, vytahováním nebo přemísťováním pasivního lovného zařízení a vybíráním úlovku ze zařízení, ze sítí na uchovávání živých úlovků nebo z přepravní klece do výkrmných a chovných klecí;
12)
„elektronickým lodním deníkem rybolovu“ záznam údajů o rybolovné operaci provedený velitelem rybářského plavidla za použití počítačových prostředků a předaný orgánům členského státu;
13)
„obchodní úpravou produktu“ popis zpracovaného stavu produktu rybolovu nebo jeho části v souladu s kódy a popisy uvedenými v příloze I;
14)
„Evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu“ agentura ve smyslu článku 1 nařízení (ES) č. 768/2005 (21);
15)
„pozorováním“ sledování rybářského plavidla kterýmkoli příslušným orgánem členského státu;
16)
„obchodně citlivými informacemi“ informace, jejichž zveřejnění může poškodit obchodní zájmy provozovatele;
17)
„počítačovým systémem potvrzování údajů“ systém, který je schopen ověřit, že veškeré údaje uložené v databázích členských států jsou přesné, úplné a předložené ve stanovených lhůtách;
18)
„internetovou službou“ softwarový systém určený k podpoře interoperabilní interakce mezi počítači prostřednictvím počítačové sítě.
HLAVA II
OBECNÉ PODMÍNKY PŘÍSTUPU DO VOD A KE ZDROJŮM
KAPITOLA I
Licence k rybolovu
Článek 3
Vydávání a správa licencí k rybolovu
1. Licence k rybolovu uvedená v článku 6 nařízení o kontrolním režimu je platná pouze pro jedno rybářské plavidlo EU.
2. Licence k rybolovu uvedené v článku 6 nařízení o kontrolním režimu vydávají, spravují a odebírají členské státy pro svá rybářská plavidla v souladu s tímto nařízením.
3. Licence k rybolovu uvedené v článku 6 nařízení o kontrolním režimu obsahují minimálně informace stanovené v příloze II.
4. Licence k rybolovu vydané v souladu s nařízením (ES) č. 1281/2005 se považují za licence k rybolovu vydané v souladu s tímto nařízením, pokud obsahují nejnutnější informace vyžadované odstavcem 3 tohoto článku.
5. Licence k rybolovu je platná, jen pokud jsou nadále dodržovány podmínky, na jejichž základě byla vydána.
6. Jestliže byla licence k rybolovu dočasně pozastavena nebo trvale odňata, orgány členského státu vlajky neprodleně informují jejího držitele.
7. V žádném okamžiku nesmí být celková kapacita odpovídající licencím k rybolovu vydaným členským státem, vyjádřená v hrubé prostornosti nebo v kW, vyšší než maximální úrovně kapacity pro daný členský stát stanovené v souladu s článkem 12 a 13 nařízení (ES) č. 2371/2002 a nařízenímKomise (ES) č. 1438/2003 (22), nařízením Rady (ES) č. 639/2004 (23) a nařízením Komise (ES) č. 2104/2004 (24).
KAPITOLA II
Oprávnění k rybolovu
Článek 4
Oprávnění k rybolovu
1. Oprávnění k rybolovu uvedené v článku 7 nařízení o kontrolním režimu je platné pouze pro jedno rybářské plavidlo EU.
2. Oprávnění k rybolovu uvedená v článku 7 nařízení o kontrolním režimu obsahují minimálně informace stanovené v příloze III. Členský stát vlajky zajistí, aby byly informace obsažené v oprávnění k rybolovu správné a v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
3. Zvláštní povolení k rybolovu vydaná v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1627/94 (25) se považují za oprávnění k rybolovu vydaná v souladu s tímto nařízením, pokud obsahují nejnutnější informace vyžadované odstavcem 2 tohoto článku.
4. Oprávnění k rybolovu uvedené v odstavci 2 a licence k rybolovu uvedená v čl. 3 odst. 2 tohoto nařízení mohou být obsaženy v témže dokladu.
5. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla, jsou rybářská plavidla EU o celkové délce menší než 10 metrů, která provádějí rybolov výlučně v územních vodách svých členských států vlajky, vyňata z povinnosti mít oprávnění k rybolovu.
6. Ustanovení čl. 3 odst. 2 a 5 tohoto nařízení se použijí přiměřeně.
Článek 5
Seznam oprávnění k rybolovu
1. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla, jakmile budou zprovozněny internetové stránky uvedené v článku 114 nařízení o kontrolním režimu a nejpozději 1. ledna 2012, poskytnou členské státy v zabezpečené části svých úředních internetových stránek seznam rybářských plavidel, která obdržela oprávnění k rybolovu uvedená v článku 7 nařízení o kontrolním režimu, a to před nabytím platnosti těchto oprávnění k rybolovu. V případě jakýchkoli změn seznam před nabytím účinku aktualizují.
2. Za období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 členské státy poskytnou Komisi na požádání seznam svých rybářských plavidel, která obdržela oprávnění k rybolovu na rok 2011. Změny seznamu se oznamují Komisi před nabytím účinku.
KAPITOLA III
Značení a identifikace rybářských plavidel EU a jejich lovných zařízení
Oddíl 1
Značení a identifikace rybářských plavidel
Článek 6
Značení rybářských plavidel
Rybářská plavidla EU musí být označena tímto způsobem:
a)
písmeno nebo písmena přístavu nebo okresu, ve kterém je rybářské plavidlo EU zaregistrováno, a evidenční číslo nebo čísla jsou vyznačena na obou stranách přídě, pokud možno co nejvýše nad vodou tak, aby byla jasně viditelná z moře a ze vzduchu, v barvě kontrastující s pozadím, na kterém jsou vyznačena;
b)
v případě rybářských plavidel EU o celkové délce větší než 10 metrů a menší než 17 metrů musí být výška písmen a čísel alespoň 25 centimetrů a tloušťka linky alespoň 4 centimetry. V případě rybářských plavidel EU o délce 17 metrů nebo větší musí být výška písmen a čísel alespoň 45 centimetrů a tloušťka linky alespoň 6 centimetrů;
c)
členský stát vlajky může požadovat, aby mezinárodní rádiová volací značka (IRCS) nebo vnější registrační písmena a čísla byla vyznačena na střeše kormidelny tak, aby byla jasně viditelná ze vzduchu, v barvě kontrastující s pozadím, na kterém jsou vyznačena;
d)
kontrastními barvami jsou bílá a černá;
e)
vnější registrační písmena a čísla vyznačená na trupu rybářského plavidla EU nesmějí být snímatelná, smazaná, pozměněná, nečitelná, zacloněná nebo zakrytá.
Článek 7
Doklady uchovávané na palubě rybářského plavidla EU
1. Velitel rybářského plavidla o celkové délce 10 metrů nebo větší uchovává na palubě doklady vydané příslušným orgánem členského státu, v němž je plavidlo zaregistrováno, obsahující alespoň tyto údaje o plavidle:
a)
název, existuje-li;
b)
písmena přístavu nebo okresu, kde je zaregistrováno, a čísla, pod kterými je zaregistrováno;
c)
mezinárodní rádiovou volací značku, existuje-li;
d)
jména a adresy vlastníka/vlastníků a případně nájemce/nájemců;
e)
celkovou délku, výkon hnacího motoru, hrubou prostornost a u rybářských plavidel EU, která byla uvedena do provozu dne 1. ledna 1987 nebo později, datum uvedení do provozu.
2. Velitel rybářských plavidel EU o celkové délce 17 metrů nebo větší s prostorem pro ryby uchovává na palubě přesné výkresy s popisem prostoru pro ryby, včetně uvedení všech přístupových míst a jejich skladovací kapacity v krychlových metrech.
3. Velitel rybářského plavidla EU s mrazicími nebo chladírenskými nádržemi s mořskou vodou uchovává na palubě aktualizovaný doklad uvádějící kalibraci nádrží v krychlových metrech v dělení po 10 centimetrech.
4. Doklady uvedené v odstavci 2 a 3 musí být potvrzené příslušným orgánem členského státu vlajky. Každá úprava charakteristických znaků uvedených v dokladech podle odstavců 1 až 3 musí být potvrzena příslušným orgánem členského státu vlajky.
5. Doklady uvedené v tomto článku se předkládají za účelem kontroly a inspekce na žádost úředníků.
Oddíl 2
Značení a identifikace lovných zařízení a člunů
Článek 8
Značení člunů a lovných zařízení s uzavíracím mechanismem
Čluny přepravované na palubách rybářských plavidel EU a lovná zařízení s uzavíracím mechanismem musí být označena vnějšími registračními písmeny a čísly rybářského plavidla (rybářských plavidel) EU, které je používá (používají).
Článek 9
Obecná pravidla pro pasivní zařízení a výložníkové vlečné sítě
1. Ustanovení obsažená v článcích 9 až 12 tohoto nařízení se vztahují na rybářská plavidla EU provozující rybolov ve všech vodách EU a ustanovení obsažená v článcích 13 až 17 tohoto nařízení na vody EU nacházející se více než 12 námořních mil od základních linií pobřežních členských států.
2. Jak je stanoveno v odstavci 1, ve vodách EU se zakazuje provádět rybolov za použití pasivních zařízení, bójí a výložníkových vlečných sítí, které nejsou označené a identifikovatelné v souladu s ustanoveními článků 10 až 17 tohoto nařízení.
3. Jak je stanoveno v odstavci 1, ve vodách EU se zakazuje vozit na palubě:
a)
výložníky výložníkových vlečných sítí, na nichž nejsou vyznačena vnější registrační písmena a čísla podle článku 10 tohoto nařízení;
b)
pasivní zařízení, které není opatřeno štítkem podle čl. 11 odst. 2 tohoto nařízení;
c)
bóje, které nejsou označeny podle čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 10
Pravidla pro výložníkové vlečné sítě
Velitel rybářského plavidla EU nebo zástupce velitele zajistí, aby na každé sestavené výložníkové vlečné síti, která se nachází na palubě nebo je používána k rybolovu, byla jasně vyznačena vnější registrační písmena a čísla plavidla, ke kterému patří, a to na výložníku každé sestavené výložníkové vlečné sítě.
Článek 11
Pravidla pro pasivní zařízení
1. Velitel rybářského plavidla EU nebo zástupce velitele zajistí, aby každé pasivní zařízení, které se nachází na plavidle nebo je používáno k rybolovu, bylo jasně označené a identifikovatelné v souladu s tímto článkem.
2. Na každém pasivním zařízení používaném k rybolovu se trvale vyznačí vnější registrační písmena a čísla, která jsou vyznačena na trupu rybářského plavidla, k němuž zařízení patří, takto:
a)
u sítí na štítek připevněný k první horní řadě;
b)
u lovných šňůr a dlouhých lovných šňůr na štítek připevněný v místě kontaktu s uvazovací bójí;
c)
u vrší a vězenců na štítek připevněný k základnímu provazu;
d)
u pasivních zařízení, jejichž délka přesahuje 1 námořní míli, na štítek připevněný podle písmena a), b) a c) v pravidelných odstupech nepřevyšujících 1 námořní míli tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce větší než 1 námořní míle nezůstala neoznačena.
Článek 12
Pravidla pro štítky
1. Každý štítek musí být:
a)
vyrobený z odolného materiálu;
b)
bezpečně připevněn k zařízení;
c)
široký alespoň 65 milimetrů;
d)
dlouhý alespoň 75 milimetrů.
2. Štítek nesmí být snímatelný, smazaný, pozměněný, nečitelný, zacloněný nebo zakrytý.
Článek 13
Pravidla pro bóje
1. Velitel rybářského plavidla EU nebo zástupce velitele zajistí, aby ke každému pasivnímu zařízení používanému k rybolovu byly připevněny dvě koncové signální bóje a vnitřní signální bóje, vybavené v souladu s přílohou IV, a rozmístěny podle ustanovení tohoto oddílu.
2. Na každé koncové a vnitřní signální bóji se trvale vyznačí vnější evidenční písmena a čísla, která jsou vyznačena na trupu rybářského plavidla EU, k němuž tyto bóje patří a jež je rozmístilo, takto:
a)
písmena a čísla musí být vyznačena co nejvýše nad vodní hladinou tak, aby byla jasně viditelná;
b)
barvou kontrastující s povrchem, na kterém jsou vyznačena.
3. Písmena a čísla vyznačená na signální bóji nesmějí být smazaná, pozměněná nebo nečitelná.
Článek 14
Pravidla pro lana
1. Lana spojující bóje s pasivním zařízením musí být z materiálu, který je schopen se ponořit, nebo musí být zatížena.
2. Lana spojující koncové signální bóje s každým zařízením se připevňují na konce tohoto zařízení.
Článek 15
Pravidla pro koncové signální bóje
1. Koncové signální bóje jsou rozmístěny tak, aby bylo možné kdykoli určit koncové body zařízení.
2. Stožár každé koncové signální bóje je vysoký alespoň 1 metr od hladiny moře, měřeno od vrchní části plováku ke spodnímu okraji nejnižší vlajky.
3. Koncové signální bóje jsou barevné, ale nesmějí být červené nebo zelené.
4. Na každé koncové signální bóji se musí nacházet:
a)
jedna nebo dvě obdélníkové vlajky; je-li nutné umístit na jednu bóji dvě vlajky, jsou od sebe umístěny ve vzdálenosti alespoň 20 centimetrů; vlajky označující konce téhož zařízení jsou stejné barvy, nesmějí být bílé a jsou stejné velikosti;
b)
jedno nebo dvě žlutá světla, která každých pět sekund zablesknou (F1 Y 5s) a jsou viditelná na vzdálenost nejméně dvou námořních mil;
5. Každá koncová signální bóje může mít koncovou značku na vrcholu bóje označenou jedním nebo dvěma svítivými proužky, jež nesmějí být červené nebo zelené a musí být alespoň 6 centimetrů široké.
Článek 16
Pravidla pro připevňování koncových signálních bójí
1. Koncové signální bóje musí být připevněny k pasivnímu zařízení takto:
a)
bóje v západním úseku (tj. polovina kruhu buzoly od jihu přes západ k severu včetně) musí být vybavena dvěma vlajkami, dvěma svítivými proužky, dvěma světly a štítkem podle článku 12 tohoto nařízení;
b)
bóje ve východním úseku (tj. polovina kruhu buzoly od severu přes východ k jihu včetně) musí být vybavena jednou vlajkou, jedním svítivým proužkem, jedním světlem a štítkem podle článku 12 tohoto nařízení.
2. Štítek musí obsahovat informace uvedené v čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 17
Vnitřní signální bóje
1. Vnitřní signální bóje jsou umístěny na pasivním zařízení, jehož délka přesahuje pět námořních mil, následujícím způsobem:
a)
vnitřní signální bóje jsou rozmístěny ve vzdálenosti nepřesahující pět námořních mil tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce pěti námořních mil nebo více nezůstala neoznačena;
b)
vnitřní signální bóje jsou vybaveny žlutým blikajícím světlem, které každých pět sekund zableskne (F1 Y 5s) a je viditelné na vzdálenost nejméně dvou námořních mil. Nesou stejné znaky jako koncová signální bóje ve východním úseku, avšak vlajka je bílá.
2. Odchylně od odstavce 1 jsou vnitřní signální bóje v Baltském moři umístěny na pasivním zařízení o délce přesahující jednu námořní míli. Vnitřní signální bóje se rozmísťují ve vzdálenosti nejvýše jedné námořní míle tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce přesahující jednu námořní míli nezůstala neoznačená.
Vnitřní signální bóje nesou stejné znaky jako koncová signální bóje ve východním úseku, s výjimkou těchto znaků:
a)
vlajky jsou bílé;
b)
každá pátá vnitřní signální bóje je opatřena radarovým odražečem odrážejícím signál do vzdálenosti alespoň dvou námořních mil.
KAPITOLA IV
Systém sledování plavidel
Článek 18
Požadavky na vybavení rybářských plavidel EU zařízeními pro satelitní sledování
1. Aniž je dotčen čl. 25 odst. 3 tohoto nařízení, nesmí rybářské plavidlo EU, na které se vztahuje systém sledování plavidel, opustit přístav bez plně provozuschopného zařízení pro satelitní sledování instalovaného na palubě.
2. Nachází-li se rybářské plavidlo EU v přístavu, zařízení pro satelitní sledování může být vypnuto, pouze pokud:
a)
to bylo předem oznámeno středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky a středisku pro sledování rybolovu pobřežního členského státu a
b)
pokud příští zpráva potvrdí, že rybářské plavidlo EU nezměnilo svou polohu oproti předchozí zprávě.
Příslušné orgány členského státu vlajky mohou povolit nahrazení předchozího oznámení uvedeného v písmenu a) automatickou zprávou VMS nebo varováním systému, které oznamují, že rybářské plavidlo EU se nachází v předem vymezené zeměpisné oblasti přístavu.
3. Tato kapitola se nevztahuje na rybářská plavidla EU používaná výhradně pro účely akvakultury.
Článek 19
Vlastnosti zařízení pro satelitní sledování
1. Zařízení pro satelitní sledování instalovaná na rybářských plavidlech EU musí zajistit pravidelné automatické předávání následujících údajů středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky:
a)
identifikace rybářského plavidla;
b)
naposledy určená zeměpisná poloha rybářského plavidla se zaměřovací odchylkou nižší než 500 metrů při stupni přesnosti 99 %;
c)
datum a čas (univerzální koordinovaný čas, „UTC“), kdy byla tato poloha rybářského plavidla určena, a
d)
okamžitá rychlost a kurs rybářského plavidla.
2. Členské státy zajistí, aby zařízení pro satelitní sledování byla chráněna proti vstupu nebo výstupu chybných údajů o poloze a aby nemohla být ručně přenastavena.
Článek 20
Povinnosti velitelů plavidel v souvislosti se zařízeními pro satelitní sledování
1. Velitelé rybářského plavidla EU zajistí, aby zařízení pro satelitní sledování byla kdykoli plně provozuschopná a aby byly předávány údaje uvedené v čl. 19 odst. 1 tohoto nařízení.
2. Aniž je dotčeno ustanovení čl. 26 odst. 1 tohoto nařízení, velitel rybářského plavidla EU zejména zajistí, aby:
a)
údaje nebyly nijak pozměněny;
b)
anténa nebo antény zařízení pro satelitní sledování nebyly nijak rušeny, odpojeny nebo blokovány;
c)
dodávka elektrického proudu pro zařízení pro satelitní sledování nebyla nijak přerušena a
d)
zařízení pro satelitní sledování nebylo z rybářského plavidla odstraněno.
3. Zařízení pro satelitní sledování je zakázáno ničit, poškozovat, činit provozu neschopným nebo do něho jakkoli jinak zasahovat, pokud příslušné orgány členského státu vlajky nepovolily jeho opravu nebo výměnu.
Článek 21
Kontrolní opatření členských států vlajky
Každý členský stát vlajky zajistí průběžné a systematické sledování a kontrolu přesnosti údajů uvedených v článku 19 tohoto nařízení a neprodleně zasáhne, zjistí-li, že údaje jsou nepřesné nebo neúplné.
Článek 22
Četnost předávání údajů
1. Každý členský stát zajistí, aby jeho středisko pro sledování rybolovu nejméně jednou za dvě hodiny obdrželo prostřednictvím VMS informace uvedené v článku 19 tohoto nařízení týkající se jeho rybářských plavidel. Středisko pro sledování rybolovu může požadovat předávání informací v kratších časových intervalech.
2. Středisko pro sledování rybolovu musí mít schopnost vyžádat si aktuální polohu každého z rybářských plavidel tohoto členského státu.
Článek 23
Sledování vplutí do určitých oblastí a vyplutí z nich
Každý členský stát zajistí, aby jeho středisko pro sledování rybolovu prostřednictvím údajů VMS sledovalo u jeho rybářských plavidel datum a čas vplutí do a vyplutí z:
a)
jakékoli námořní oblasti, kde platí zvláštní pravidla přístupu do vod a ke zdrojům;
b)
oblastí omezeného rybolovu podle článku 50 nařízení o kontrolním režimu;
c)
regulačních oblastí regionálních organizací pro řízení rybolovu, jichž jsou Evropská unie nebo některé členské státy smluvní stranou;
d)
vod pod svrchovaností a v jurisdikci třetí země.
