EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2011/91/EU
af 13. december 2011
om angivelser af eller mærker til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti
(kodifikation)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 89/396/EØF af 14. juni 1989 om angivelser af eller mærker til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
Det indre marked indebærer, at varer, personer, tjenesteydelser og kapital sikres fri bevægelighed inden for et område uden indre grænser.
(3)
Handelen med levnedsmidler indtager en meget vigtig plads i forbindelse med det indre marked.
(4)
Angivelser til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti, opfylder behovet for at sikre bedre oplysning om varernes identitet. Sådanne angivelser er nyttige, såfremt levnedsmidlerne bliver genstand for en tvist eller frembyder en fare for forbrugernes sundhed.
(5)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000, om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (5), omhandler ikke angivelser til identifikation af levnedsmiddelpartier.
(6)
På internationalt plan er der i almindelighed pligt til for færdigpakkede levnedsmidler at angive en reference vedrørende enten fremstillingen eller indpakningen af et bestemt levnedsmiddelparti. Unionen bør bidrage til udviklingen af den internationale samhandel.
(7)
Der bør derfor fastsættes generelle og horisontale regler, med henblik på forvaltningen af et fælles system til identifikation af levnedsmiddelpartier.
(8)
Systemets effektivitet afhænger af dets anvendelse på de forskellige distributionsstadier. Visse produkter og visse aktiviteter, navnlig aktiviteter i de første stadier af distributionen af landbrugsprodukter, bør dog undtages.
(9)
Der bør tages hensyn til den omstændighed, at visse levnedsmidler, såsom konsumis i portionspakninger, fortæres straks efter købet, hvilket gør det unødvendigt, at angivelsen af partiet findes direkte på den enkelte emballage. For disse produkter bør angivelsen af partiet derimod obligatorisk findes på gruppeemballagen.
(10)
Begrebet levnedsmiddelparti forudsætter, at flere salgsenheder af samme levnedsmiddel frembyder praktisk taget ens fremstillings-, tilvirknings- eller emballeringskarakteristika. Dette begreb bør derfor ikke anvendes på varer, der leveres i løs vægt, eller som på grund af deres individuelle eller heterogene karakter ikke kan anses for at udgøre en homogen mængde.
(11)
Mangfoldigheden af de anvendte identifikationsmetoder gør det mest hensigtsmæssigt, at det er erhvervsvirksomheden, der afgrænser levnedsmiddelpartiet og anbringer de dertil svarende angivelser eller mærker.
(12)
Hvis angivelserne skal opfylde det informationsbehov, for hvilket de anføres, bør de fremtræde klart og tydeligt som sådanne.
(13)
Datoen for mindste holdbarhed eller sidste anvendelsesdato, som omhandlet i direktiv 2000/13/EF, kan tjene som angivelse til identifikation af levnedsmiddelpartiet, såfremt dens anførelse er præcis
(14)
Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Dette direktiv vedrører oplysninger til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti.
2. I dette direktiv forstås ved »levnedsmiddelparti« en række salgsenheder af et levnedsmiddel, der er fremstillet, tilvirket eller emballeret under praktisk taget ens omstændigheder.
Artikel 2
1. Et levnedsmiddel må kun forhandles, hvis det ledsages af oplysninger, som nævnt i artikel 1, stk. 1.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse:
a)
på landbrugsprodukter, der fra bedriftens område:
i)
sælges eller leveres til midlertidige oplagrings-, påfyldnings- eller emballeringssteder
ii)
transporteres til producentorganisationer, eller
iii)
afhentes med henblik på umiddelbart at indgå i en tilberednings- eller forarbejdningsproces
b)
når levnedsmidler på detailsalgsstedet ikke forefindes i færdigpakket stand, indpakkes på købers anmodning eller færdigpakkes med henblik på umiddelbart salg
c)
på emballager eller beholdere, hvis største yderflade har et flademål på under 10 cm2
d)
på konsumis i portionspakninger. Oplysninger til identifikation af partiet skal findes på gruppeemballagerne.
Artikel 3
Levnedsmiddelpartiet afgrænses i hvert enkelt tilfælde af den virksomhed, der har fremstillet, tilvirket eller emballeret det pågældende levnedsmiddel, eller af den i Unionen etablerede virksomhed, der først sælger dette.
Ansvaret for ordlyden og anbringelsen af de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger påhviler en af disse virksomheder. Oplysningerne indledes med bogstavet »L«, bortset fra tilfælde, hvor de klart adskiller sig fra mærkningens oplysninger i øvrigt.
Artikel 4
Når der er tale om færdigpakkede levnedsmidler, skal de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger og i givet fald bogstavet »L« være anbragt på emballagen eller på en hertil fastgjort etiket.
Når der er tale om ikke-færdigpakkede levnedsmidler, skal de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger og i givet fald bogstavet »L« være anbragt på emballagen eller beholderen eller, hvis dette ikke er muligt, på de ledsagende handelsdokumenter.
Oplysningerne skal under alle omstændigheder være klart synlige, let læselige og må ikke kunne udslettes.
Artikel 5
Når datoen for mindsteholdbarhed eller sidste anvendelsesdato indgår i mærkningen, behøver levnedsmidlet ikke at være ledsaget af de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger, såfremt denne dato er anført ukodet og mindst omfatter dag og måned i nævnte rækkefølge.
Artikel 6
Dette direktiv anvendes med forbehold af de angivelser, der er foreskrevet i særlige EU-forskrifter.
Kommissionen offentliggør og ajourfører listen over de pågældende bestemmelser.