Článek 24
Předávání údajů pobřežnímu členskému státu
1. VMS zavedený každým členským státem zajišťuje, aby byly středisku pro sledování rybolovu pobřežního členského státu automaticky předávány údaje, které mají být poskytnuty v souladu s článkem 19 tohoto nařízení a které se týkají jeho rybářských plavidel po dobu, kdy se nacházejí ve vodách pobřežního členského státu. Toto předávání údajů probíhá současně s příjmem údajů střediskem pro sledování rybolovu členského státu vlajky a je v souladu s formátem stanoveným v příloze V.
2. Pobřežní členské státy, které oblast sledují společně, mohou určit společnou adresu, na kterou budou zasílány údaje, které mají být poskytnuty v souladu s článkem 19 tohoto nařízení. Informují o tom Komisi a ostatní členské státy.
3. Každý členský stát předá ostatním členským státům a Komisi pokud možno v elektronickém formátu, který je slučitelný se systémem World Geodetic System 1984 (WGS 84), úplný seznam zeměpisných souřadnic, jimiž je ohraničena jeho výlučná hospodářská zóna nebo výlučná rybolovná oblast. Rovněž sdělí ostatním členským státům a Komisi veškeré změny těchto souřadnic. Členské státy mohou případně tento seznam zveřejnit na internetových stránkách uvedených v článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
4. Členské státy zajistí efektivní součinnost mezi svými příslušnými orgány, co se týče předávání údajů ze systému sledování plavidel v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu, mimo jiné také stanovením jasných a zdokumentovaných postupů, jež se mají k tomuto účelu používat.
Článek 25
Technické selhání nebo nefunkčnost zařízení pro satelitní sledování
1. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní sledování instalovaného na palubě rybářského plavidla EU jeho velitel nebo jeho zástupce sdělí středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky každé čtyři hodiny od okamžiku, kdy byl výpadek zjištěn nebo kdy byl informován v souladu s odstavcem 4 nebo čl. 26 odst. 1 tohoto nařízení, vhodnými telekomunikačními prostředky aktuální zeměpisnou polohu rybářského plavidla. Členské státy zvolí telekomunikační prostředky, které použijí, a uvedou je na internetových stránkách podle článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
2. Středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky po obdržení zeměpisných souřadnic podle odstavce 1 tyto souřadnice neodkladně zapíše do databáze VMS. Ručně odesílané údaje VMS musí být v databázi jasně odlišitelné od automatických zpráv. Tyto ručně odesílané údaje VMS musí být popřípadě neodkladně předány pobřežním členským státům.
3. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní sledování smí rybářské plavidlo EU opustit přístav teprve tehdy, kdy je zařízení pro satelitní sledování instalované na palubě plně funkční ke spokojenosti příslušných orgánů státu vlajky. Odchylně může středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky povolit svým rybářským plavidlům s nefunkčním zařízením pro satelitní sledování opustit přístav za účelem jeho opravy nebo výměny.
4. Příslušné orgány členského státu vlajky či případně pobřežního členského státu se pokusí informovat velitele plavidla nebo osobu, která za ně zodpovídá, nebo jejich zástupce, jestliže se zdá, že došlo k závadě na zařízení pro satelitní sledování instalovaném na palubě rybářského plavidla EU nebo že toto zařízení není plně funkční.
5. Odstranění zařízení pro satelitní sledování za účelem jeho opravy nebo výměny podléhá povolení příslušnými orgány členského státu vlajky.
Článek 26
Neobdržení údajů
1. Neobdrží-li středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky údaje podle článku 22 nebo čl. 25 odst. 1 tohoto nařízení po dobu dvanácti po sobě následujících hodin, informuje o tom co nejdříve velitele nebo provozovatele rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce. Nastane-li tato situace u určitého rybářského plavidla EU více než třikrát za kalendářní rok, členský stát vlajky zajistí, aby zařízení pro satelitní sledování u dotyčného rybářského plavidla bylo důkladně překontrolováno. Členský stát vlajky záležitost prošetří, aby zjistil, zda bylo se zařízením manipulováno. Odchylně od čl. 20 odst. 2 písm. d) tohoto nařízení může být zařízení za účelem tohoto šetření z plavidla odstraněno.
2. Neobdrží-li středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky údaje podle článku 22 nebo čl. 25 odst. 1 tohoto nařízení po dobu dvanácti hodin a byla-li poslední přijatá poloha ve vodách jiného členského státu, informuje o tom co nejdříve středisko pro sledování rybolovu tohoto pobřežního členského státu.
3. Pozorují-li příslušné orgány pobřežního členského státu rybářské plavidlo EU ve svých vodách a neobdrží-li údaje v souladu s čl. 24 odst. 1 nebo čl. 25 odst. 2 tohoto nařízení, informují o tom velitele rybářského plavidla a středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky.
Článek 27
Sledování a zaznamenávání rybolovných činností
1. Údaje obdržené podle článku 22, čl. 24 odst. 1 a článku 25 tohoto nařízení používají členské státy k účinnému sledování činnosti rybářských plavidel.
2. Členské státy vlajky:
a)
zajistí, aby údaje obdržené podle této kapitoly byly zaznamenány v podobě snímatelné počítačem a bezpečně uloženy v počítačových databázích alespoň po dobu tří let;
b)
přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje byly používány pouze pro úřední účely, a
c)
přijmou veškerá nezbytná technická opatření k ochraně těchto údajů před náhodným nebo nedovoleným zničením, náhodnou ztrátou, znehodnocením, rozšířením nebo neoprávněným prohlížením.
Článek 28
Přístup Komise k údajům
Komise může členské státy v souladu s čl. 111 odst. 1 písm. a) nařízení o kontrolním režimu požádat, aby zajistily automatické předávání údajů, které mají být poskytovány podle článku 19 tohoto nařízení, ohledně určité skupiny rybářských plavidel a za určitou dobu Komisi nebo subjektu jí určenému. Toto předávání údajů probíhá současně s příjmem údajů střediskem pro sledování rybolovu členského státu vlajky a je v souladu s formátem stanoveným v příloze V.
HLAVA III
KONTROLA RYBOLOVU
KAPITOLA I
Lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
Oddíl 1
Vyplňování a předkládání lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
Článek 29
Rybářská plavidla EU, na něž se vztahuje povinnost vyplňovat a předkládat lodní deník rybolovu a prohlášení o překládce/vykládce v papírové podobě
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení obsažená ve víceletých plánech, vyplňují a předkládají velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 10 metrů nebo větší, na něž se nevztahuje povinnost vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v elektronické podobě, údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce podle článků 14, 21 a 23 nařízení o kontrolním režimu v papírové podobě. Tato prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce může rovněž vyplnit a předložit jménem velitele jeho zástupce.
2. Požadavek vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě se vztahuje také na rybářská plavidla EU o celkové délce menší než 10 metrů, pokud jejich členský stát vlajky požaduje, aby vedla lodní deník rybolovu a předkládala prohlášení o překládce a/nebo prohlášení o vykládce podle čl. 16 odst. 3 a čl. 25 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 30
Vzory lodních deníků rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
1. Pro všechny rybolovné oblasti vyjma podoblasti NAFO 1 a divizí ICES Va a XIV vyplňují a předkládají lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě velitelé rybářských plavidel EU v souladu se vzorem uvedeným v příloze VI. Vzor uvedený v příloze VII však mohou velitelé rybářských plavidel EU, na něž se nevztahuje povinnost vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v elektronické podobě a která provádějí každodenní rybářské výjezdy v jedné rybolovné oblasti, použít pro rybolovné operace prováděné výlučně ve Středozemním moři.
2. Pro podoblast NAFO 1 a divize ICES Va a XIV se lodní deník rybolovu v papírové podobě vyplňuje a předkládá ve formátu uvedeném v příloze VIII a prohlášení o překládce a vykládce v papírové podobě se vyplňují a předkládají ve formátu uvedeném v příloze IX.
3. Lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě uvedené v příloze VI a VII se také vedou v souladu s odstavcem 1 a článkem 31 tohoto nařízení, když taková rybářská plavidla EU provádějí rybolovnou činnost ve vodách třetí země, ve vodách regulovaných regionální organizací pro řízení rybolovu nebo ve vodách mimo vody EU, které nejsou regulovány regionální organizací pro řízení rybolovu, pokud daná třetí země nebo pravidla dotyčné regionální organizace pro řízení rybolovu výslovně nevyžadují, aby se vyplňoval a předkládal odlišný druh lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce nebo prohlášení o vykládce. Pokud třetí země nestanoví zvláštní lodní deník rybolovu, ale přitom vyžaduje údaje odlišné od požadavků Evropské unie, musí se takové údaje zaznamenávat.
4. Členské státy mohou nadále používat lodní deníky rybolovu v papírové podobě v souladu s nařízením (EHS) č. 2807/83 pro rybářská plavidla EU, na něž se nevztahuje povinnost elektronického vyplňování a předávání údajů z lodního deníku rybolovu podle článku 15 nařízení o kontrolním režimu, a to do doby vyčerpání zásob lodních deníků rybolovu v papírové podobě.
Článek 31
Pokyny pro vyplňování a předkládání lodních deníků rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
1. Lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě se vyplňují a předkládají v souladu s pokyny uvedenými v příloze X.
2. Pokud je v pokynech stanovených v příloze X uvedeno, že použití určitého pravidla je nepovinné, může je členský stát vlajky učinit povinným.
3. Všechny záznamy v lodním deníku rybolovu, prohlášení o překládce nebo prohlášení o vykládce musí být čitelné a nesmazatelné. Žádný záznam nesmí být vymazán nebo pozměněn. Dojde-li k chybě, musí být nesprávný záznam přeškrtnut jednou čarou a za ním musí následovat nový, správný záznam parafovaný velitelem. Velitel musí parafovat každý řádek.
4. Velitel rybářského plavidla EU nebo v případě prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce jeho zástupce svými iniciálami nebo podpisem osvědčí, že záznamy v lodním deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce jsou správné.
Článek 32
Lhůty pro předkládání lodního deníku rybolovu, prohlášení o vykládce a prohlášení o překládce v papírové podobě
1. Pokud rybářské plavidlo EU provedlo vykládku v přístavu nebo provedlo překládku v přístavu či v místě, které se nachází v blízkosti pobřeží jeho členského státu vlajky, velitel plavidla co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po skončení překládky nebo vykládky předloží originál(y) lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce příslušným orgánům dotyčného členského státu. Originál(y) tohoto prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce může rovněž předložit jménem velitele jeho zástupce.
2. Pokud po rybářském výjezdu není vyložen žádný úlovek, předloží velitel originál(y) lodního deníku rybolovu a prohlášení o překládce co nejdříve a nejpozději 48 hodin po připlutí do přístavu. Originál(y) tohoto prohlášení o překládce může rovněž předložit jménem velitele jeho zástupce.
3. Pokud rybářské plavidlo EU provedlo překládku v přístavu či v místě, které se nachází v blízkosti pobřeží, nebo provedlo vykládku v přístavu jiného členského státu než členského státu vlajky, musí se první kopie lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce předložit příslušným orgánům členského státu, kde k překládce nebo vykládce došlo. Originál(y) lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce se musí co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce odeslat příslušným orgánům členského státu vlajky.
4. Pokud rybářské plavidlo EU provedlo překládku v přístavu nebo ve vodách třetí země či na volném moři nebo provedlo vykládku v přístavu třetí země, musí se originál(y) lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce odeslat příslušným orgánům členského státu vlajky.
5. Pokud třetí země nebo pravidla regionální organizace pro řízení rybolovu vyžadují druh lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce nebo prohlášení o vykládce odlišný od vzorů uvedených v příloze VI, velitel rybářského plavidla EU co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce předloží kopii takového dokladu svým příslušným orgánům.
Oddíl 2
Zvláštní pravidla pro lodní deník rybolovu v papírové podobě
Článek 33
Vyplňování lodního deníku rybolovu v papírové podobě
1. V lodním deníku rybolovu v papírové podobě se musí vyplňovat všechny povinné informace, i když nejsou žádné úlovky:
a)
každý den nejpozději do 24:00 hodin a před vplutím do přístavu;
b)
při každé inspekci na moři;
c)
při událostech stanovených právními předpisy Společenství nebo členským státem vlajky.
2. V lodním deníku rybolovu v papírové podobě se vyplňuje nový řádek:
a)
pro každý den na moři;
b)
pokud rybolov probíhá v tentýž den v nové divizi ICES nebo v jiné rybolovné oblasti;
c)
při zapisování údajů o intenzitě rybolovu.
3. V lodním deníku rybolovu v papírové podobě se vyplňuje nová stránka:
a)
při použití odlišného zařízení nebo sítě s odlišným rozsahem velikosti ok oproti předchozímu použitému zařízení;
b)
pro každý rybolov uskutečněný po překládce nebo mezivykládce;
c)
pokud je počet sloupců nedostatečný;
d)
při vyplutí z přístavu, kde nedošlo k vykládce.
4. Při vyplutí z přístavu nebo po dokončení překládky, a když úlovek zůstane na palubě, se uvede množství každého druhu na nové stránce lodního deníku rybolovu.
5. Pro záznamy o použitém lovném zařízení se pod příslušnými záhlavími lodního deníku rybolovu v papírové podobě použijí kódy uvedené v příloze XI.
Oddíl 3
Zvláštní pravidla pro prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
Článek 34
Předávání prohlášení o překládce v papírové podobě
1. V případě překládky mezi dvěma rybářskými plavidly EU předá velitel překládajícího rybářského plavidla nebo jeho zástupce po dokončení překládky kopii svého prohlášení o překládce v papírové podobě veliteli přijímajícího plavidla nebo jeho zástupci. Velitel přijímajícího rybářského plavidla nebo jeho zástupce rovněž předá po dokončení překládky kopii svého prohlášení o překládce v papírové podobě veliteli překládajícího plavidla nebo jeho zástupci.
2. Kopie uvedené v odstavci 1 se předkládají za účelem kontroly a inspekce na žádost úředníka.
Článek 35
Podepisování prohlášení o vykládce
Před předložením prohlášení o vykládce musí velitel rybářského plavidla nebo jeho zástupce podepsat každou stránku.
KAPITOLA II
Lodní deník rybolovu, prohlášení o vykládce a prohlášení o překládce v elektronické podobě
Oddíl 1
Vyplňování a předávání údajů z lodního deníku rybolovu, prohlášení o vykládce a prohlášení o překládce v elektronické podobě
Článek 36
Požadavek elektronického záznamového systému a systému hlášení na rybářských plavidlech EU
1. Aniž je dotčen čl. 39 odst. 4 tohoto nařízení, rybářskému plavidlu EU, na něž se vztahuje povinnost vyplňování a předávání lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v elektronické podobě v souladu s články 15, 21 a 24 nařízení o kontrolním režimu, se nepovolí vyplutí z přístavu bez plně provozuschopného elektronického záznamového systému a systému hlášení instalovaného na palubě.
2. Tato kapitola se nevztahuje na rybářská plavidla EU používaná výhradně pro účely akvakultury.
Článek 37
Formát pro předávání údajů z rybářského plavidla EU příslušnému orgánu jeho státu vlajky
Členské státy určí formát používaný mezi rybářskými plavidly EU plujícími pod jejich vlajkou a jejich příslušnými orgány pro vyplňování a předávání údajů z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce, jak je uvedeno v článcích 15, 21 a 24 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 38
Odpovědní zprávy
1. Rybářským plavidlům EU se vydávají odpovědní zprávy při každém předání údajů z lodního deníku rybolovu, údajů o překládce, údajů z předchozího oznámení a údajů o vykládce. Odpovědní zpráva obsahuje potvrzení o příjmu.
2. Velitel rybářského plavidla EU uchovává odpovědní zprávu do konce rybářského výjezdu.
Článek 39
Ustanovení pro případ technického selhání nebo nefunkčnosti elektronických záznamových systémů a systémů hlášení
1. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti elektronického záznamového systému a systému hlášení instalovaného na palubě rybářského plavidla EU sděluje velitel rybářského plavidla nebo jeho zástupce údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce příslušným orgánům členského státu vlajky vhodnými telekomunikačními prostředky, a to od okamžiku, kdy byl výpadek zjištěn nebo kdy byl informován v souladu s čl. 40 odst. 1 tohoto nařízení, každý den nejpozději do 24:00 hodin, i když nejsou žádné úlovky. Členské státy zvolí telekomunikační prostředky, které použijí, a uvedou je na internetových stránkách podle článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
2. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti elektronického záznamového systému a systému hlášení se údaje z lodního deníku rybolovu a prohlášení o překládce zasílají také:
a)
na žádost příslušného orgánu státu vlajky;
b)
okamžitě po dokončení poslední rybolovné operace nebo po dokončení překládky;
c)
před vplutím do přístavu;
d)
při každé inspekci na moři;
e)
při událostech stanovených právními předpisy Společenství nebo státem vlajky.
V případech uvedených v písmenech a) a e) se rovněž zasílají údaje z předchozího oznámení a prohlášení o vykládce.
3. Příslušné orgány členského státu vlajky po obdržení údajů podle odstavce 1 tyto údaje neodkladně zapíší do elektronické databáze.
4. Při technickém selhání nebo nefunkčnosti elektronického záznamového systému a systému hlášení smí rybářské plavidlo EU vyplout z přístavu, pouze pokud je záznamový systém a systém hlášení instalovaný na palubě plně funkční ke spokojenosti příslušných orgánů členského státu vlajky nebo pokud příslušné orgány členského státu vlajky povolily vyplutí. Jakmile členský stát vlajky povolil svému rybářskému plavidlu vyplout s nefunkčním elektronickým záznamovým systémem a systémem hlášení z přístavu v pobřežním členském státě, okamžitě tuto skutečnost oznámí pobřežnímu členskému státu.
5. Odstranění elektronického záznamového systému a systému hlášení za účelem jeho opravy nebo výměny podléhá povolení příslušných orgánů členského státu vlajky.
Článek 40
Neobdržení údajů
1. Neobdrží-li příslušné orgány členského státu vlajky údaje podle článků 15, 22 a 24 nařízení o kontrolním režimu, informují o tom co nejdříve velitele nebo provozovatele rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce. Nastane-li tato situace u určitého rybářského plavidla EU více než třikrát za kalendářní rok, členský stát vlajky zajistí, aby elektronický záznamový systém a systém hlášení u dotyčného rybářského plavidla byl důkladně překontrolován. Členský stát vlajky záležitost prošetří, aby zjistil, proč nebyly údaje obdrženy, a přijme vhodná opatření.
2. Neobdrží-li příslušné orgány členského státu vlajky údaje podle článků 15, 22 a 24 nařízení o kontrolním režimu a byla-li poslední poloha přijatá prostřednictvím systému sledování plavidel ve vodách pobřežního členského státu, informují o tom co nejdříve příslušné orgány tohoto pobřežního členského státu.
3. Velitel či provozovatel rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce zašle všechny údaje, které dosud nebyly odeslány a v souvislosti s nimiž bylo obdrženo oznámení podle odstavce 1, příslušným orgánům členského státu vlajky okamžitě po přijetí oznámení.
Článek 41
Nemožnost přístupu k údajům
1. Pozorují-li příslušné orgány pobřežního členského státu rybářské plavidlo EU jiného členského státu ve svých vodách a nemají přístup k lodnímu deníku rybolovu nebo údajům o překládce podle článku 44 tohoto nařízení, požádají příslušné orgány členského státu vlajky o zajištění přístupu k těmto údajům.
2. Není-li přístup uvedený v odstavci 1 zajištěn do čtyř hodin od žádosti, pobřežní členský stát o tom uvědomí členský stát vlajky. Po obdržení oznámení členský stát vlajky neprodleně zašle údaje pobřežnímu členskému státu jakýmikoli dostupnými elektronickými prostředky.
3. Pokud pobřežní členský stát neobdrží údaje uvedené v odstavci 2, zašle velitel či provozovatel rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce dotyčné údaje a kopii odpovědní zprávy uvedené v článku 38 tohoto nařízení příslušným orgánům pobřežního členského státu na vyžádání jakýmikoli dostupnými pokud možno elektronickými prostředky. Členské státy zvolí prostředky, které použijí, a uvedou je na internetových stránkách podle článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
4. Pokud velitel či provozovatel rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce nemůže příslušným orgánům pobřežního členského státu poskytnout kopii odpovědní zprávy uvedené v článku 38 tohoto nařízení, jsou rybolovné činnosti ve vodách pobřežního členského státu dotyčnému rybářskému plavidlu zakázány až do té doby, kdy velitel, provozovatel rybářského plavidla nebo jeho zástupce mohou uvedeným orgánům poskytnout kopii odpovědní zprávy či údaje uvedené v čl. 14 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 42
Údaje o fungování elektronického záznamového systému a systému hlášení
1. Členské státy vedou databáze o fungování svého elektronického záznamového systému a systému hlášení. Tyto databáze obsahují a jsou schopny automaticky vytvořit alespoň tyto informace:
a)
seznam jejich rybářských plavidel, jejichž elektronické záznamové systémy a systémy hlášení technicky selhaly nebo byly nefunkční;
b)
počet plavidel, která neučinila každodenní předání elektronického lodního deníku rybolovu, a průměrný počet obdržených předání elektronického lodního deníku rybolovu v přepočtu na jedno rybářské plavidlo v členění podle členského státu vlajky;
c)
počet obdržených předání prohlášení o překládce, prohlášení o vykládce, prohlášení o převzetí a prodejního dokladu v členění podle státu vlajky.
2. Souhrny informací vytvořených podle odstavce 1 se na vyžádání zašlou Komisi. Tyto informace mohou být rovněž zpřístupněny na zabezpečených internetových stránkách ve formátu a v časových intervalech, o kterých rozhodne Komise po konzultaci s členskými státy.
Článek 43
Formát pro výměnu informací mezi členskými státy
1. Informace uvedené v tomto oddílu se mezi členskými státy vyměňují za použití formátu stanoveného v příloze XII, od něhož se odvodí jazyk XML. O standardu jazyka XML, který je nutno používat pro všechny elektronické výměny údajů mezi členskými státy a také mezi členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným, rozhodne Komise po konzultaci s členskými státy.
2. Změny formátu uvedeného v odstavci 1 jsou jasně označeny a opatřeny datem aktualizace. Tyto změny nabudou účinku nejdříve šest měsíců poté, kdy o nich bylo rozhodnuto.
3. Členský stát po obdržení elektronických údajů od jiného členského státu zajistí, aby příslušným orgánům tohoto členského státu byla vydána odpovědní zpráva. Odpovědní zpráva obsahuje potvrzení o příjmu.
4. Údaje podle přílohy XII, jež musí velitelé plavidel zaznamenávat do svých lodních deníků rybolovu v souladu s pravidly EU, musí být rovněž uvedeny ve výměnách údajů mezi členskými státy.
Článek 44
Přístup k údajům
1. Členský stát vlajky zajistí v reálném čase elektronickou výměnu informací uvedených v čl. 111 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu s pobřežním členským státem o údajích z lodního deníku rybolovu, z prohlášení o překládce, z předchozích oznámení a z prohlášení o vykládce od jeho rybářských plavidel, když provádějí rybolovné operace ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci pobřežního členského státu nebo vplouvají do přístavu daného pobřežního členského státu.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, může členský stát vlajky na vyžádání v reálném čase zajistit elektronickou výměnu informací uvedených v čl. 111 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu a týkajících se údajů z lodního deníku rybolovu a z prohlášení o překládce od jeho rybářských plavidel s členským státem, který v souladu s článkem 80 nařízení o kontrolním režimu provádí inspekci rybářských plavidel jiného členského státu ve vodách EU mimo vody žádajícího členského státu, v mezinárodních vodách nebo ve vodách třetích zemí.
3. Členský stát vlajky na vyžádání zpřístupní údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 za posledních dvanáct měsíců.
4. Údaje uvedené v odstavci 1 zahrnují alespoň údaje od posledního vyplutí z přístavu do okamžiku, kdy je dokončena vykládka. Údaje uvedené v odstavci 2 zahrnují alespoň údaje od posledního vyplutí z přístavu do doby žádosti. Údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 z rybářských výjezdů za předchozích dvanáct měsíců se poskytují na vyžádání.
5. Velitel rybářského plavidla EU musí mít kdykoli zabezpečený přístup ke svým vlastním údajům z elektronického lodního deníku rybolovu a z prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce uloženým v databázi členského státu vlajky.
6. Pobřežní členský stát poskytne přístup on-line do databáze údajů z lodních deníků rybolovu, z prohlášení o překládce, z předchozích oznámení a z prohlášení o vykládce rybářskému hlídkovému plavidlu jiného členského státu prostřednictvím střediska pro sledování rybolovu uvedeného členského státu v souvislosti s plánem společného nasazení nebo s jinými sjednanými společnými inspekčními činnostmi.
Článek 45
Výměna údajů mezi členskými státy
1. Přístup k údajům podle článku 44 tohoto nařízení musí být trvale zajištěn prostřednictvím zabezpečeného internetového připojení.
2. Členské státy si vyměňují příslušné technické informace pro zajištění vzájemného přístupu k údajům z elektronických lodních deníků rybolovu a z prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce.
3. Členské státy:
a)
zajistí, aby údaje obdržené podle této kapitoly byly zaznamenány v podobě snímatelné počítačem a bezpečně uloženy v počítačových databázích alespoň po dobu tří let;
b)
přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje byly používány pouze pro úřední účely, a
c)
přijmou veškerá nezbytná technická opatření k ochraně těchto údajů před náhodným nebo nedovoleným zničením, náhodnou ztrátou, znehodnocením, rozšířením nebo neoprávněným prohlížením.
Článek 46
Jediný orgán
1. V každém členském státu je za předávání, přijímání, spravování a zpracovávání všech údajů, na něž se vztahuje tato kapitola, odpovědný jediný orgán uvedený v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
2. Členské státy si vyměňují kontaktní údaje orgánů uvedených v odstavci 1 a informují o tom Komisi a subjekt jí určený do tří měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Jakékoli změny informací uvedených v odstavcích 1 a 2 je nutno sdělit Komisi, subjektu jí určenému a ostatním členským státům před nabytím účinku.
Oddíl 2
Zvláštní pravidla pro lodní deník rybolovu v elektronické podobě
Článek 47
Četnost předávání údajů
1. Když je rybářské plavidlo EU na moři, jeho velitel předává údaje z elektronického lodního deníku rybolovu příslušným orgánům členského státu vlajky nejméně jednou denně a nejpozději do 24:00 hodin, i když nejsou žádné úlovky. Tyto údaje rovněž zasílá:
a)
na žádost příslušného orgánu členského státu vlajky;
b)
okamžitě po dokončení poslední rybolovné operace;
c)
před vplutím do přístavu;
d)
při každé inspekci na moři;
e)
při událostech stanovených právními předpisy EU nebo státem vlajky.
Jestliže poslední rybolovná operace proběhla nejpozději jednu hodinu před vplutím do přístavu, mohou být předání údajů uvedená v písmenech b) a c) zaslána v jedné zprávě.
2. Velitel může předávat opravy údajů z lodního deníku rybolovu a prohlášení o překládce až do posledního předání údajů podle odst. 1 písm. c). Opravy musí být snadno rozpoznatelné. Všechny původní údaje elektronického lodního deníku rybolovu a jejich opravy jsou uchovávány příslušnými orgány členského státu vlajky.
3. Velitel plavidla uchovává kopii údajů uvedených v odstavci 1 na palubě rybářského plavidla během každé doby trávené mimo přístav až do okamžiku, kdy bylo předáno prohlášení o vykládce.
4. Nachází-li se plavidlo EU v přístavu, nemá-li na palubě produkty rybolovu a předložil-li jeho velitel prohlášení o vykládce za všechny rybolovné operace posledního rybářského výjezdu, může být předávání údajů podle odstavce 1 tohoto článku pozastaveno pod podmínkou předchozího oznámení středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky. Předávání se obnoví v okamžiku, kdy rybářské plavidlo EU vypluje z přístavu. Předchozí oznámení se nepožaduje u rybářských plavidel EU vybavených systémem sledování plavidel a předávajících údaje jeho prostřednictvím.
KAPITOLA III
Společná pravidla pro lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové nebo elektronické podobě
Oddíl 1
Společná pravidla pro určení živé hmotnosti
Článek 48
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
1)
„úpravou“ podoba, do jaké je ryba zpracována na palubě rybářského plavidla a před vykládkou, jak je popsáno v příloze I;
2)
„celkovou úpravou“ úprava sestávající ze dvou nebo více částí získaných z téže ryby.
Článek 49
Přepočítací koeficienty
1. Pro vyplňování a předkládání lodních deníků rybolovu podle článků 14 a 15 nařízení o kontrolním režimu se přepočítací koeficienty EU stanovené v přílohách XIII, XIV a XV použijí pro přepočet hmotnosti uchovávaných nebo zpracovaných ryb na živou hmotnost. Tyto koeficienty se použijí na produkty rybolovu nacházející se na palubě nebo přeložené či vyložené rybářskými plavidly EU.
2. Odchylně od ustanovení odstavce 1 platí, že pokud regionální organizace pro řízení rybolovu, jejichž smluvní stranou nebo nesmluvní spolupracující stranou je Evropská unie, pro svou regulační oblast, případně třetí zemi, s níž má Evropská unie dohodu o provozování rybolovu ve vodách pod její svrchovaností nebo v její jurisdikci, stanovily přepočítací koeficienty, použijí se tyto koeficienty.
3. V případech, kdy pro daný druh a úpravu nejsou stanoveny přepočítací koeficienty, se použije přepočítací koeficient přijatý členským státem vlajky.
4. Aniž je dotčen odstavec 2, použijí příslušné orgány členských států přepočítací koeficienty EU uvedené v odstavci 1 k výpočtu živé hmotnosti překládek a vykládek s cílem sledovat čerpání kvót.
Článek 50
Způsob výpočtu
1. Živá hmotnost ryb se vypočítá tak, že pro každý druh a úpravu se hmotnost zpracovaných ryb vynásobí přepočítacími koeficienty podle článku 49 tohoto nařízení.
2. V případě celkové úpravy se použije pouze jeden přepočítací koeficient odpovídající jedné z částí celkové úpravy ryby.
Oddíl 2
Společná pravidla pro vyplňování a předkládání lodního deníku rybolovu
Článek 51
Obecná pravidla pro lodní deníky rybolovu
1. Míra odchylky podle čl. 14 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu pro odhad množství v kilogramech živé hmotnosti každého druhu ryb uchovávaného na palubě se vyjádří jako procentuální podíl z údajů v lodním deníku rybolovu.
2. V případě úlovků, které jsou vykládány netříděné, může být míra odchylky vypočítána na základě jednoho nebo více reprezentativních vzorků pro celkové množství uchovávané na palubě.
3. Pro účely použití článku 14 nařízení o kontrolním režimu se druh ulovený za účelem použití jako živá návnada považuje za druh ulovený a uchovávaný na palubě.
4. Velitel rybářského plavidla EU křižujícího oblast intenzity rybolovu, kde je oprávněno provádět rybolov, zaznamená a nahlásí příslušné informace uvedené v čl. 14 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu, i když v této oblasti neprovádí žádné rybolovné činnosti.
Oddíl 3
Společná pravidla pro vyplňování a předkládání prohlášení o překládce/vykládce
Článek 52
Míra odchylky v prohlášení o překládce
Míra odchylky podle čl. 21 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu pro odhad množství v kilogramech živé hmotnosti každého přeloženého nebo obdrženého druhu ryb se vyjádří jako procentuální podíl z údajů v prohlášení o překládce.
Článek 53
Rozdíly v přeložených úlovcích
Existuje-li rozdíl mezi množstvím úlovku přeloženého z překládajícího plavidla a množstvím převzatým na palubu přijímajícího plavidla, považuje se za přeložené množství větší z obou těchto hodnot. Členské státy zajistí, aby byla podniknuta následná opatření za účelem určení skutečné hmotnosti produktů rybolovu přeložených z překládajícího na přijímající plavidlo.
Článek 54
Dokončení vykládky
Když jsou v souladu s článkem 61 nařízení o kontrolním režimu produkty rybolovu před vážením přepravovány z místa vykládky, považuje se vykládka pro účely použití čl. 23 odst. 3 a čl. 24 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu po zvážení produktů rybolovu za dokončenou.
Článek 55
Rybolovné operace za účasti dvou nebo více rybářských plavidel EU
Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla pro případ rybolovných operací za účasti dvou nebo více rybářských plavidel EU
-
z různých členských států nebo
-
z téhož členského státu, avšak při vykládce úlovků v členském státě, pod jehož vlajkou neplují,
vyložený úlovek se připíše rybářskému plavidlu EU, z něhož se produkty rybolovu vykládají.
KAPITOLA IV
Plány namátkových kontrol a shromažďování údajů o rybářských plavidlech EU, na něž se nevztahují požadavky ohledně lodního deníku rybolovu a prohlášení o vykládce
Článek 56
Stanovení plánů namátkových kontrol
Plány namátkových kontrol uvedené v čl. 16 odst. 2 a čl. 25 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu pro sledování rybářských plavidel EU, na něž se nevztahují požadavky ohledně lodního deníku rybolovu a prohlášení o vykládce, stanoví členské státy v souladu s touto kapitolou s cílem určit vykládky populací nebo skupiny populací ulovených těmito rybářskými plavidly a případně jejich intenzitu rybolovu. Tyto údaje se použijí pro zaznamenávání úlovků a, kde je to vhodné, intenzity rybolovu, jak je uvedeno v článku 33 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 57
Metodika namátkových kontrol
1. Plány namátkových kontrol podle článku 56 tohoto nařízení se vypracovávají v souladu s přílohou XVI.
2. Velikost vzorku, který má být zkontrolován, se určí na základě rizika takto:
a)
„velmi nízké“ riziko: 3 % vzorku;
b)
„nízké“ riziko: 5 % vzorku;
c)
„střední“ riziko: 10 % vzorku;
d)
„vysoké“ riziko: 15 % vzorku;
e)
„velmi vysoké“ riziko: 20 % vzorku.
3. Denní úlovek sektoru loďstva se pro danou populaci odhadne vynásobením celkového počtu aktivních rybářských plavidel EU dotyčného sektoru loďstva průměrným denním úlovkem z dané populace na jedno rybářské plavidlo EU založeným na úlovcích vzorku kontrolovaných rybářských plavidel EU.
4. O členských státech, které shromažďují systematicky alespoň jednou měsíčně za každé rybářské plavidlo, na které se nevztahují požadavky ohledně lodního deníku rybolovu a prohlášení o vykládce, údaje
a)
o všech vykládkách úlovků všech druhů v kilogramech, včetně nulových úlovků;
b)
o statistických obdélnících, ve kterých byly tyto úlovky odloveny, se má za to, že splnily požadavky plánu namátkových kontrol podle článku 56 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
Kontrola intenzity rybolovu
Článek 58
Hlášení o intenzitě rybolovu
1. Hlášení o intenzitě rybolovu uvedené v článku 28 nařízení o kontrolním režimu se zasílá v souladu s přílohou XVII.
2. Pokud velitel rybářského plavidla EU předává zprávu příslušným orgánům rádiem podle čl. 28 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, rozhodnou členské státy o používaných rádiových stanicích a oznámí je na internetových stránkách uvedených v článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
KAPITOLA VI
Nápravná opatření
Článek 59
Obecné zásady
Aby mohly využívat nápravných opatření uvedených v článku 37 nařízení o kontrolním režimu, sdělí členské státy Komisi co nejdříve a v každém případě do jednoho měsíce ode dne zveřejnění ukončení rybolovu podle článku 36 nařízení o kontrolním režimu v Úředním věstníku rozsah utrpěné újmy.
Článek 60
Přidělování dostupných rybolovných práv
1. Pokud utrpěná újma nebyla postupem podle čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002 odstraněna zcela nebo byla odstraněna jen částečně, Komise co nejdříve po obdržení informací podle článku 59 tohoto nařízení přijme nezbytná opatření s cílem náležitě napravit způsobenou újmu.
2. V opatření podle odstavce 1 se uvede:
a)
které členské státy utrpěly újmu („poškozené členské státy“) a rozsah újmy (po odečtení případných výměn kvót);
b)
případně které členské státy přečerpaly svá rybolovná práva („přečerpávající členské státy“) a množství přečerpání rybolovných práv (snížené o výměny v souladu s čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002);
c)
případně odpočty od rybolovných práv přečerpávajících členských států v poměru k množství přečerpaných rybolovných práv;
d)
případně navýšení, které se má připočítat k rybolovným právům poškozených členských států, v poměru k rozsahu utrpěné újmy;
e)
případně datum nebo data, kdy navýšení nebo odpočty nabývají účinnosti;
f)
případně jakékoli jiné nezbytné opatření pro nápravu utrpěné újmy.
KAPITOLA VII
Výkon motoru
Článek 61
Osvědčování výkonu hnacího motoru
1. Osvědčování maximálního trvalého výkonu nového, náhradního nebo technicky upraveného hnacího motoru podle čl. 40 odst. 1 a 2 nařízení o kontrolním režimu se provádí v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 2930/86 (26).
2. Hnací motor se považuje za technicky upravený ve smyslu odstavce 1, pokud kterékoli z jeho hlavních součástí (dílů), včetně zejména vstřikovacího zařízení, ventilů, turbodmychadla, pístů, vložek válců, ojnic a hlav válců, byly upraveny nebo nahrazeny novými díly s odlišnými technickými parametry, což vede ke změněnému jmenovitému výkonu, nebo pokud bylo změněno seřízení motoru, jako například nastavení vstřikování, konfigurace turbodmychadla nebo časování ventilů. Povaha technické úpravy musí být jasně vysvětlena v osvědčení podle odstavce 1.
3. Držitel licence k rybolovu před instalací nového hnacího motoru nebo před nahrazením nebo technickou úpravou stávajícího hnacího motoru informuje příslušné orgány.
4. Tento článek se vztahuje na rybářská plavidla podléhající režimu intenzity rybolovu ode dne 1. ledna 2012. Na ostatní rybářská plavidla se vztahuje ode dne 1. ledna 2013. Vztahuje se pouze na rybářská plavidla, na kterých byly nainstalovány nové hnací motory nebo jejichž stávající hnací motory byly nahrazeny nebo technicky upraveny po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 62
Ověřování a plán namátkových kontrol
1. Za účelem ověření výkonu motoru v souladu s článkem 41 nařízení o kontrolním režimu stanoví členské státy plán namátkových kontrol pro určení rybářských plavidel nebo skupin rybářských plavidel v jejich loďstvu, u kterých hrozí riziko vykázání podhodnoceného výkonu hnacího motoru. Plán namátkových kontrol musí být založen přinejmenším na těchto kritériích vysokého rizika:
a)
rybářská plavidla působící v rybolovných oblastech podléhajících režimům intenzity rybolovu, zejména rybářská plavidla, kterým byla přidělena jednotlivá výše intenzity rybolovu v kW*dnech;
b)
rybářská plavidla podléhající omezením výkonu plavidla vyplývajícím z vnitrostátních právních předpisů nebo z práva Evropské unie;
c)
rybářská plavidla, u nichž je poměr výkonu plavidla (kW) k jeho hrubé prostornosti (GT) o 50 % nižší než průměrná hodnota tohoto poměru u stejného druhu rybářských plavidel, druhu zařízení a cílového druhu lovených ryb. Pro účely tohoto rozboru mohou členské státy rozdělit loďstvo podle jednoho nebo několika z těchto kritérií:
i)
členění loďstva nebo správních jednotek vymezených vnitrostátním právem,
ii)
kategorie plavidel podle jejich délky,
iii)
kategorie plavidel podle jejich prostornosti,
iv)
použitá lovná zařízení,
v)
cílové druhy lovených ryb.
2. Členské státy mohou zvážit použití dalších kritérií rizika na základě svého vlastního posouzení.