Artikel 7
Direktiv 89/396/EØF som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
Artikel 8
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 9
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. december 2011.
SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/91/EU
ze dne 13. prosince 2011
o údajích nebo značkách určujících šarži, ke které potravina patří
(kodifikované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 89/396/EHS ze dne 14. června 1989 o údajích nebo značkách určujících šarži, ke které potravina patří (3), byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.
(2)
Vnitřní trh je prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu.
(3)
Obchod s potravinami zaujímá na vnitřním trhu velmi důležité místo.
(4)
Údaj o šarži, ke které potravina patří, odpovídá požadavku na lepší informovanost o totožnosti výrobků. Je proto užitečným zdrojem informací, když jsou potraviny předmětem sporu nebo představují nebezpečí pro zdraví spotřebitele.
(5)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (5) neobsahuje ustanovení o údajích určujících šarži.
(6)
Na mezinárodní úrovni platí obecná povinnost poskytovat odkaz na výrobní šarži nebo na šarži balení u balených potravin. Je povinností Unie přispívat k rozvoji mezinárodního obchodu.
(7)
Je proto vhodné stanovit pravidla obecné a průřezové povahy, aby mohl být spravován společný systém identifikace šarže.
(8)
Účinnost výše uvedeného systému závisí na jeho používání v různých stadiích uvádění na trh. Přesto je žádoucí vyloučit určité výrobky a operace, zejména ty, které probíhají na začátku procesu uvádění zemědělských produktů na trh.
(9)
Je nezbytné vzít v úvahu skutečnost, že uvádění šarže přímo na jednotlivém obalu určitých potravin konzumovaných okamžitě po nákupu, jako jsou jednotlivé porce zmrzliny a mraženého krému, by nemělo žádný smysl. U těchto výrobků by však mělo být povinné uvádění šarže na skupinovém balení.
(10)
„Šarží“ se rozumí, že několik prodejních jednotek potravin má prakticky totožné vlastnosti výroby, zpracování nebo balení. Tento výraz by se proto neměl používat pro volně ložené, nebalené produkty nebo pro produkty, o kterých z důvodu jejich individuální specifičnosti nebo heterogenní povahy nelze mít za to, že tvoří homogenní dávky.
(11)
S ohledem na používání různých metod identifikace by mělo být stanovení šarže a uvádění odpovídajícího údaje nebo značky záležitostí hospodářského subjektu.
(12)
Tento údaj by měl být jasně rozeznatelný a srozumitelný jako takový, aby splnil informační požadavky, pro které je určen.
(13)
K určení šarže se v souladu se směrnicí 2000/13/ES smí využít datum minimální trvanlivosti nebo použitelnosti („spotřebujte do“), pokud je uvedeno přesně.
(14)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy I,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na údaj, který umožňuje určení totožnosti šarže, ke které potravina patří.
2. Pro účely této směrnice se „šarží“ rozumí dávka prodejních jednotek potravin, které jsou vyrobeny, zpracovány nebo zabaleny prakticky za stejných podmínek.
Článek 2
1. Potravina nesmí být uvedena na trh bez údaje připojeného podle čl. 1 odst. 1.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na:
a)
zemědělské produkty, které jsou po výstupu ze zemědělského podniku:
i)
prodávány nebo dodávány na místa přechodného uskladnění, přípravy nebo balení,
ii)
dopravovány do organizací producentů nebo
iii)
shromažďovány pro okamžité použití v provozním systému přípravy nebo zpracování;
b)
potraviny, které nejsou v místě prodeje konečnému spotřebiteli baleny, balí se na žádost kupujícího nebo jsou zabaleny pro okamžitý prodej;
c)
obaly, jejichž největší strana má plochu menší než 10 cm2;
d)
jednotlivé porce zmrzliny a mraženého krému. Údaj umožňující určování šarže se uvede na skupinovém balení.
Článek 3
Šarže musí být stanovena v každém případě výrobcem dané potraviny, jejím zpracovatelem nebo balírnou nebo prvním prodejcem usazeným v Unii.
Za stanovení a uvádění údaje podle čl. 1 odst. 1 odpovídá kterýkoli z uvedených hospodářských subjektů. Před tímto údajem se uvede písmeno „L“, s výjimkou případů, kdy je údaj zřetelně odlišitelný od ostatních údajů na etiketě.
Článek 4
Pokud se jedná o balené potraviny, umístí se údaj podle čl. 1 odst. 1 a tam, kde je to vhodné, i písmeno „L“ na jejich balení nebo na etiketě, která je k němu připojena.
Pokud se nejedná o balené potraviny, uvede se údaj podle čl. 1 odst. 1 a tam, kde je to vhodné, i písmeno „L“ na obalu, nebo pokud to není možné, zahrne se do odpovídající obchodní dokumentace.
Ve všech případech musí být údaj uveden tak, aby byl snadno viditelný, jasně čitelný a nesmazatelný.
Článek 5
Je-li na etiketě uvedeno datum minimální trvanlivosti nebo použitelnosti („spotřebujte do“), nemusí být na potravině uveden údaj podle čl. 1 odst. 1, pokud je toto datum vyjádřeno alespoň jako nekódované označení dne a měsíce v uvedeném pořadí.
Článek 6
Tato směrnice se použije, aniž je dotčeno uvádění údajů stanovených zvláštními předpisy Unie.
Komise zveřejňuje a aktualizuje seznam dotyčných předpisů.
Článek 7
Směrnice 89/396/EHS ve znění směrnic uvedených v části A přílohy I se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy I.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 8
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 13. prosince 2011.