3. Členské státy vypracují seznam svých rybářských plavidel, která splňují jedno nebo více kritérií rizika uvedených v odstavci 1 a případně kritérií rizika podle odstavce 2.
4. Z každé skupiny rybářských plavidel odpovídajících jednomu z kritérií rizika podle odstavců 1 a 2 vyberou členské státy namátkový vzorek rybářských plavidel. Velikost vzorku se rovná druhé odmocnině zaokrouhlené na nejbližší celý počet rybářských plavidel v dotyčné skupině.
5. U každého rybářského plavidla zahrnutého v namátkovém vzorku členské státy ověří všechny technické doklady uvedené v čl. 41 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, jež mají k dispozici. Z dalších dokladů podle čl. 41 odst. 1 písm. g) nařízení o kontrolním režimu věnují členské státy zvláštní pozornost specifikacím uvedeným v katalogu od výrobce motoru, pokud je k dispozici.
6. Tento článek se použije ode dne 1. ledna 2012. Fyzické ověření uvedené v čl. 41 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu upřednostní trawlery, které působí v rybolovné oblasti podléhající režimu intenzity rybolovu.
Článek 63
Fyzické ověření
1. Pokud se měření výkonu hnacího motoru provádí na rybářském plavidle v rámci fyzického ověření výkonu hnacího motoru podle čl. 41 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, lze výkon hnacího motoru změřit v nejpřístupnějším místě mezi lodním šroubem a motorem.
2. Pokud se výkon hnacího motoru měří za redukční převodovkou, použije se pro výpočet výkonu hnacího motoru na výstupní přírubě motoru podle definice v čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2930/86 vhodná korekce naměřené hodnoty. Na základě úředních technických údajů poskytnutých výrobcem převodovky zohlední tato korekce ztráty výkonu vyplývající z použití převodovky.
KAPITOLA VIII
Kontrola rekreačního rybolovu
Článek 64
Stanovení plánů namátkových kontrol
1. Aniž je dotčeno použití údajů uvedených v odstavci 5, plány namátkových kontrol, jež mají členské státy stanovit podle čl. 55 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu za účelem sledování úlovků populací, na které se vztahují plány obnovy, plavidly provozujícími rekreační rybolov, stanoví shromažďování údajů každé dva roky.
2. Metody používané v rámci plánů namátkových kontrol musí být stanoveny jednoznačně a musí být pokud možno:
a)
neměnné v průběhu času;
b)
standardizované v rámci regionů;
c)
v souladu s normami kvality stanovenými příslušnými mezinárodními vědeckými institucemi a případně regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, jejichž smluvní stranou nebo pozorovatelem je Evropská unie.
3. Plán namátkových kontrol zahrnuje návrh namátkových kontrol pro odhad úlovků populací, na které se vztahují plány obnovy, používané lovné zařízení a příslušnou zeměpisnou oblast plánu obnovy, kde byl úlovek získán.
4. Členské státy systematicky odhadují správnost a přesnost shromažďovaných údajů.
5. Pro účely plánů namátkových kontrol podle odstavce 1 mohou členské státy využívat údaje shromážděné v souladu s víceletým programem Společenství stanoveným v nařízení Rady (ES) č. 199/2008 (27) v rozsahu, v jakém jsou tyto údaje k dispozici.
6. Toto ustanovení se nepoužije, jestliže členský stát zakázal rekreační rybolov populací, na něž se vztahuje plán obnovy.
Článek 65
Oznamování a hodnocení plánů namátkových kontrol
1. Členské státy oznámí své plány namátkových kontrol Komisi do dvanácti měsíců po vstupu plánu obnovy v platnost. V případě plánů obnovy, které jsou již v platnosti v okamžiku vstupu tohoto nařízení v platnost, musí být plán namátkových kontrol oznámen ve lhůtě dvanácti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost. Změny plánu namátkových kontrol se oznamují před nabytím účinku.
2. Kromě hodnocení požadovaného v čl. 55 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství hodnotí také:
a)
po oznámení podle odstavce 1 a poté každých pět let shodu oznámených plánů namátkových kontrol s kritérii a požadavky uvedenými v čl. 64 odst. 2 a 3 tohoto nařízení;
b)
shodu jakýchkoli změn plánu namátkových kontrol podle odstavce 1 s kritérii a požadavky uvedenými v čl. 64 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
3. Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství vydá v případě potřeby doporučení ke zlepšení plánu namátkových kontrol.
HLAVA IV
KONTROLA UVÁDĚNÍ NA TRH
KAPITOLA I
Sledovatelnost
Článek 66
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
„produkty rybolovu a akvakultury“ veškeré produkty, které spadají pod kapitolu 03 a sazební položky 1604 a 1605 kombinované nomenklatury stanovené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (28).
Článek 67
Informace o partiích
1. Provozovatelé poskytnou informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu v okamžiku, kdy se produkty rybolovu a akvakultury slučují do partií, a nejpozději při prvním prodeji.
2. Kromě ustanovení odstavce 1 provozovatelé aktualizují příslušné informace uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu, které vyplynou ze sloučení nebo rozdělení partií produktů rybolovu a akvakultury po prvním prodeji, a to v okamžiku, kdy jsou informace dostupné.
3. V případě, kdy v důsledku sloučení nebo rozdělení partií po prvním prodeji dojde ke smíšení produktů rybolovu a akvakultury z několika rybářských plavidel, musí být provozovatelé schopni identifikovat každou partii původu alespoň prostřednictvím identifikačních čísel uvedených v čl. 58 odst. 5 písm. a) nařízení o kontrolním režimu a v souladu s čl. 58 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu musí umožnit jejich sledování zpětně do fáze odlovu nebo sběru.
4. Systémy a postupy uvedené v čl. 58 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu umožní provozovatelům identifikovat přímého dodavatele / přímé dodavatele a přímého odběratele / přímé odběratele produktů rybolovu a akvakultury, pokud se nejedná o konečné spotřebitele.
5. Informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu se poskytují na štítcích nebo balení partie nebo v obchodním dokladu, který partii fyzicky doprovází. K partii může být připojen prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení či označovací systém. Informace o partii zůstávají dostupné ve všech fázích produkce, zpracování a distribuce takovým způsobem, aby k nim příslušné orgány členských států měly kdykoli přístup.
6. Provozovatelé připojí informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení či označovací systém:
a)
od 1. ledna 2013 k produktům rybolovu, na které se vztahuje víceletý plán;
b)
od 1. ledna 2015 k ostatním produktům rybolovu a akvakultury.
7. Jsou-li informace uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu poskytovány v obchodním dokladu, který fyzicky doprovází partii, k odpovídající partii se připojí alespoň identifikační číslo.
8. Členské státy ve vzájemné spolupráci zajistí, aby k informacím připojeným k partii a/nebo partii fyzicky doprovázejícím mohly získat přístup příslušné orgány jiného členského státu, než ve kterém byly produkty rybolovu a akvakultury sloučeny do partie, zejména pokud se informace k partii připojují prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení. Provozovatelé, kteří používají tyto nástroje, zajistí, aby byly vyvinuty na základě mezinárodně uznaných norem a specifikací.
9. Informace o datu odlovu uvedená v čl. 58 odst. 5 písm. d) nařízení o kontrolním režimu může zahrnovat několik kalendářních dnů nebo období odpovídající několika dnům odlovu.
10. Informace o dodavatelích uvedená v čl. 58 odst. 5 písm. f) nařízení o kontrolním režimu se týká přímého dodavatele / přímých dodavatelů provozovatele uvedených v odstavci 4 tohoto článku. Tato informace může být poskytnuta případně prostřednictvím identifikačního označení uvedeného v příloze II oddíle I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (29).
11. Informace uvedené v čl. 58 odst. 5 písm. a) až f) nařízení o kontrolním režimu se nevztahují na:
a)
dovezené produkty rybolovu a akvakultury vyjmuté z oblasti působnosti provádění osvědčení o úlovku v souladu s čl. 12 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (30);
b)
produkty rybolovu a akvakultury odlovené nebo chované ve sladké vodě a
c)
okrasné ryby, korýše a měkkýše.
12. Informace uvedené v čl. 58 odst. 5 písm. a) až h) nařízení o kontrolním režimu se nevztahují na produkty rybolovu a akvakultury, které spadají pod sazební položky 1604 a 1605 kombinované nomenklatury.
13. Pro účely článku 58 nařízení o kontrolním režimu jsou informace o příslušné zeměpisné oblasti následující:
a)
příslušná zeměpisná oblast vymezená v čl. 4 bodu 30 nařízení o kontrolním režimu pro úlovky populací nebo skupiny populací, na které se podle právních předpisů EU vztahuje kvóta a/nebo minimální velikost, nebo
b)
oblast odlovu podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 2065/2001 (31) pro ostatní populace nebo skupinu populací.
14. Hodnota malých množství produktů rybolovu a akvakultury uvedená v čl. 58 odst. 8 nařízení o kontrolním režimu se vztahuje na přímý prodej prováděný rybářským plavidlem na kalendářní den a konečného spotřebitele.
Článek 68
Informace pro spotřebitele
1. Členské státy zajistí, aby na štítku nebo příslušném označení produktů rybolovu a akvakultury nabízených k maloobchodnímu prodeji, včetně dovezených produktů, byly uvedeny informace podle čl. 58 odst. 6 nařízení o kontrolním režimu týkající se obchodního označení, vědeckého názvu druhu, oblasti odlovu podle článku 5 nařízení (ES) č. 2065/2001 a způsobu produkce.
2. Odchylně od odstavce 1 může být vědecký název druhu sdělen spotřebitelům na maloobchodní úrovni prostřednictvím obchodních informací, například billboardů nebo plakátů.
3. Jestliže byl produkt rybolovu nebo akvakultury dříve zmrazen, na štítku nebo příslušném označení podle odstavce 1 se rovněž uvede slovo „rozmrazeno“. Není-li toto slovo na maloobchodní úrovni uvedeno, má se za to, že produkty rybolovu a akvakultury nebyly dříve zmrazeny a později rozmrazeny.
4. Odchylně od odstavce 3 nemusí být slovo „rozmrazeno“ uvedeno na:
a)
produktech rybolovu a akvakultury dříve zmrazených pro účely ochrany zdraví a bezpečnosti v souladu s přílohou III oddílem VIII nařízení (ES) č. 853/2004 a
b)
produktech rybolovu a akvakultury, které byly rozmrazeny před uzením, solením, vařením, konzervováním, sušením nebo kombinací těchto postupů.
5. Tento článek se nevztahuje na produkty rybolovu a akvakultury spadající pod sazební položky 1604 až 1605 kombinované nomenklatury.
6. Produkty rybolovu a akvakultury a balení opatřené štítkem nebo označené před dnem vstupu tohoto článku v platnost, které nejsou v souladu s čl. 58 odst. 5 písm. g), pokud jde o vědecký název, a písm. h) nařízení o kontrolním režimu a s odstavci 1, 2 a 3 tohoto článku, je možné uvádět na trh až do vyčerpání zásob.
KAPITOLA II
Vážení produktů rybolovu
Oddíl 1
Obecná pravidla pro vážení
Článek 69
Oblast působnosti
Aniž jsou dotčeny články 78 až 89 tohoto nařízení, vztahují se ustanovení této kapitoly na vykládky z rybářských plavidel EU prováděné v členském státě a překládky mezi rybářskými plavidly EU prováděné v přístavech nebo v místech, která se nacházejí v blízkosti pobřeží členského státu, a rovněž na vážení produktů rybolovu na palubě rybářských plavidel EU ve vodách EU.
Článek 70
Záznamy o vážení
1. Registrovaní odběratelé, registrovaná dražební střediska nebo jiné subjekty či osoby, které zodpovídají za první uvedení produktů rybolovu na trh nebo za jejich skladování před prvním uvedením na trh, či případně velitel rybářského plavidla EU musí zaznamenat vážení provedené v souladu s články 60 a 61 nařízení o kontrolním režimu, přičemž je třeba uvést tyto informace:
a)
třímístné písmenné kódy FAO váženého druhu;
b)
výsledek vážení u každého množství jednotlivého druhu v kilogramech hmotnosti produktu;
c)
vnější identifikační číslo a název rybářského plavidla, ze kterého vážené množství pochází;
d)
úpravu vážených produktů rybolovu;
e)
datum vážení (RRRR-MM-DD).
2. Registrovaní odběratelé, registrovaná dražební střediska nebo jiné subjekty či osoby, které zodpovídají za první uvedení produktů rybolovu na trh nebo za jejich skladování před prvním uvedením na trh, či případně velitel rybářského plavidla EU musí uchovávat záznamy podle odstavce 1 po dobu tří let.
Článek 71
Načasování vážení
1. Pokud se produkty rybolovu překládají mezi rybářskými plavidly EU a první vykládka přeložených produktů rybolovu se má uskutečnit v přístavu mimo Evropskou unii, musí se produkty rybolovu zvážit před odvozem z přístavu nebo místa překládky.
2. Pokud se produkty rybolovu váží na palubě rybářského plavidla EU v souladu s čl. 60 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu a znovu se váží na pevnině po vykládce, použije se údaj o vážení na pevnině pro účely čl. 60 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
3. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení pro rybářská plavidla EU, na něž se nevztahuje povinnost vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu v elektronické podobě podle článku 15 nařízení o kontrolním režimu, může členský stát požadovat, aby velitel rybářského plavidla před vážením předal kopii lodního deníku rybolovu příslušným orgánům členského státu vykládky.
Článek 72
Vážicí systémy
1. Všechny vážicí systémy musí být příslušnými orgány členského státu zkalibrovány a zapečetěny v souladu s vnitrostátními systémy.
2. Fyzická nebo právnická osoba odpovědná za vážicí systém musí uchovávat záznamy o kalibraci.
3. Pokud se vážení provádí na systému s pásovým dopravníkem, musí být tento systém opatřen viditelným počítadlem, které zaznamenává celkový součet hmotnosti. Zaznamenává se stav počítadla na počátku vážení a také celkový součet. Veškeré použití systému zaznamenává fyzická nebo právnická osoba odpovědná za vážení do lodního deníku vážení.
Článek 73
Vážení zmrazených produktů rybolovu
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení a zejména články 70 až 74 tohoto nařízení, pokud se váží vyložená množství zmrazených produktů rybolovu, může se hmotnost zmrazených produktů rybolovu vyložených v bednách nebo blocích určit pro každý druh a případně úpravu vynásobením celkového počtu beden nebo bloků průměrnou čistou hmotností bedny nebo bloku vypočítanou podle metodiky stanovené v příloze XVIII.
2. Fyzické nebo právnické osoby, které váží produkty rybolovu, vedou pro každou vykládku záznam, v němž jsou uvedeny tyto informace:
a)
jméno a vnější registrační písmena a čísla plavidla, z něhož byly produkty rybolovu vyloženy;
b)
druh a případně úprava vyložených ryb;
c)
velikost partie a vzorku palet podle druhu a případně úpravy v souladu s ustanoveními bodu 1 přílohy XVIII;
d)
hmotnost každé palety ve vzorku a průměrná hmotnost palet;
e)
počet beden nebo bloků na každé paletě ve vzorku;
f)
vlastní hmotnost obalu u jedné bedny, pokud se liší od vlastní hmotnosti obalu stanovené v bodu 4 přílohy XVIII;
g)
průměrná hmotnost prázdné palety v souladu s ustanoveními bodu 3 písm. b) přílohy XVIII;
h)
průměrná hmotnost jedné bedny nebo bloku produktů rybolovu podle druhu a případně úpravy.
Článek 74
Led a voda
1. Před vážením registrovaný odběratel, registrované dražební středisko nebo jiný subjekt či osoba, která zodpovídá za první uvedení produktů rybolovu na trh, zajistí, aby byly produkty rybolovu přiměřeně očištěny od ledu, aniž by to způsobilo jejich zkažení nebo snížení kvality.
2. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla pro pelagické druhy uvedené v článcích 78 až 89 tohoto nařízení, které se vykládají hromadně za účelem přepravy do místa prvního uvedení na trh, uskladnění nebo zpracování, nesmí odpočet vody a ledu od celkové hmotnosti přesáhnout 2 %. Ve všech případech se procentní podíl pro odpočet vody a ledu zaznamenává na stvrzence o vážení s údajem o hmotnosti. U nepelagických druhů se odpočet vody nebo ledu neprovádí.
Článek 75
Přístup příslušných orgánů
Příslušné orgány musí mít kdykoli úplný přístup k vážicím systémům, záznamům o vážení, písemným prohlášením a do všech prostor, kde se produkty rybolovu skladují nebo zpracovávají.
Článek 76
Plány namátkových kontrol
1. Plán namátkových kontrol podle čl. 60 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XIX.
2. Plán namátkových kontrol podle čl. 60 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XX. Pokud jsou úlovky váženy na palubě, míra odchylky uvedená v čl. 14 odst. 3 a čl. 21 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu se nepoužije, jestliže je údaj o vážení po vykládce vyšší než odpovídající údaj o vážení na palubě.
3. Mají-li členské státy v úmyslu přijmout plány namátkových kontrol podle čl. 60 odst. 1 a 3 nařízení o kontrolním režimu, nejlépe do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost předloží jediný plán namátkových kontrol zahrnující všechny dotyčné postupy vážení na období tří let. Plán namátkových kontrol se může skládat z různých částí pro různé rybolovné činnosti.
4. Jakékoli nové plány namátkových kontrol, které mají být přijaty po datu uvedeném v odstavci 3, nebo jakékoli změny těchto plánů musí být předloženy ke schválení tři měsíce před koncem dotyčného roku.
Článek 77
Kontrolní plány a programy pro vážení produktů rybolovu po přepravě z místa vykládky
1. Kontrolní program podle čl. 61 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXI.
2. Mají-li členské státy v úmyslu přijmout kontrolní programy podle čl. 61 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, předloží každý členský stát jediný kontrolní program zahrnující všechny případy přepravy produktů rybolovu, které se mají vážit po přepravě. Tento kontrolní program se předkládá do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. Jediný kontrolní program se může skládat z různých částí pro různé rybolovné činnosti.
3. Společný kontrolní program podle čl. 61 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXII.
4. Mají-li členské státy v úmyslu přijmout společné kontrolní programy podle čl. 61 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, předloží je do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
5. Jakékoli nové kontrolní programy podle odstavce 2 nebo společné kontrolní programy podle odstavce 4, které mají být přijaty po datu uvedeném v odstavcích 2 a 4, nebo jakékoliv změny těchto plánů nebo programů se předkládají tři měsíce před koncem roku, který předchází dni vstupu daného plánu nebo programu v platnost.
Oddíl 2
Zvláštní pravidla pro vážení určitých pelagických druhů
Článek 78
Rozsah postupů vážení úlovků sleďů obecných, makrel obecných a kranasů
Pravidla stanovená v tomto oddílu se vztahují na vážení úlovků vyložených v Evropské unii nebo rybářskými plavidly EU ve třetích zemích, a to sleďů obecných (Clupea harengus), makrel obecných (Scomber scombrus) a kranasů (Trachurus spp.) nebo jejich kombinace, ulovených
a)
v případě sleďů obecných v oblastech ICES I, II, IIIa, IV, Vb, VI a VII;
b)
v případě makrel obecných v oblastech ICES IIa, IIIa, IV, Vb, VI, VII, VIII, IX, XII, XIV a ve vodách EU patřících do podoblastí CECAF;
c)
v případě kranasů v oblastech ICES IIa, IV, Vb, VI, VII, VIII, IX, X, XII, XIV a ve vodách EU patřících do podoblastí CECAF,
jestliže množství na jednu vykládku přesahuje 10 tun.
Článek 79
Přístavy vážení úlovků sleďů obecných, makrel obecných a kranasů
1. Úlovky druhů uvedených v článku 78 tohoto nařízení se váží okamžitě po vykládce. Úlovky těchto druhů však mohou být váženy po přepravě, pokud:
-
u místa určení v členském státě dotyčný členský stát přijal kontrolní program podle čl. 61 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXI,
-
u místa určení v jiném členském státě dotyčné členské státy přijaly společný kontrolní program podle čl. 61 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXII,
a pokud byl tento kontrolní program nebo společný kontrolní program schválen Komisí.
2. Každý dotčený členský stát stanoví, v kterých z jeho přístavů se váží druhy uvedené v článku 78 tohoto nařízení, a zajistí, aby se všechny vykládky těchto druhů prováděly v těchto přístavech. Tyto přístavy musí mít:
a)
stanovené doby vykládky a překládky;
b)
stanovená místa vykládky a překládky;
c)
stanovené postupy inspekce a dohledu.
3. Dotyčné členské státy sdělí Komisi seznam těchto přístavů a postupů inspekce a dohledu uplatňovaných v těchto přístavech, včetně podmínek pro zaznamenávání a předávání množství každého z těchto druhů při každé vykládce.
4. Jakékoli změny seznamu přístavů a postupů inspekce a dohledu podle odstavce 3 se předávají Komisi nejméně 15 dní před jejich vstupem v platnost.
5. Členské státy zajistí, aby všechny vykládky druhů uvedených v článku 78 tohoto nařízení z jejich plavidel mimo Evropskou unii probíhaly v přístavech výslovně vybraných pro účely vážení třetími zeměmi, které ohledně těchto druhů uzavřely dohody s Evropskou unií.
6. Informace uvedené v odstavcích 3 a 4, jakož i seznam přístavů vybraných třetími zeměmi, předá Komise všem dotčeným členským státům.
7. Komise a dotčené členské státy zveřejní seznam přístavů a jeho změny na svých úředních internetových stránkách.
Článek 80
Vplutí do přístavu členského státu
1. Pro účely vážení oznámí velitel rybářského plavidla nebo jeho zástupce příslušným orgánům členského státu, ve kterém má dojít k vykládce, nejméně čtyři hodiny před vplutím do přístavu vykládky tyto údaje:
a)
přístav, do kterého hodlá vplout, název plavidla a jeho vnější registrační písmena a čísla;
b)
předpokládaný čas připlutí do tohoto přístavu;
c)
množství sleďů obecných, makrel obecných a kranasů uchovávaná na palubě, vyjádřená v kilogramech živé hmotnosti;
d)
příslušnou zeměpisnou oblast / zeměpisné oblasti, v níž / nichž byl úlovek chycen; tato oblast musí být uvedena jako podoblast a divize nebo subdivize, ve které platí omezení odlovu podle práva Unie.
2. Velitel rybářského plavidla EU, na něž se vztahuje povinnost zaznamenávat údaje do lodního deníku rybolovu elektronicky, zasílá informace uvedené v odstavci 1 v elektronické podobě členskému státu vlajky. Členské státy tyto informace neodkladně předají členskému státu, kde má dojít k vykládce. Elektronické údaje z lodního deníku rybolovu podle článku 15 nařízení o kontrolním režimu a informace uvedené v odstavci 1 lze zasílat v rámci jediného elektronického přenosu.
3. Členské státy mohou stanovit kratší oznamovací lhůtu, než která je stanovena v odstavci 1. V takovém případě dotyčné členské státy informují Komisi 15 dní před vstupem kratší oznamovací lhůty v platnost. Komise a dotyčné členské státy uvedou tuto informaci na svých internetových stránkách.
Článek 81
Vykládka
Příslušné orgány dotyčného členského státu musí vyžadovat, aby vykládka jakýchkoli úlovků uvedených v článku 78 tohoto nařízení nezačala, dokud není výslovně povolena. Je-li vykládka přerušena, je k jejímu opětovnému zahájení nezbytné povolení.
Článek 82
Lodní deník rybolovu
1. Ihned po připlutí do přístavu a před zahájením vykládky předloží velitel rybářského plavidla, na něž se nevztahuje povinnost zaznamenávat údaje do lodního deníku rybolovu elektronicky, vyplněnou příslušnou stránku nebo stránky lodního deníku rybolovu ke kontrole příslušnému orgánu členského státu v přístavu vykládky.
2. Množství sleďů obecných, makrel obecných a kranasů uchovávaných na palubě, která byla nahlášena před vykládkou podle čl. 80 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení, se musí rovnat množstvím zaznamenaným v lodním deníku rybolovu po jejím dokončení.
Článek 83
Zařízení pro vážení čerstvých sleďů obecných, makrel obecných a kranasů provozovaná veřejným subjektem
Aniž jsou dotčena ustanovení článku 72 tohoto nařízení, pokud se využívají zařízení pro vážení provozovaná veřejným subjektem, musí fyzické nebo právnické osoby, jež váží úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení, odběrateli vydat stvrzenku o vážení, na které je uvedeno datum a čas vážení a identifikační číslo cisternového vozu. Kopie stvrzenky o vážení se připojí k prodejnímu dokladu nebo k prohlášení o převzetí.
Článek 84
Zařízení pro vážení čerstvých ryb provozovaná soukromým subjektem
1. Kromě ustanovení článku 72 tohoto nařízení podléhá využívání zařízení pro vážení provozovaných soukromým subjektem rovněž požadavkům tohoto článku.
2. Fyzické nebo právnické osoby, které váží jakékoli úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení, musí pro každý vážicí systém vést vázaný záznam s číslovanými stránkami. Ten musí být vyplněn ihned po ukončení vážení jednotlivých vykládek, a to nejpozději do 23:59 hodin místního času v den ukončení vážení. V tomto záznamu se uvádí:
a)
jméno a vnější evidenční písmena a čísla plavidla, z něhož byly vyloženy jakékoli úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení;
b)
jedinečné identifikační číslo cisternového vozu a jeho náklad v případech, kdy byly jakékoli úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení převezeny před vážením z přístavu vykládky v souladu s článkem 79 tohoto nařízení. Každý náklad cisternového vozu se zváží a zaznamená zvlášť. Celkovou hmotnost všech nákladů cisternového vozu ze stejného plavidla lze však zaznamenat společně, pokud se tyto náklady váží postupně jeden po druhém a bez přerušení;
c)
druh ryb;
d)
hmotnost každé vykládky;
e)
datum a čas zahájení a ukončení vážení.
3. Aniž je dotčeno ustanovení čl. 72 odst. 3 tohoto nařízení, pokud se vážení provádí na systému s pásovým dopravníkem, zaznamenává se veškeré použití systému ve vázaném záznamu o vážení s očíslovanými stránkami.
Článek 85
Vážení zmrazených ryb
Pokud se váží vyložená množství zmrazených sleďů obecných, makrel obecných a kranasů, určí se hmotnost zmrazených ryb vyložených v bednách pro každý druh v souladu s článkem 73 tohoto nařízení.
Článek 86
Uchovávání záznamů o vážení
Všechny záznamy o vážení podle čl. 84 odst. 3 a článku 85 tohoto nařízení a kopie veškerých přepravních dokladů v rámci kontrolního programu nebo společného kontrolního programu podle v čl. 79 odst. 1 tohoto nařízení se uchovávají po dobu šesti let.
Článek 87
Prodejní doklad a prohlášení o převzetí
Fyzické nebo právnické osoby odpovědné za předkládání prodejních dokladů a prohlášení o převzetí předkládají tato prohlášení týkající se druhů uvedených v článku 78 tohoto nařízení příslušným orgánům dotyčného členského státu na vyžádání.
Článek 88
Křížové kontroly
Do doby zřízení počítačové databáze v souladu s článkem 109 nařízení o kontrolním režimu, provádějí příslušné orgány správní křížové kontroly všech vykládek, přičemž navzájem porovnávají tyto údaje:
a)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů, která byla nahlášena před vykládkou podle čl. 80 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení, s množstvími zaznamenanými v lodním deníku rybolovu;
b)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů zaznamenaná v lodním deníku rybolovu s množstvími zaznamenanými v prohlášení o vykládce;
c)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů zaznamenaná v prohlášení o vykládce s množstvími zaznamenanými v prohlášení o převzetí nebo v prodejním dokladu;
d)
oblast odlovu zaznamenanou v lodním deníku rybolovu plavidla s údaji systému VMS pro dotyčné plavidlo.
Článek 89
Sledování vážení
1. Vážení úlovků sleďů obecných, makrel obecných a kranasů vyložených z plavidla se sleduje podle druhů. V případě plavidel, která úlovek čerpají na břeh, se sleduje vážení celého vyloženého úlovku. V případě vykládek zmrazených sleďů obecných, makrel obecných a kranasů se spočítají všechny bedny a sleduje se metodika výpočtu průměrné čisté hmotnosti beden stanovená v příloze XVIII.
2. Kromě údajů uvedených v článku 88 tohoto nařízení se křížově kontrolují ještě tyto údaje:
a)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů uvedená v záznamech o vážení ze zařízení pro vážení provozovaných veřejnými nebo soukromými subjekty a množství jednotlivých druhů zaznamenaná v prohlášení o převzetí nebo v prodejním dokladu;
b)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů zaznamenaná v jakýchkoli přepravních dokladech v rámci kontrolního programu nebo společného kontrolního programu uvedeného v čl. 79 odst. 1 tohoto nařízení;
c)
jedinečná identifikační čísla cisternových vozů uvedená v záznamu podle čl. 84 odst. 2 písm. b) tohoto nařízení.
3. Po dokončení vykládky se ověří, že na plavidle nezůstaly žádné ryby.
4. Veškeré sledování podle tohoto článku a článku 107 tohoto nařízení se zdokumentuje. Tato dokumentace se uchovává po dobu šesti let.
KAPITOLA III
Prodejní doklady
Článek 90
Obecná pravidla
1. V prodejním dokladu se uvede počet jedinců podle čl. 64 odst. 1 písm. f) nařízení o kontrolním režimu, pokud se příslušná kvóta spravuje na základě počtu jedinců.
2. Druh úpravy podle čl. 64 odst. 1 písm. g) nařízení o kontrolním režimu zahrnuje stav úpravy podle přílohy I.
3. Cena podle čl. 64 odst. 1 písm. l) nařízení o kontrolním režimu se uvádí v měně platné v členském státu, kde se prodej uskutečňuje.
Článek 91
Formáty prodejních dokladů
1. Členské státy určí formát používaný pro elektronické vyplňování a předávání prodejních dokladů uvedených v článku 63 nařízení o kontrolním režimu.
2. Informace uvedené v této kapitole se mezi členskými státy vyměňují za použití formátu stanoveného v příloze XII, od něhož se odvodí jazyk XML. O standardu jazyka XML, který je nutno používat pro všechny elektronické výměny údajů mezi členskými státy a také mezi členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným, rozhodne Komise po konzultaci s členskými státy.
3. Změny formátu uvedeného v odstavci 1 jsou jasně označeny a opatřeny datem aktualizace. Tyto změny nabudou účinku nejdříve šest měsíců poté, kdy o nich bylo rozhodnuto.
4. Členský stát po obdržení elektronických údajů od jiného členského státu zajistí, aby příslušným orgánům tohoto členského státu byla vydána odpovědní zpráva. Odpovědní zpráva obsahuje potvrzení o příjmu.
5. Údaje podle přílohy XII, jež musí registrovaní odběratelé, registrovaná dražební střediska nebo jiné subjekty či osoby schválené členskými státy zaznamenávat do svých prodejních dokladů v souladu s pravidly EU, musí být rovněž uvedeny ve výměnách údajů mezi členskými státy.
6. Členské státy:
a)
zajistí, aby údaje obdržené podle této kapitoly byly zaznamenány v podobě snímatelné počítačem a bezpečně uloženy v počítačových databázích alespoň po dobu tří let;
b)
přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje byly používány pouze pro úřední účely, a
c)
přijmou veškerá nezbytná technická opatření k ochraně těchto údajů před náhodným nebo nedovoleným zničením, náhodnou ztrátou, znehodnocením, rozšířením nebo neoprávněným prohlížením.
7. V každém členském státu je za předávání, přijímání, spravování a zpracovávání všech údajů, na něž se vztahuje tato kapitola, odpovědný jediný orgán uvedený v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
8. Členské státy si vyměňují kontaktní údaje orgánů uvedených v odstavci 7 a informují o tom Komisi a subjekt jí určený do tří měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost.
9. Jakékoli změny informací uvedených v odstavcích 7 a 8 je nutno sdělit Komisi, subjektu jí určenému a ostatním členským státům před nabytím účinku.
10. Formát prodejních dokladů, na něž se nevztahuje elektronické vyplňování a předávání, určí členské státy. Tyto prodejní doklady musí obsahovat alespoň informace uvedené v čl. 64 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
HLAVA V
DOHLED
KAPITOLA I
Zprávy o dohledu
Článek 92
Informace, které mají být uvedeny ve zprávě o dohledu
1. Zprávy o dohledu podle čl. 71 odst. 3 a 4 nařízení o kontrolním režimu se vypracují v souladu s přílohou XXIII tohoto nařízení.
2. Členské státy vloží údaje obsažené ve svých zprávách o dohledu do elektronické databáze podle článku 78 nařízení o kontrolním režimu a zabezpečí funkce uvedené v bodu 2 přílohy XXIV tohoto nařízení. V této databázi musí být zaznamenány alespoň informace uvedené v příloze XXIII. Do databáze se kromě toho rovněž mohou vložit naskenované zprávy o dohledu vypracované v papírové podobě.
3. Údaje z těchto zpráv zůstávají v databázi k dispozici po dobu nejméně tří let.
4. Po obdržení zprávy o dohledu podle odstavce 1 členský stát vlajky co nejdříve zahájí vyšetřování činností svých rybářských plavidel, na která se zpráva o dohledu vztahuje.
5. Ustanovení odstavce 1 se použijí, aniž jsou dotčena pravidla přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, jejichž smluvní stranou je Evropská unie.
KAPITOLA II
Kontrolní pozorovatelé
Článek 93
Obecná pravidla ohledně kontrolních pozorovatelů
1. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla stanovená regionálními organizacemi pro řízení rybolovu nebo sjednaná s třetí zemí, rybářská plavidla EU určená pro uplatnění pozorovatelského kontrolního programu musí mít na palubě alespoň jednoho kontrolního pozorovatele po dobu stanovenou tímto programem.
2. Členské státy určí kontrolní pozorovatele a zajistí, aby byli schopni plnit své úkoly. Členské státy zejména zajistí rozmístění kontrolních pozorovatelů na dotyčná rybářská plavidla EU a jejich následné stažení z těchto plavidel.
3. Kontrolní pozorovatelé nesmí vykonávat jiné úkoly, než které jsou stanoveny v článku 73 nařízení o kontrolním režimu a v článku 95 tohoto nařízení, vyjma jiných úkolů, jež mají být prováděny v souladu s pozorovatelským kontrolním programem EU nebo jako součást pozorovatelského programu probíhajícího v rámci regionální organizace pro řízení rybolovu nebo stanoveného v rámci dvoustranné dohody s třetí zemí.
4. Příslušné orgány zajistí, aby kontrolní pozorovatelé měli pro účely své mise komunikační prostředky nezávislé na komunikačním systému rybářského plavidla.
5. Těmito pravidly nejsou dotčeny pravomoci velitele rybářského plavidla jako jediné osoby odpovědné za činnosti plavidla.
Článek 94
Nezávislost kontrolních pozorovatelů
Aby byli nezávislí na majiteli, provozovateli i veliteli rybářského plavidla EU a jakémkoli členu posádky, jak stanoví čl. 73 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, nesmí být kontrolní pozorovatelé:
-
příbuzným ani zaměstnancem velitele rybářského plavidla EU nebo jakéhokoli člena posádky, zástupce velitele nebo vlastníka nebo provozovatele rybářského plavidla EU, na které byli přiděleni,
-
zaměstnancem společnosti kontrolované velitelem nebo jakýmkoli členem posádky, zástupcem velitele nebo vlastníka nebo provozovatele rybářského plavidla EU, na které byli přiděleni.
Článek 95
Povinnosti kontrolních pozorovatelů
1. Kontrolní pozorovatelé ověřují příslušné doklady a zaznamenávají rybolovné činnosti rybářského plavidla EU, na které jsou přiděleni, podle seznamu v příloze XXV.
2. Kontrolní pozorovatelé na palubě dotyčného rybářského plavidla EU v případě potřeby seznámí úředníky, kteří se chystají přistoupit k inspekci rybářského plavidla, se situací poté, co vstoupí na palubu. Pokud to prostory na palubě rybářského plavidla EU dovolují, uskuteční se případně seznámení se situací na uzavřeném setkání.
3. Kontrolní pozorovatelé vypracují zprávu uvedenou v čl. 73 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu za použití formátu stanoveného v příloze XXVI. Tuto zprávu předají bez prodlení a v každém případě do 30 dnů po dokončení svého pověření svým orgánům a příslušným orgánům členského státu vlajky. Jejich příslušné orgány zprávu na požádání poskytnou pobřežnímu členskému státu, Komisi nebo subjektu jí určenému. Kopie zpráv poskytnuté ostatním členským státům nesmí obsahovat údaje o místech, kde byly úlovky získány, pokud jde o počáteční a konečnou polohu každé rybolovné činnosti, ale mohou zahrnovat denní úhrny úlovku v ekvivalentu živé hmotnosti vyjádřené v kilogramech v členění podle jednotlivých druhů a divizí ICES, případně jiných oblastí.
Článek 96
Pilotní projekty
Unie může poskytnout finanční pomoc na provádění pilotních projektů zahrnujících rozmístění kontrolních pozorovatelů v souladu s čl. 8 písm. a) bodem iii) nařízení (ES) č. 861/2006.
HLAVA VI
INSPEKCE
KAPITOLA I
Provádění inspekcí
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 97
Úředníci oprávnění provádět inspekce na moři nebo na pevnině
1. Úředníci odpovědní za provádění inspekcí podle článku 74 nařízení o kontrolním režimu musí být oprávněni příslušnými orgány členských států. Za tímto účelem poskytnou členské státy svým úředníkům služební průkaz s uvedením jejich totožnosti a funkce, kterou zastávají. Každý úředník ve službě nosí tento služební průkaz a předkládá jej při nejbližší příležitosti během inspekce.
2. Členské státy přenesou na své úředníky dostatečné pravomoci nezbytné pro plnění jejich úkolů v oblasti kontroly, inspekce a vymáhání práva v souladu s tímto nařízením a k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky.
Článek 98
Obecné zásady
1. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, přijmou příslušné orgány členských států za použití všech dostupných informací přístup založený na posouzení míry rizika pro výběr cílů inspekce. V souladu s tímto přístupem provádějí úředníci inspekce v souladu s pravidly stanovenými v této kapitole.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, koordinují členské státy své činnosti v oblasti kontroly, inspekce a vymáhání práva. Za tímto účelem přijmou a provádějí národní kontrolní akční programy podle článku 46 nařízení o kontrolním režimu a společné kontrolní programy podle článku 94 nařízení o kontrolním režimu, které zahrnují činnosti na moři i na pevnině nezbytné k zajištění souladu s pravidly společné rybářské politiky.
3. Podle strategie kontroly a vymáhání práva založené na posouzení míry rizika provádí každý členský stát objektivním způsobem nezbytné inspekční činnosti s cílem zabránit uchovávání na plavidle, překládce, vykládce, přemísťování do klecí a na farmy, zpracování, přepravě, skladování, uvádění na trh a prodeji produktů rybolovu pocházejících z činností, které nejsou v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
4. Inspekce se provádějí tak, aby v nejvyšší míře zabránily jakémukoli negativnímu dopadu na hygienu a kvalitu kontrolovaných produktů rybolovu.
5. Členské státy zajistí, aby vnitrostátní informační systémy související s rybolovem umožňovaly podle potřeby přímou elektronickou výměnu informací o inspekcích státu daného přístavu mezi jednotlivými systémy navzájem, s ostatními členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným v souladu s článkem 111 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 99
Povinnosti úředníků ve fázi před inspekcí
Ve fázi před inspekcí úředníci pokud možno shromažďují veškeré příslušné informace, včetně:
a)
licencí k rybolovu a oprávnění k rybolovu;
b)
informací ze systému sledování plavidel týkajících se aktuálního rybářského výjezdu;
c)
údajů z leteckého dohledu a jiných pozorování;
d)
záznamů z předchozích inspekcí a informací o dotyčném rybářském plavidle EU dostupných v zabezpečené části internetových stránek členského státu vlajky.
Článek 100
Povinnosti úředníků oprávněných provádět inspekce
1. Úředníci oprávnění provádět inspekce ověřují a zaznamenávají odpovídající položky vymezené v příslušném modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII. Za tímto účelem mohou pořizovat fotografie, videozáznamy a zvukové záznamy v souladu s vnitrostátním právem a případně odebírat vzorky.
2. Úředníci nesmí zasahovat do práva každého provozovatele komunikovat během inspekční činnosti s příslušnými orgány státu vlajky.
3. Úředníci zohlední všechny informace poskytnuté podle čl. 95 odst. 2 tohoto nařízení kontrolním pozorovatelem na palubě rybářského plavidla, jehož inspekci mají provést.
4. Po skončení inspekce úředníci podle potřeby vyslechnou provozovatele ohledně rybářských předpisů relevantních pro stávající okolnosti.
5. Pokud nebyly zjištěny žádné důkazy o očividném porušení předpisů, úředníci rybářské plavidlo nebo kontrolované prostory po ukončení inspekce co nejdříve opustí.
Článek 101
Povinnosti členských států, Komise a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu
1. Příslušné orgány členských států a případně Komise a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu zajistí, aby jejich úředníci prováděli inspekce profesionálně a na vysoké úrovni a zároveň se chovali zdvořile a citlivě.
2. Příslušné orgány každého členského státu stanoví postupy, které zajistí, aby případné stížnosti provozovatelů ohledně průběhu inspekcí prováděných jejich úředníky byly spravedlivě a důkladně prošetřeny v souladu s vnitrostátním právem.
3. Pobřežní členské státy mohou, s výhradou vhodných ujednání s členským státem vlajky rybářského plavidla, vyzvat úředníky příslušných orgánů tohoto členského státu k účasti na inspekcích rybářských plavidel tohoto členského státu, dokud tato plavidla působí ve vodách daného pobřežního členského státu nebo provádějí vykládku v jeho přístavech.
Oddíl 2
Inspekce na moři
Článek 102
Obecná ustanovení ohledně inspekcí na moři
1. Každé plavidlo používané ke kontrolním účelům včetně dohledu musí mít viditelným způsobem vyvěšený praporek nebo symbol znázorněný v příloze XXVIII.
2. Naloďovací člun, který slouží k usnadnění převozu úředníků provádějících inspekce, musí mít vyvěšenu podobnou vlajku nebo praporek o velikosti přiměřené rozměrům naloďovacího člunu, čímž oznamuje, že se podílí na plnění úkolů v rámci inspekce rybolovu.
3. Osoby odpovědné za inspekční plavidla řádně dodržují námořní pravidla a manévrují v bezpečné vzdálenosti od rybářského plavidla v souladu s mezinárodními pravidly pro předcházení srážkám na moři.
Článek 103
Naloďování na rybářská plavidla na moři
1. Úředníci odpovědní za provádění inspekce zajistí, že nebudou přijata žádná opatření, která mohou ohrozit bezpečnost rybářského plavidla a jeho posádky.
2. Úředníci nevyžadují po veliteli rybářského plavidla, na které se naloďují nebo z něhož se vyloďují, aby zastavil nebo manévroval během rybolovu nebo přerušil shazování či vytahování lovného zařízení. Aby však bylo umožněno bezpečné nalodění nebo vylodění, mohou úředníci požadovat přerušení nebo pozdržení shazování lovného zařízení, dokud se nenalodí na rybářské plavidlo nebo nevylodí. V případě naloďování toto zpoždění nesmí překročit 30 minut po nalodění úředníků na rybářské plavidlo, pokud nebylo zjištěno porušení předpisů. Toto ustanovení se nedotýká možnosti úředníků vyžadovat, aby lovné zařízení bylo vytaženo za účelem inspekce.
Článek 104
Činnosti na palubě plavidla
1. Při provádění inspekcí úředníci ověří a zaznamenají všechny odpovídající položky uvedené v příslušném modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení.
2. Úředníci mohou po veliteli požadovat vytažení lovného zařízení za účelem inspekce.
3. Inspekční týmy jsou obvykle tvořeny dvěma úředníky. V případě potřeby mohou inspekční týmy doplnit další úředníci.
4. Inspekce může trvat nejvýše čtyři hodiny nebo až do vytažení a kontroly sítě a úlovku, vyžaduje-li to dobu delší než čtyři hodiny. To neplatí v případě, že je zjištěno očividné porušení předpisů nebo pokud úředníci potřebují další informace.
5. V případě zjištění očividného porušení předpisů mohou být na kteroukoli část lovného zařízení nebo rybářského plavidla, včetně kontejnerů s produkty rybolovu a prostoru/prostorů, ve kterých mohou být uloženy, připevněny identifikační značky a pečeti a úředník nebo úředníci mohou zůstat na palubě po dobu nezbytnou k dokončení příslušných opatření k zabezpečení a zachování trvalosti veškerých důkazů o očividném porušení předpisů.
Oddíl 3
Inspekce v přístavu
Článek 105
Příprava inspekce
1. Aniž jsou dotčeny standardy vymezené ve zvláštních kontrolních a inspekčních programech a v článku 9 nařízení (ES) č. 1005/2008, provádí se inspekce rybářského plavidla v přístavu nebo při vykládce v těchto případech:
a)
běžně za použití metodiky namátkových kontrol založené na posouzení míry rizika; nebo
b)
pokud existuje podezření na porušení pravidel společné rybářské politiky.
2. V případech uvedených v odst. 1 písm. b) a aniž je dotčena poslední věta čl. 106 odst. 2 tohoto nařízení, příslušné orgány členských států zajistí, aby rybářské plavidlo, které má být podrobeno inspekci v přístavu, při připlutí očekávali jejich úředníci.
3. Odstavec 1 nevylučuje možnost členských států provádět namátkové inspekce.
Článek 106
Inspekce v přístavu
1. Při provádění inspekcí úředníci ověří a zaznamenají všechny příslušné položky uvedené v odpovídajícím modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení. Úředníci náležitě zohlední zvláštní požadavky, které se vztahují na kontrolované rybářské plavidlo, zejména příslušná ustanovení víceletých plánů.
2. Při provádění inspekce vykládky úředníci sledují celý postup vykládky od začátku až do konce příslušné činnosti. Křížová kontrola se provádí vzájemným porovnáním množství jednotlivých druhů zaznamenaných v předchozím oznámení o připlutí za účelem vykládky produktů rybolovu, množství jednotlivých druhů zaznamenaných v lodním deníku rybolovu a množství jednotlivých druhů vyložených nebo přeložených, podle toho, co přichází v úvahu. Toto ustanovení nevylučuje možnost provedení inspekce po zahájení vykládky.
3. Členské státy zajistí účinnou inspekci a kontrolu prostor používaných v souvislosti s rybolovnými činnostmi a následným zpracováním produktů rybolovu.
Článek 107
Inspekce vykládek určitých pelagických druhů
U vykládky sleďů obecných, makrel obecných a kranasů podle hlavy IV kapitoly II oddílu 2 tohoto nařízení příslušné orgány členského státu zajistí, aby bylo zkontrolováno nejméně 15 % množství těchto vyložených ryb a nejméně 10 % vykládek těchto ryb.
Oddíl 4
Inspekce přepravy
Článek 108
Obecné zásady
1. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, mohou inspekce přepravy probíhat kdekoli a kdykoli od vykládky až do okamžiku, kdy produkty rybolovu dorazí na místo prodeje nebo zpracování. Při vykonávání inspekcí se přijmou nezbytná opatření, aby se u kontrolovaných produktů rybolovu zajistilo zachování chladicího řetězce.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech a vnitrostátních kontrolních programech nebo zvláštních kontrolních a inspekčních programech, inspekce přepravy pokud možno zahrnují fyzickou kontrolu přepravovaných produktů.
3. Fyzická kontrola přepravovaných produktů rybolovu zahrnuje odběr vzorků, které představují reprezentativní zastoupení jednotlivých částí přepravované partie nebo partií.
4. Při provádění inspekce přepravy úředníci ověří a zaznamenají všechny položky uvedené v čl. 68 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu a všechny příslušné položky v modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení. To zahrnuje ověření, že přepravovaná množství produktů rybolovu odpovídají údajům zapsaným v přepravním dokladu.
Článek 109
Zapečetěná přepravní vozidla
1. Jsou-li vozidlo nebo kontejner zapečetěny, aby se zabránilo manipulaci s nákladem, příslušné orgány členských států zajistí, aby byla na přepravním dokladu uvedena pořadová čísla pečetí. Úředníci zkontrolují, že pečeti jsou neporušené a že pořadová čísla odpovídají údajům v přepravním dokladu.
2. V případě odstranění pečetí, aby se usnadnila kontrola nákladu předtím, než náklad dorazí na konečné místo určení, nahradí úředníci původní pečeť novou pečetí, přičemž v přepravním dokladu zaznamenají její údaje a důvody pro odstranění původní pečeti.
Oddíl 5
Inspekce trhu
Článek 110
Obecné zásady
Při návštěvě chladíren, velkoobchodních a maloobchodních trhů, restaurací nebo jiných prostor, kde se ryby po vykládce skladují a/nebo prodávají, úředníci ověřují a zaznamenávají všechny příslušné položky uvedené v odpovídajícím modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení.
Článek 111
Další metody a technologie
Kromě položek uvedených v příloze XXVII mohou členské státy využít dostupné metody a technologie pro identifikaci a ověřování produktů rybolovu, jejich zdroje nebo původu a dodavatelů a plavidel provádějících odlov nebo produkčních jednotek.
Článek 112
Kontrola produktů rybolovu stažených z trhu
Úředníci ověřují, že produkty rybolovu stažené z prodeje v souladu s článkem 17 nařízení Rady (ES) č. 104/2000 (32) jsou likvidovány v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 2493/2001 (33).
KAPITOLA II
Povinnosti provozovatelů
Článek 113
Všeobecné povinnosti provozovatelů
1. Všichni provozovatelé působící pod jurisdikcí členského státu mohou být podrobeni inspekci týkající se jejich povinností podle pravidel společné rybářské politiky.
2. Všichni provozovatelé, kteří jsou podrobeni kontrole:
a)
usnadňují činnost úředníků a poskytují jim na požádání nezbytné informace a doklady (včetně pokud možno jejich kopií, nebo přístupu k příslušným databázím) ohledně rybolovných činností vyplněné a uchovávané v požadované elektronické či papírové podobě v souladu s pravidly společné rybářské politiky;
b)
usnadňují přístup do všech částí plavidel, prostor a jakýchkoli přepravních prostředků včetně letadel a vznášedel používaných ve spojení s rybolovnými a zpracovatelskými činnostmi nebo s nimi souvisejících;
c)
zajišťují v každém okamžiku bezpečnost úředníků a aktivně napomáhají úředníkům při výkonu jejich inspekčních povinností a spolupracují s nimi;
d)
nebrání úředníkům v provádění inspekce, nezastrašují je ani do jejich činnosti nezasahují a zamezují kterékoli jiné osobě v bránění úředníkům v provádění inspekce, v jejich zastrašování a zasahování do jejich činnosti;
e)
poskytují pokud možno prostory, kde mohou být úředníci nerušeně informováni kontrolním pozorovatelem o situaci, jak je uvedeno v čl. 95 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 114
Povinnosti velitele během inspekcí
1. Velitel rybářského plavidla, které je podrobeno inspekci, nebo jeho zástupce:
a)
usnadní bezpečné a účelné nalodění úředníků v souladu s námořními pravidly, když je vydán příslušný signál v mezinárodním signálním kódu nebo když plavidlo nebo vrtulník s úředníkem prostřednictvím rádiové komunikace oznámí záměr provést jeho nalodění;
b)
poskytne naloďovací žebřík splňující požadavky přílohy XXIX k usnadnění bezpečného a pohodlného přístupu na jakékoli plavidlo, kde je nezbytné vylézt do výše 1,5 metru nebo více;
c)
usnadní úředníkům plnění jejich inspekčních povinností, přičemž poskytuje pomoc v požadovaném a přiměřeném rozsahu;
d)
umožní úředníku/úředníkům spojit se s orgány státu vlajky, pobřežního státu a státu provádějícího inspekci;
e)
upozorní úředníky na konkrétní bezpečnostní rizika na palubě rybářských plavidel;
f)
poskytne úředníkům přístup do všech prostor plavidla, ke všem zpracovaným nebo nezpracovaným úlovkům, všem lovným zařízením a všem relevantním informacím a dokladům;
g)
usnadní bezpečné vylodění úředníků po ukončení inspekce.
2. Po velitelích rybářských plavidel se nesmí požadovat, aby sdělovali obchodně citlivé informace prostřednictvím volně přístupných rádiových kanálů.
KAPITOLA III
Inspekční zpráva
Článek 115
Společná pravidla ohledně inspekčních zpráv
1. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu, musí inspekční zprávy podle článku 76 nařízení o kontrolním režimu obsahovat příslušné informace uvedené v odpovídajícím modulu stanoveném v příloze XXVII. Zprávy úředníci sepisují během inspekce nebo co nejdříve po jejím ukončení.
2. Pokud je v průběhu inspekce zjištěno očividné porušení předpisů, začlení se do inspekční zprávy příslušné právní a faktické prvky spolu s dalšími informacemi, které se daného porušení týkají. Je-li v průběhu inspekce zjištěno několik porušení, zaznamenají se do inspekční zprávy příslušné prvky každého porušení.
3. Úředníci sdělí svá zjištění fyzické osobě odpovědné za rybářské plavidlo, vozidlo, letadlo, vznášedlo nebo prostory, které jsou předmětem inspekce, (provozovateli) na konci inspekce. Provozovatel má možnost vyjádřit se k inspekci a jejím výsledkům. Připomínky provozovatele se zaznamenají do inspekční zprávy. Pokud úředníci nemluví stejným jazykem jako kontrolovaný provozovatel, přijmou vhodná opatření, která zajistí, aby byla jejich zjištění pochopitelná.
4. Pokud o to požádá, musí mít provozovatel právo kontaktovat svého zástupce nebo příslušné orgány svého státu vlajky, jestliže se vyskytnou závažné problémy týkající se porozumění výsledkům inspekce a výsledné zprávě.
5. Formát pro elektronický přenos informací podle čl. 76 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu se stanoví po konzultaci mezi členskými státy a Komisí.
Článek 116
Vyplňování inspekčních zpráv
1. Je-li inspekční zpráva vypracována ručně v papírovém formátu, musí být čitelná, nesmazatelná a zřetelně zapsaná. Žádný záznam ve zprávě nesmí být vymazán nebo pozměněn. Dojde-li v ručně vypracované zprávě k chybě, nesprávný záznam se úhledně přeškrtne a dotyčný úředník jej potvrdí parafováním.
2. Úředník odpovědný za provedení inspekce zprávu podepíše. Provozovatel je vyzván, aby podepsal zprávu. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy, podpis provozovatele představuje potvrzení zprávy, avšak nepovažuje se za souhlas s jejím obsahem.
3. Inspekční zprávy podle článku 115 tohoto nařízení mohou úředníci vypracovávat elektronickými prostředky.
Článek 117
Kopie inspekční zprávy
Kopie inspekční zprávy podle článku 116 tohoto nařízení se zašle provozovateli nejpozději 15 pracovních dnů po ukončení inspekce a v souladu s vnitrostátními právními předpisy členského státu, který má svrchovanost nebo jurisdikci v místě inspekce. Je-li zjištěno porušení předpisů, podléhá zveřejnění zprávy zákonům o zveřejňování informací v dotyčném členském státě.
KAPITOLA IV
Elektronická databáze
Článek 118
Elektronická databáze
1. Členské státy zahrnou do svých národních kontrolních programů postupy, které se týkají zaznamenávání inspekčních zpráv v papírové nebo elektronické podobě jejich úředníky. Členské státy vloží tyto zprávy do elektronické databáze podle článku 78 nařízení o kontrolním režimu a zabezpečí funkce uvedené v bodu 2 přílohy XXIV tohoto nařízení. V elektronické databázi musí být obsaženy alespoň informace zaznamenané v souladu s čl. 115 odst. 1 tohoto nařízení a uvedené jako povinné v příloze XXVII. Do databáze se rovněž vloží naskenované inspekční zprávy vypracované v papírové podobě.
2. Databáze musí být přístupná Komisi a subjektu jí určenému v souladu s postupy uvedenými v článcích 114, 115 a 116 nařízení o kontrolním režimu. Příslušné údaje v databázi musí být rovněž přístupné jiným členským státům v souvislosti s plánem společného nasazení.
3. Údaje z těchto inspekčních zpráv zůstávají v databázi k dispozici po dobu nejméně tří let.
KAPITOLA V
Inspektoři Unie
Článek 119
Nahlášení inspektorů Unie
1. Členské státy a Evropská agentura pro kontrolu rybolovu oznámí Komisi elektronicky do tří měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost jména svých úředníků, kteří mají být zapsáni do seznamu inspektorů Unie podle článku 79 nařízení o kontrolním režimu.
2. Úředníci, kteří mají být zapsáni do seznamu:
a)
mají rozsáhlé zkušenosti v oblasti kontroly a inspekce rybolovu;
b)
mají hluboké znalosti právních předpisů Evropské unie týkajících se rybolovu;
c)
mají důkladnou znalost jednoho z úředních jazyků Evropské unie a dostatečnou znalost druhého;
d)
jsou fyzicky schopni plnit své úkoly;
e)
absolvovali případně nezbytnou odbornou přípravu v oblasti bezpečnosti na moři.
Článek 120
Seznam inspektorů Unie
1. Na základě oznámení od členských států a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu přijme Komise šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost seznam inspektorů Unie.
2. Po sestavení počátečního seznamu členské státy a Evropská agentura pro kontrolu rybolovu do října každého roku oznámí Komisi jakékoli změny, které by chtěly provést v seznamu pro následující kalendářní rok. Komise do 31. prosince každého roku odpovídajícím způsobem seznam změní.
3. Seznam a jeho změny se zveřejní na úředních internetových stránkách Evropské agentury pro kontrolu rybolovu.
Článek 121
Sdělení inspektorů Unie regionálním organizacím pro řízení rybolovu
Subjekt určený Komisí sdělí sekretariátu regionální organizace pro řízení rybolovu seznam inspektorů Unie, kteří provedou inspekce v rámci této organizace.
Článek 122
Pravomoci a povinnosti inspektorů Unie
1. Při plnění svých úkolů inspektoři Unie dodržují právo Evropské unie a v nezbytném rozsahu také vnitrostátní právo členského státu, v němž inspekce probíhá, nebo - pokud se inspekce provádí mimo vody EU - členského státu vlajky rybářského plavidla podrobeného inspekci a příslušná mezinárodní pravidla.
2. Inspektoři Unie předloží služební průkaz, který uvádí jejich totožnost a funkci, ve které pracují. Pro tento účel jsou vybaveni průkazem vydaným Komisí nebo Evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu s uvedením jejich totožnosti a funkce.
3. Členské státy usnadňují plnění povinností inspektorů Unie a poskytují jim pomoc, kterou potřebují pro plnění svých úkolů.
4. Příslušné orgány členských států mohou inspektorům Unie povolit, aby pomáhali vnitrostátním inspektorům při výkonu jejich povinností.
5. Články 113 a 114 tohoto nařízení se použijí odpovídajícím způsobem.
Článek 123
Zprávy
1. Denní souhrn svých inspekčních činností s uvedením jména a identifikačního čísla každého kontrolovaného rybářského plavidla nebo člunu a typu provedené inspekce předloží inspektoři Unie příslušným orgánům členského státu, v jehož vodách se inspekce uskutečnila, nebo - pokud byla inspekce provedena mimo vody EU - členskému státu vlajky rybářského plavidla EU podrobeného inspekci a Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu.
2. Pokud inspektoři Unie zjistí v průběhu inspekce porušení předpisů, bez prodlení předloží souhrnnou inspekční zprávu příslušným orgánům pobřežního členského státu nebo - pokud byla inspekce provedena mimo vody EU - příslušným orgánům státu vlajky rybářského plavidla podrobeného inspekci a Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu. V této souhrnné inspekční zprávě se uvede alespoň datum a místo inspekce, identifikace inspekční platformy, identifikace kontrolovaného cíle a druh zjištěného porušení předpisů.
3. Inspektoři Unie předloží kopii celkové inspekční zprávy se záznamem příslušných položek do odpovídajícího inspekčního modulu inspekční zprávy v příloze XXVII příslušným orgánům státu vlajky rybářského plavidla nebo člunu podrobeného inspekci a členského státu, v jehož vodách inspekce proběhla, do sedmi dnů od data inspekce. Pokud inspektoři Unie zjistili porušení předpisů, kopie celkové inspekční zprávy se zašle také Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu.
4. Denní zprávy a inspekční zprávy uvedené v tomto článku se na žádost předávají Komisi.
Článek 124
Následná opatření vyplývající ze zpráv
1. Členské státy na základě zpráv předložených inspektory Unie v souladu s článkem 123 tohoto nařízení přijímají opatření stejným způsobem jako na základě zpráv od svých vlastních úředníků.
2. Členský stát, který jmenoval inspektora Unie či případně Komise nebo Evropská agentura pro kontrolu rybolovu spolupracuje s členským státem, který přijímá opatření na základě zprávy předložené inspektorem Unie, s cílem usnadnit soudní a správní řízení.
3. Inspektor Unie na žádost poskytne svou pomoc a důkazy v řízení pro porušení právních předpisů zahájeném kterýmkoli členským státem.
HLAVA VII
VYMÁHÁNÍ
BODOVÝ SYSTÉM PRO ZÁVAŽNÁ PORUŠENÍ PŘEDPISŮ
Článek 125
Zřízení a provozování bodového systému pro závažná porušení předpisů
Každý členský stát určí příslušné vnitrostátní orgány, které jsou odpovědné za:
a)
zřízení systému pro přidělování sankčních bodů za závažná porušení předpisů, jak je uvedeno v čl. 92 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu;
b)
přidělování příslušného počtu bodů držiteli licence k rybolovu;
c)
převod přidělených bodů jakémukoli budoucímu držiteli licence k rybolovu pro dotyčné rybářské plavidlo, je-li toto plavidlo prodáno, převedeno nebo změní-li jiným způsobem majitele, a
d)
vedení příslušných záznamů o bodech přidělených nebo převedených držiteli každé licence k rybolovu.
Článek 126
Přidělování sankčních bodů
1. Počet sankčních bodů za závažná porušení předpisů přiděluje v souladu s přílohou XXX držiteli licence k rybolovu pro dotyčné rybářské plavidlo příslušný orgán členského státu vlajky.
2. Jsou-li během jedné inspekce zjištěna dvě či více závažných porušení předpisů u téže fyzické nebo právnické osoby, která je držitelem licence, přidělí se držiteli licence k rybolovu uvedenému v odstavci 1 za každé dotyčné závažné porušení předpisů body až do maximální výše 12 bodů.
3. Držitel licence k rybolovu musí být vyrozuměn, že mu byly body přiděleny.
4. Body se držiteli licence přidělují v den stanovený v rozhodnutí o jejich přidělení. Členské státy zajistí, aby použití vnitrostátních pravidel týkajících se odkladného účinku přezkumného řízení nečinilo bodový systém neúčinným.
5. Pokud je závažné porušení zjištěno v jiném členském státu než v členském státu vlajky, přidělí příslušné orgány členského státu vlajky uvedené v článku 125 tohoto nařízení body po oznámení podle čl. 89 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 127
Oznámení rozhodnutí
Pokud orgán určený v souladu s článkem 125 tohoto nařízení neodpovídá jedinému orgánu uvedenému v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu, musí být jediný orgán informován o všech rozhodnutích přijatých podle této hlavy.
Článek 128
Převod vlastnictví
V případě, že je rybářské plavidlo nabídnuto k prodeji nebo k jinému druhu převodu vlastnictví, informuje držitel licence k rybolovu možného budoucího držitele licence o počtu bodů, které má stále přiděleny, prostřednictvím ověřené kopie obdržené od příslušných orgánů.
Článek 129
Pozastavení a trvalé odnětí licence k rybolovu
1. Při nashromáždění 18, 36, 54 nebo 72 bodů držitelem licence k rybolovu dojde automaticky k prvnímu, druhému, třetímu a čtvrtému pozastavení licence k rybolovu na příslušná období podle čl. 92 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu.
2. Nashromážděním 90 bodů držitelem licence k rybolovu dojde automaticky k trvalému odnětí licence k rybolovu.
Článek 130
Následná opatření vyplývající z pozastavení a trvalého odnětí licence k rybolovu
1. Jestliže je licence k rybolovu pozastavena nebo trvale odňata v souladu s článkem 129 tohoto nařízení, příslušné orgány členského státu vlajky neprodleně informují držitele licence, že jeho licence k rybolovu byla pozastavena nebo trvale odňata.
2. Po obdržení informace uvedené v odstavci 1 držitel licence k rybolovu zajistí, aby rybolovná činnost dotyčného rybářského plavidla okamžitě skončila. Zajistí, aby plavidlo okamžitě pokračovalo do svého domovského přístavu nebo přístavu určeného příslušnými orgány členského státu vlajky. Během plavby musí být lovná zařízení přivázána a uložena v souladu s článkem 47 nařízení o kontrolním režimu. Držitel licence k rybolovu zajistí, aby se s případným úlovkem na palubě rybářského plavidla naložilo v souladu s pokyny příslušných orgánů členského státu vlajky.
Článek 131
Vyřazení licencí k rybolovu z příslušných seznamů
1. Jestliže je licence k rybolovu pozastavena nebo trvale odňata v souladu s čl. 129 odst. 1 nebo 2 tohoto nařízení, označí se rybářské plavidlo, na něž se pozastavená nebo trvale odňatá licence k rybolovu vztahuje, ve vnitrostátním rejstříku uvedeném v čl. 15 odst. 1 nařízení (ES) č. 2371/2002 jako plavidlo bez licence k rybolovu. Toto rybářské plavidlo se rovněž tímto způsobem označí v rejstříku rybářského loďstva EU uvedeného v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 2371/2002.
2. Trvalým odnětím licence k rybolovu v souladu s čl. 129 odst. 2 tohoto nařízení nejsou dotčeny referenční úrovně členského státu, který licenci vydal, podle článku 12 nařízení (ES) č. 2371/2002.
3. Příslušné orgány členských států neprodleně zaktualizují seznam uvedený v čl. 116 odst. 1 písm. d) nařízení o kontrolním režimu s uvedením všech přidělených sankčních bodů a výsledných pozastavení a trvalých odnětí licencí k rybolovu včetně dat, od kterých pozastavení či odnětí platí, a jejich trvání.
Článek 132
Protiprávní rybolov během doby pozastavení nebo po trvalém odnětí licence k rybolovu
1. Pokud rybářské plavidlo, jehož licence k rybolovu je pozastavena nebo byla trvale odňata v souladu s článkem 129 tohoto nařízení, provádí rybolovné činnosti v průběhu doby pozastavení nebo po trvalém odnětí licence k rybolovu, přijmou příslušné orgány okamžitá donucovací opatření v souladu s článkem 91 nařízení o kontrolním režimu.
2. Rybářské plavidlo uvedené v odstavci 1 může být případně zařazeno do seznamu EU plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov podle článku 27 nařízení (ES) č. 1005/2008.
Článek 133
Vymazání sankčních bodů
1. Jestliže byla licence k rybolovu pozastavena v souladu s článkem 129 tohoto nařízení, sankční body, na jejichž základě byla licence k rybolovu pozastavena, se nevymažou. Pro účely článku 129 tohoto nařízení se všechny nové body přidělené držiteli licence k rybolovu přidají ke stávajícím bodům.
2. Pokud byly body vymazány v souladu s čl. 92 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu, má se pro účely použití čl. 92 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu za to, že licence k rybolovu nebyla držiteli pozastavena v souladu s článkem 129 tohoto nařízení.
3. Dva body se vymažou za předpokladu, že celkový počet bodů přidělených držiteli licence k rybolovu pro dotyčné rybářské plavidlo překročí dva, jestliže:
a)
rybářské plavidlo použité při spáchání porušení předpisů, za něž byly body přiděleny, poté používá systém sledování plavidel nebo poté elektronicky zaznamenává a předává údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce, přestože se na ně podle práva tyto technologie nevztahují; nebo
b)
držitel licence k rybolovu se po přidělení bodů dobrovolně zapojí do vědecké kampaně ke zlepšení selektivity rybolovných zařízení; nebo
c)
držitel licence k rybolovu je členem organizace producentů a držitel licence k rybolovu přijme plán rybolovu přijatý organizací producentů v roce následujícím po přidělení bodů a zahrnující snížení rybolovných práv pro tohoto držitele licence k rybolovu o 10 %; nebo
d)
držitel licence k rybolovu se zapojí do rybolovu, na který se vztahuje režim udělování ekoznačky, který slouží k osvědčování a propagaci značek pro produkty z řádně spravovaných mořských rybolovných úlovků a zaměřuje se na otázky spojené s udržitelným využíváním rybolovných zdrojů.
Za každé tříleté období od data posledního závažného porušení předpisů může držitel licence k rybolovu pouze jedenkrát využít jedné z možností v písmenech a), b), c) nebo d) a snížit počet přidělených bodů za předpokladu, že toto snížení nepovede k vymazání všech bodů v licenci k rybolovu.
4. Jestliže byly body vymazány v souladu s odstavcem 3, musí být držitel licence k rybolovu o tomto výmazu informován. Držitel licence k rybolovu musí být rovněž informován o zbývajícím počtu bodů.
Článek 134
Bodový systém pro velitele rybářských plavidel
Šest měsíců ode dne, od kterého se použije tato hlava, členské státy informují Komisi o vnitrostátních bodových systémech pro velitele uvedených v čl. 92 odst. 6 nařízení o kontrolním režimu.
HLAVA VIII
OPATŘENÍ PRO ZAJIŠTĚNÍ SOULADU ČLENSKÝCH STÁTŮ S CÍLI SPOLEČNÉ RYBÁŘSKÉ POLITIKY
KAPITOLA I
Pozastavení a zrušení finanční pomoci unie
Článek 135
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
1)
„platbou“ jakýkoli finanční příspěvek, který má být Komisí vyplacen v návaznosti na žádost o platbu předloženou členským státem v průběhu nebo na konci provádění operačního programu v rámci nařízení (ES) č. 1198/2006 nebo projektu podle čl. 8 písm. a) nařízení (ES) č. 861/2006;
2)
„přerušením“ přerušení běhu lhůty splatnosti;
3)
„pozastavením“ pozastavení plateb na základě zvláštních žádostí o platbu, jak je uvedeno v čl. 103 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu;
4)
„zrušením“ zrušení celého pozastaveného příspěvku Unie na operační program podle nařízení (ES) č. 1198/2006 nebo na konkrétní projekt, na který se vztahuje čl. 8 písm. a) nařízení (ES) č. 861/2006, nebo jeho části.
Článek 136
Přerušení lhůty splatnosti
1. Pověřená schvalující osoba ve smyslu nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (34) může přerušit lhůtu splatnosti na dobu nejvýše šesti měsíců, pokud:
a)
existují zjištění o nedodržení pravidel společné rybářské politiky; nebo
b)
pověřená schvalující osoba musí provést dodatečná ověření poté, co obdrží zjištění, které ji upozorní na skutečnost, že existují nedostatky v kontrolním systému členského státu a/nebo nesoulad rybolovu a s ním souvisejících činností s pravidly společné rybářské politiky.
2. Dotyčný členský stát je podle čl. 103 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu písemně vyrozuměn o důvodech pro přerušení lhůty splatnosti. Je požádán, aby do jednoho měsíce od obdržení uvedeného dopisu sdělil Komisi přijatá nápravná opatření a/nebo informace týkající se finanční pomoci poskytnuté na činnosti související s rybolovem, který je předmětem porušení předpisů, jak je stanoveno v příloze XXXI tohoto nařízení.
3. Pokud dotyčný členský stát neodpoví na žádost Komise ve lhůtě uvedené v odstavci 2 nebo pokud poskytne neuspokojivou odpověď, může Komise zaslat upomínku povolující dodatečnou lhůtu v trvání nejvýše 15 dnů.
4. Přerušení lhůty splatnosti se ukončí, pokud členský stát ve své odpovědi prokáže, že přijal nápravná opatření k zajištění souladu s pravidly společné rybářské politiky nebo že zjištění naznačující, že existují nedostatky v jeho kontrolním systému a/nebo nesoulad rybolovu a s ním souvisejících činností s pravidly společné rybářské politiky, byla nepodložená.
Článek 137
Pozastavení plateb
1. Pokud dotyčný členský stát neodpoví na žádost Komise ve lhůtě uvedené v článku 136 tohoto nařízení nebo pokud poskytne neuspokojivou odpověď, může Komise na základě informací dostupných v dané době přijmout rozhodnutí pozastavit veškeré platby nebo část plateb finanční pomoci z Evropské unie danému členskému státu (dále jen „rozhodnutí o pozastavení“), jak je uvedeno v čl. 103 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
2. V rozhodnutí o pozastavení plateb jsou shrnuty relevantní faktické a právní otázky spolu s posouzením Komise s ohledem na podmínky uvedené v čl. 103 odst. 1 a 6 nařízení o kontrolním režimu a stanovením části platby, která je pozastavena. V rozhodnutí o pozastavení je dotyčný členský stát vyzván, aby přijal nápravná opatření ve stanovené lhůtě, která nesmí být delší než šest měsíců.
3. Výše plateb, které mají být pozastaveny, se určí použitím sazby, která se stanoví s přihlédnutím ke kritériím stanoveným v čl. 103 odst. 5 nařízení o kontrolní režimu.
Článek 138
Zrušení finanční pomoci
1. Pokud během období pozastavení členský stát nadále není schopen prokázat, že napravil situaci, která vedla k rozhodnutí o pozastavení podle čl. 103 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, může jej Komise informovat o svém záměru přijmout rozhodnutí o zrušení. Ustanovení čl. 136 odst. 2 a 3 tohoto nařízení se použijí odpovídajícím způsobem.
2. Pokud dotyčný členský stát neodpoví na žádost Komise uvedenou v odstavci 1 nebo pokud poskytne neuspokojivou odpověď, může Komise na základě informací dostupných v dané době přijmout rozhodnutí zrušit veškeré pozastavené platby tomuto členskému státu nebo jejich část.
3. Rozhodnutí o zrušení podle odstavce 2 může zahrnovat vrácení části nebo celé již zaplacené případné zálohy na finanční příspěvek související s projekty podle čl. 8 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 861/2006, na které byly platby pozastaveny.
4. Výše pozastavených plateb, které mají být zrušeny, se určí použitím sazby, která se stanoví s přihlédnutím ke kritériím stanoveným v čl. 103 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
5. Výše zálohy na finanční příspěvek, která má být vrácena u projektů, na něž byly platby pozastaveny, musí být vrácena Komisi postupem stanoveným v čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 861/2006 a článku 72 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
KAPITOLA II
Odpočet rybolovných práv
Článek 139
Obecná pravidla pro odpočet rybolovných práv z důvodu jejich přečerpání
1. Míra přečerpání rybolovných práv oproti dostupným kvótám a intenzitě rybolovu stanoveným pro dané období podle čl. 105 odst. 1 a čl. 106 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu se určí na základě údajů dostupných k patnáctému dni druhého měsíce po vypršení regulovaného období.
2. Míra přečerpání rybolovných práv se určí s ohledem na rybolovná práva, která má dotyčný členský stát ke konci každého daného období k dispozici, s přihlédnutím k výměnám rybolovných práv v souladu s čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002, převodům kvót v souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 847/96 (35), přerozdělení dostupných rybolovných práv v souladu s článkem 37 nařízení o kontrolním režimu a odpočtu rybolovných práv v souladu s články 105, 106 a 107 nařízení o kontrolním režimu.
3. Výměna rybolovných práv v souladu s čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002 pro dané období se nepovoluje po posledním dni prvního měsíce po vypršení uvedeného období.
Článek 140
Konzultace o snížení rybolovných práv
V případě odpočtu rybolovných práv podle čl. 105 odst. 4 a 5 a čl. 106 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu se Komise s dotyčným členským státem poradí o navrhovaných opatřeních. Dotyčný členský stát na tento dotaz Komise odpoví do 10 pracovních dnů.
KAPITOLA III
Odpočet kvót za nedodržení pravidel společné rybářské politiky
Článek 141
Pravidla pro odpočet kvót za nedodržení cílů společné rybářské politiky
1. Lhůta, ve které má členský stát prokázat, že rybolov lze bezpečně využívat, uvedená v čl. 107 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu se počítá ode dne dopisu Komise členskému státu.
2. Členské státy ve své odpovědi podle čl. 107 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu uvedou věcné důkazy, které mohou Komisi prokázat, že rybolov lze bezpečně využívat.
Článek 142
Stanovení množství, která se mají odečíst
1. Případný odpočet kvót podle článku 107 nařízení o kontrolním režimu musí být přiměřený rozsahu a povaze nedodržení pravidel o populacích, na které se vztahují víceleté plány, a závažnosti ohrožení zachování těchto populací. Musí zohlednit škody způsobené těmto populacím nedodržením pravidel týkajících se populací, na které se vztahují víceleté plány.
2. Pokud odpočet podle odstavce 1 nelze provést z kvóty, přídělu nebo podílu na populaci nebo skupině populací, které se nedodržení předpisů týká, protože danou kvótu, příděl nebo podíl na populaci nebo skupině populací nemá dotyčný členský stát k dispozici vůbec nebo v dostatečném množství, může Komise po konzultaci s dotyčným členským státem provést v souladu s odstavcem 1 odpočet v následujícím roce nebo následujících letech z kvót na jiné populace nebo skupiny populací, které jsou pro členský stát dostupné v téže zeměpisné oblasti nebo které mají stejnou komerční hodnotu.
HLAVA IX
ÚDAJE A INFORMACE
KAPITOLA I
Analýza a audit údajů
Článek 143
Předmět
Počítačový systém potvrzování údajů podle čl. 109 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu zahrnuje zejména:
a)
databázi nebo databáze s veškerými údaji, které mají být tímto systémem potvrzeny, uvedené v článku 144 tohoto nařízení;
b)
postupy potvrzování včetně kontrol kvality údajů, analýzy a křížových kontrol všech těchto údajů, uvedené v článku 145 tohoto nařízení;
c)
postupy pro přístup Komise nebo subjektu jí určeného ke všem těmto údajům, uvedené v článku 146 tohoto nařízení.
Článek 144
Potvrzované údaje
1. Pro účely počítačového systému potvrzování údajů členské státy zajistí, aby všechny údaje uvedené v čl. 109 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu byly uloženy v počítačové databázi nebo databázích. Zahrnuty mají být alespoň položky uvedené v příloze XXIII, položky stanovené jako povinné v příloze XXVII, položky uvedené v příloze XII a položky uvedené v příloze XXXII. Systém potvrzování údajů může rovněž zohledňovat jakékoli další informace považované za nezbytné pro účely postupů potvrzování údajů.
2. Údaje v databázích uvedených v odstavci 1 musí být pro systém potvrzování přístupné průběžně a v reálném čase. Systém potvrzování musí mít přímý přístup ke všem těmto databázím bez jakéhokoli lidského zásahu. Za tímto účelem musí být všechny databáze nebo systémy v členském státě, které obsahují údaje uvedené v odstavci 1, navzájem propojeny.
3. Pokud se údaje uvedené v odstavci 1 neukládají do databáze automaticky, musí členské státy počítat s jejich ručním zadáváním do databází nebo s jejich digitalizací, která musí probíhat bezodkladně a při dodržení lhůt stanovených v příslušných právních předpisech. V databázi musí být řádně zaznamenáno datum přijetí údajů a datum jejich zadání do databáze.
Článek 145
Postupy potvrzování
1. Počítačový systém potvrzování průběžně systematicky a důkladně potvrzuje každý soubor údajů uvedený v čl. 144 odst. 1 tohoto nařízení na základě automatizovaných počítačových algoritmů a postupů. Potvrzování zahrnuje postupy pro kontrolu kvality základních údajů, kontrolu formátu údajů a minimálních požadavků na údaje, jakož i pokročilejší ověřování na základě podrobné analýzy několika záznamů souboru údajů pomocí statistických metod nebo křížovou kontrolu údajů z různých zdrojů.
2. Pro každý postup potvrzování musí být pracovní pravidlo nebo soubor pracovních pravidel, který vymezuje, která potvrzování daný postup provádí a kam se ukládají výsledky těchto potvrzování. Případně se uvede příslušný odkaz na právní předpisy, jejichž použití se ověřuje. Komise může na základě konzultace s členskými státy stanovit standardní soubor pracovních pravidel, která se mají používat.
3. Všechny výsledky automatizovaného systému potvrzování, a to jak kladné, tak i záporné, se ukládají do databáze. Musí být možné okamžitě identifikovat jakékoli nesrovnalosti nebo případy porušení předpisů zjištěné prostřednictvím postupů potvrzování, jakož i následná opatření vyplývající z těchto nesrovnalostí. Musí být také možné získat informace o identifikaci rybářských plavidel a totožnosti velitelů plavidel nebo provozovatelů, u nichž byly nesrovnalosti a případy možného porušení předpisů zjištěny opakovaně v průběhu posledních tří let.
4. Následná opatření vyplývající z nesrovnalostí zjištěných systémem potvrzování musí být spojena s výsledky potvrzování, přičemž se uvede datum potvrzení a následná opatření.
Pokud je zjištěná nesrovnalost identifikována jako důsledek nesprávného zadání údajů, příslušný údaj se v databázi opraví, přičemž se údaje jasně označí jako opravené, a zároveň se uvede původní hodnota nebo položka a důvod opravy údaje.
Pokud zjištěná nesrovnalost vede k přijetí následných opatření, výsledek potvrzování musí případně obsahovat odkaz na inspekční zprávu a následná opatření přijatá na jejím základě.
Článek 146
Přístup Komise
1. Členské státy zajistí, aby Komise nebo subjekt jí určený měl kdykoli přístup v reálném čase k:
a)
veškerým údajům uvedeným v čl. 144 odst. 1 tohoto nařízení;
b)
veškerým pracovním pravidlům definovaným pro systém potvrzování, s uvedením definice, příslušných právních předpisů a místa, kde jsou uloženy výsledky potvrzování;
c)
veškerým výsledkům potvrzování a následným opatřením spolu s označením, zda byl údaj opraven, a případně s odkazem na příslušné řízení pro porušení právních předpisů.
2. Členské státy zajistí, aby údaje uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) byly přístupné pro automatizovanou výměnu údajů prostřednictvím zabezpečených internetových služeb vymezených v článku 147 tohoto nařízení.
3. Tyto údaje musí být k dispozici ke stažení v souladu s formátem pro výměnu údajů a všemi prvky údajů vymezenými v příloze XII a ve formátu XML. Další položky údajů, které musí být přístupné a nejsou vymezeny v příloze XII, musí být k dispozici ve formátu vymezeném v příloze XXXII.
4. Komise nebo subjekt jí určený musí mít možnost stahovat za libovolné období a pro jakoukoli zeměpisnou oblast údaje uvedené v odstavci 1, které se týkají jednotlivého rybářského plavidla nebo seznamu rybářských plavidel.
5. Na odůvodněnou žádost Komise dotyčný členský stát neprodleně opraví údaje, u kterých Komise zjistila nesrovnalosti. Dotyčný členský stát o této opravě neprodleně informuje ostatní příslušné členské státy.
KAPITOLA II
Internetové stránky členských států
Článek 147
Provozování internetových stránek a internetových služeb
1. Pro účely úředních internetových stránek podle článků 115 a 116 nařízení o kontrolním režimu vytvoří členské státy internetové služby. Tyto internetové služby generují dynamický obsah v reálném čase na úředních internetových stránkách a poskytují automatický přístup k údajům. V případě potřeby přizpůsobí členské státy své stávající databáze nebo vytvoří databáze nové s cílem poskytnout požadovaný obsah internetových služeb.
2. Tyto internetové služby umožní Komisi a subjektu jí určenému kdykoli stahovat všechny dostupné údaje uvedené v článcích 148 a 149 tohoto nařízení. Tento automatizovaný mechanismus stahování je založen na protokolu a formátu pro elektronickou výměnu údajů uvedeném v příloze XII. Internetové služby musí být vytvořeny v souladu s mezinárodními normami.
3. Každá podstránka na úředních internetových stránkách uvedených v odstavci 1 obsahuje na levé straně menu, ve kterém jsou uvedeny hypertextové odkazy ke všem ostatním podstránkám. Ve spodní části podstránky je rovněž uvedena definice souvisejících internetových služeb.
4. Internetové služby a internetové stránky jsou nasazeny centralizovaným způsobem a poskytují pouze jeden unikátní přístupový bod pro každý členský stát.
5. Komise může stanovit společné normy, technické specifikace a postupy pro rozhraní internetových stránek, technicky slučitelné počítačové systémy a internetové služby mezi členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným. Komise koordinuje proces vytváření těchto specifikací a postupů na základě konzultací s členskými státy.
Článek 148
Veřejně přístupné internetové stránky a internetové služby
1. Veřejně přístupná část internetových stránek obsahuje přehledovou stránku a jednotlivé podstránky. Veřejná stránka s přehledem obsahuje seznam hypertextových odkazů uvedených v čl. 115 písm. a) až g) nařízení o kontrolním režimu a odkazujících na podstránky poskytující informace vyjmenované v uvedeném článku.
2. Každá veřejná podstránka obsahuje alespoň jednu z položek informací uvedených v čl. 115 písm. a) až g) nařízení o kontrolním režimu. Podstránky jakož i související internetové služby musí obsahovat alespoň informace stanovené v příloze XXXIII.
Článek 149
Zabezpečené internetové stránky a internetové služby
1. Zabezpečená část internetových stránek obsahuje přehledovou stránku a jednotlivé podstránky. Zabezpečená stránka s přehledem obsahuje seznam hypertextových odkazů uvedených v čl. 116 odst. 1 písm. a) až h) nařízení o kontrolním režimu a odkazujících na podstránky poskytující informace vyjmenované v uvedeném článku.
2. Každá zabezpečená podstránka obsahuje alespoň jednu z položek informací uvedených v čl. 116 odst. 1 písm. a) až h) nařízení o kontrolním režimu. Podstránky jakož i související internetové služby musí obsahovat alespoň informace stanovené v příloze XXIV.
3. Zabezpečené internetové stránky i zabezpečené internetové služby využívají elektronické certifikáty uvedené v čl. 116 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu.
HLAVA X
PROVÁDĚNÍ
KAPITOLA I
Vzájemná pomoc
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 150
Oblast působnosti
1. Tato kapitola stanoví podmínky, za nichž probíhá správní spolupráce mezi členskými státy navzájem, s třetími zeměmi, Komisí a subjektem jí určeným k zajištění účinného uplatňování nařízení o kontrolním režimu a tohoto nařízení. Nebrání členským státům v zavedení jiných forem správní spolupráce.
2. Tato kapitola neukládá členským státům povinnost poskytovat si vzájemně pomoc, pokud by to bylo na újmu jejich vnitrostátnímu právnímu systému, veřejnému pořádku, bezpečnosti či jiným základním zájmům. Před zamítnutím žádosti o pomoc konzultuje dožádaný členský stát žádající členský stát, aby určil, zda lze pomoc poskytnout částečně s výhradou zvláštních podmínek. Nelze-li žádosti o pomoc vyhovět, jsou o této skutečnosti neprodleně vyrozuměny žádající členský stát a Komise nebo subjekt jí určený s uvedením důvodů.
3. Touto kapitolou není dotčeno uplatňování pravidel v oblasti trestního řízení a vzájemné pomoci v trestních věcech v jednotlivých členských státech, včetně pravidel týkajících se utajení soudního vyšetřování.
Článek 151
Náklady
Členské státy hradí vlastní náklady na vyřízení žádosti o pomoc a vzdávají se veškerých nároků na proplacení výdajů, které vznikly při uplatňování této hlavy.
Článek 152
Jediný orgán
Jediný orgán uvedený v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu působí jako jediný styčný úřad odpovědný za uplatňování této kapitoly.
Článek 153
Následná opatření
1. Pokud vnitrostátní orgány v reakci na žádost o pomoc podle této kapitoly nebo na základě výměny informací z vlastního podnětu rozhodnou o přijetí opatření, která lze provést pouze se souhlasem nebo na žádost soudního orgánu, sdělí dotyčnému členskému státu a Komisi nebo subjektu jí určenému veškeré informace o těchto opatřeních, které souvisí s porušením pravidel společné rybářské politiky.
2. Toto sdělení musí nejprve povolit soudní orgán, je-li toto povolení nutné podle vnitrostátních právních předpisů.
Oddíl 2
Informace bez předchozí žádosti
Článek 154
Informace bez předchozí žádosti
1. Pokud se určitý členský stát dozví o jakémkoli možném porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména o závažných porušeních uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, nebo má důvodné podezření, že k takovému porušení může dojít, neprodleně uvědomí ostatní dotčené členské státy a Komisi nebo subjekt jí určený. V oznámení jsou uvedeny veškeré nezbytné informace a toto oznámení je doručeno prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
2. Přijme-li členský stát v souvislosti s porušením předpisů uvedeným v odstavci 1 donucovací opatření, uvědomí ostatní dotčené členské státy a Komisi nebo subjekt jí určený prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
3. Veškerá oznámení podle tohoto článku je nutno učinit písemně.
Oddíl 3
Žádosti o pomoc
Článek 155
Definice
Pro účely tohoto oddílu se „žádostí o pomoc“ rozumí žádost zaslaná jedním členským státem jinému členskému státu nebo Komisí či subjektem jí určeným některému členskému státu, která se týká:
a)
informací včetně informací podle čl. 93 odst. 2 a 3 nařízení o kontrolním režimu;
b)
donucovacích opatření nebo
c)
doručení prostřednictvím správních orgánů.
Článek 156
Obecné požadavky
1. Žádající členský stát zajistí, aby veškeré žádosti o pomoc obsahovaly dostatečné informace, aby dožádaný členský stát mohl žádosti vyhovět, včetně případných důkazů, které lze získat na území žádajícího členského státu.
2. Žádosti o pomoc jsou omezeny na opodstatněné případy, kdy existuje přiměřený důvod pro domněnku, že došlo k porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména k závažným porušením uvedeným v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, a žádající členský stát není schopen získat požadované informace nebo přijmout požadovaná opatření vlastními prostředky.
Článek 157
Předávání žádostí a odpovědí
1. Žádosti zasílá pouze jediný orgán žádajícího členského státu nebo Komise nebo subjekt jí určený jedinému orgánu dožádaného členského státu. Stejným způsobem jsou sdělovány veškeré odpovědi.
2. Žádosti o vzájemnou pomoc a příslušné odpovědi se podávají písemně.
3. Jazyky použité při podávání žádostí a odpovědí dohodnou dotyčné jediné orgány před podáním žádosti. Nebylo-li dosaženo dohody, žádosti jsou předávány v úředním jazyce (jazycích) žádajícího členského státu a odpovědi v úředním jazyce (jazycích) dožádaného členského státu.
Článek 158
Žádosti o informace
1. Dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu nebo Komise nebo subjektu jí určeného poskytne veškeré příslušné informace, které jsou nezbytné ke zjištění, zda došlo k porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména k závažným porušením předpisů uvedeným v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, nebo ke zjištění, zda existuje důvodné podezření, že by k nim mohlo dojít. Tyto informace jsou předávány prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
2. Dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu nebo Komise nebo subjektu jí určeného provede příslušná správní šetření týkající se činností, které představují nebo o nichž se žádající členský stát domnívá, že představují porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména závažná porušení uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu. Dožádaný členský stát sdělí výsledky tohoto správního šetření žádajícímu členskému státu a Komisi nebo subjektu jí určenému.
3. Na žádost žádajícího členského státu, Komise nebo subjektu jí určeného může dožádaný členský stát povolit, aby příslušný úředník žádajícího členského státu doprovázel úředníky dožádaného členského státu, Komise nebo subjektu jí určeného v průběhu správních šetření uvedených v odstavci 2. Pokud vnitrostátní předpisy v oblasti trestního řízení omezují určité úkony na úředníky výhradně určené vnitrostátními právními předpisy, úředníci žádajícího členského státu se na těchto úkonech nepodílejí. V žádném případě se neúčastní prohlídek prostor nebo úředního výslechu osob podle trestního práva. Úředníci žádajícího členského státu přítomní v dožádaném členském státě musí být schopni kdykoli předložit písemné oprávnění potvrzující jejich totožnost a úřední funkci.
4. Na žádost žádajícího členského státu mu dožádaný členský stát poskytne veškeré doklady nebo ověřené opisy, které má k dispozici a které se týkají porušení pravidel společné rybářské politiky nebo závažných porušení uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
5. Standardní formulář pro výměnu informací na základě žádosti je stanoven v příloze XXXIV.
Článek 159
Žádosti o donucovací opatření
1. Na základě důkazů podle článku 156 tohoto nařízení přijme dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu, Komise nebo subjektu jí určeného neprodleně veškerá nezbytná donucovací opatření s cílem dosáhnout na svém území nebo v námořních vodách, které patří pod jeho svrchovanost nebo do jeho jurisdikce, ukončení porušování pravidel společné rybářské politiky nebo závažných porušení uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
2. Při přijímání donucovacích opatření uvedených v odstavci 1 může dožádaný členský stát konzultovat žádající členský stát, Komisi nebo subjekt jí určený.
3. Dožádaný členský stát informuje o přijatých opatřeních a jejich účinku žádající členský stát, ostatní dotčené členské státy, Komisi nebo subjekt jí určený prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
Článek 160
Lhůta pro odpověď na žádosti o informace a donucovací opatření
1. Dožádaný členský stát poskytne informace podle čl. 158 odst. 1 a čl. 159 odst. 3 tohoto nařízení co nejrychleji, nejpozději však do 4 týdnů ode dne obdržení žádosti. Dožádaný a žádající členský stát, Komise nebo subjekt jí určený mohou schválit jiné lhůty.
2. Není-li dožádaný členský stát schopen zaslat odpověď na žádost ve stanovené lhůtě, sdělí žádajícímu členskému státu, Komisi nebo subjektu jí určenému písemně důvod neposkytnutí odpovědi a uvede, do kdy bude podle svého názoru schopen odpovědět.
Článek 161
Žádosti o doručení prostřednictvím správních orgánů
1. Dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu a v souladu se svými vnitrostátními pravidly upravujícími doručování podobných dokumentů a rozhodnutí doručí adresátovi veškeré dokumenty a rozhodnutí vydané v oblasti, na niž se vztahuje společná rybářská politika, zejména ohledně otázek upravených nařízením o kontrolním režimu nebo tímto nařízením, které pocházejí od správních orgánů žádajícího členského státu a mají být doručeny na území dožádaného členského státu.
2. Žádosti o doručení se podávají pomocí standardního formuláře stanoveného v příloze XXXV tohoto nařízení.
3. Dožádaný členský stát předá žádajícímu členskému státu svou odpověď neprodleně po doručení prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení. Odpověď se poskytuje pomocí standardního formuláře stanoveného v příloze XXXVI tohoto nařízení.
Oddíl 4
Vztahy s Komisí nebo subjektem jí určeným
Článek 162
Komunikace mezi členskými státy a Komisí nebo subjektem jí určeným
1. Každý členský stát sdělí Komisi nebo subjektu jí určenému co nejdříve poté, co je má k dispozici, informace, které považuje za důležité a které se týkají metod, postupů nebo zjištěných trendů, jež jsou používány nebo ohledně nichž existuje podezření z používání v případech porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména při závažných porušeních uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
2. Komise nebo subjekt jí určený sdělí členským státům co nejdříve poté, co je získá, informace, které jim pomohou při vymáhání nařízení o kontrolním režimu nebo tohoto nařízení.
Článek 163
Koordinování Komisí nebo subjektem jí určeným
1. Pokud se členský stát dozví o činnostech, které představují nebo které se jeví jako porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména jako závažná porušení uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, a které mají zvláštní význam na úrovni Unie, sdělí Komisi nebo subjektu jí určenému co nejdříve důležité informace potřebné ke zjištění příslušných skutečností. Komise nebo subjekt jí určený tyto informace předá ostatním dotčeným členským státům.
2. Pro účely odstavce 1 se činnosti, které představují porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména závažná porušení právních předpisů uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, považují za zvláště významné na úrovni Evropské unie, zejména pokud:
a)
mají nebo by mohly mít spojitost v jednom nebo více členských státech nebo
b)
se členskému státu jeví jako pravděpodobné, že obdobné činnosti probíhají rovněž v jiných členských státech.
3. Pokud se Komise nebo subjekt jí určený domnívají, že se činnosti, jež představují porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména závažná porušení právních předpisů uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, uskutečňují v jednom či více členských státech, uvědomí o tom dotyčné členské státy, které co nejdříve provedou šetření. Dotyčné členské státy co nejdříve sdělí Komisi nebo subjektu jí určenému zjištění vyplývající z těchto šetření.
Oddíl 5
Vztahy s třetími zeměmi
Článek 164
Výměna informací s třetími zeměmi
1. Pokud členský stát obdrží informace od třetí země nebo regionální organizace pro řízení rybolovu, které jsou důležité pro účinné uplatňování nařízení o kontrolním režimu a tohoto nařízení, sdělí tyto informace prostřednictvím jediného orgánu ostatním členským státům, Komisi nebo subjektu jí určenému, pokud mu to dovolují dvoustranné dohody s touto třetí zemí nebo pravidla dotyčné regionální organizace pro řízení rybolovu.
2. Informace obdržené podle ustanovení této kapitoly mohou být členským státem sděleny třetí zemi nebo regionální organizaci pro řízení rybolovu prostřednictvím jeho jediného orgánu na základě dvoustranné dohody s touto třetí zemí nebo v souladu s pravidly dotyčné regionální organizace pro řízení rybolovu. Toto sdělení se uskuteční po konzultaci s členským státem, který informace původně poskytl, a v souladu s právními předpisy EU a jednotlivých členských států týkajícími se ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů.
3. Komise nebo subjekt jí určený může v rámci dohod o rybolovu uzavřených mezi Unií a třetími zeměmi nebo v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu či obdobných ujednání, jichž je Unie smluvní stranou nebo nesmluvní spolupracující stranou, sdělit příslušné informace týkající se porušení pravidel společné rybářské politiky nebo závažná porušení právních předpisů uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu ostatním stranám těchto dohod, organizací nebo ujednání s výhradou souhlasu členského státu, který informace poskytl.
KAPITOLA II
Povinnost podávat zprávy
Článek 165
Formát a lhůty pro zprávy
1. Při vypracování zprávy podávané jednou za pět let podle čl. 118 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu používají členské státy údaje vymezené v příloze XXXVII.
2. Zprávu s uvedením pravidel použitých při vypracování zpráv o základních údajích podle čl. 118 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu je nutno zaslat šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. Členské státy zašlou novou zprávu, kdykoli se tato pravidla změní.
HLAVA XI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 166
Zrušení předpisů
1. Nařízení (EHS) č. 2807/83, nařízení (EHS) č. 3561/85, nařízení (EHS) č. 493/87, nařízení (EHS) č. 1381/87, nařízení (EHS) č. 1382/87, nařízení (EHS) č. 2943/95, nařízení (ES) č. 1449/98, nařízení (ES) č. 2244/2003, nařízení (ES) č. 1281/2005, nařízení (ES) č. 1042/2006, nařízení (ES) č. 1542/2007, nařízení (ES) č. 1077/2008 a nařízení (ES) č. 409/2009 se zrušují.
2. Nařízení (ES) č. 356/2005 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2012.
3. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 167
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie s výjimkou hlavy VII, která vstupuje v platnost dne 1. července 2011.
Hlava II kapitola III a hlava IV kapitola 1 se však použijí ode dne 1. ledna 2012. V souladu s čl. 124 písm. c) nařízení o kontrolním režimu a s předcházejícím odstavcem se hlava VII použije ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. dubna 2011.