KOMMISSIONENS AFGØRELSE
23. maj 2012
om afslutning af antisubsidieproceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien
(2012/278/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 14,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Ved forordning (EU) nr. 115/2012 (2) (»forordningen om midlertidig told«) indførte Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en midlertidig udligningstold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien (»Indien« eller »det pågældende land«).
(2)
Proceduren blev indledt den 13. maj 2011 (3) efter en klage indgivet af European Industrial Fastener Institute (EIFI) (»klageren«) den 31. marts 2011 på vegne af producenter, der tegner sig for over 25 % af Unionens samlede produktion af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål.
(3)
Som anført i betragtning 21 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af subsidie og skade perioden fra 1. april 2010 til 31. marts 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2008 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
1.2. Efterfølgende procedure
(4)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det blev besluttet at indføre midlertidige udligningsforanstaltninger (»den foreløbige fremlæggelse«), indgav en række interesserede parter skriftlige redegørelser, hvori de tilkendegav deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt.
(5)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og de foreløbige konklusioner blev, hvor det var relevant, ændret i overensstemmelse hermed.
(6)
Dernæst blev alle parter underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at afslutte antisubsidieproceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien og at frigive de beløb, der var stillet som sikkerhed i form af midlertidig told (»endelig fremlæggelse af oplysninger«). Alle parter fik også en frist til at fremsætte bemærkninger til denne endelige fremlæggelse af oplysninger.
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(7)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte den ene part sine bemærkninger vedrørende definitionen af den pågældende vare og samme vare, jf. betragtning 22 og 23 i forordningen om midlertidig told, og hævdede, at visse varetyper burde udelukkes fra varedækningen i denne undersøgelse.
(8)
Undersøgelsen har imidlertid bekræftet, at de forskellige varetyper er dækket af beskrivelsen af den pågældende vare og samme vare, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål og derfor tilhører den samme varekategori. Derfor blev denne påstand afvist.
(9)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger til konklusionerne vedrørende den pågældende vare og samme vare, bekræftes konklusionerne i betragtning 22 og 23 i forordningen om midlertidig told.
3. SUBSIDIERING
3.1. Indledning
(10)
I betragtning 24 i forordningen om midlertidig told henvises der til følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) (toldgodtgørelsesordning)
b)
Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordning)
c)
Export Promotion Capital Goods Scheme (»EPCGS«) (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
d)
Export Oriented Units Scheme (»EOUS«) (ordning for eksportorienterede virksomheder)
e)
Focus Product Scheme (»FPS-ordning«)
f)
Export Credit Scheme (»ECS«) (eksportkreditordning)
g)
Electricity Duty Exemption (»EDE«) (afgiftsfritagelsesordning for elektricitet).
(11)
EU-erhvervsgrenen stillede spørgsmålstegn ved, om Kommissionen havde undladt at tage hensyn til en række subsidieordninger og som følge heraf undervurderede de subsidier, som det var blevet konstateret, at de indiske producenter modtog.
(12)
Som svar herpå skal det bemærkes, at klagen omfattede et stort antal nationale og lokale subsidieordninger, som blev medtaget i det spørgeskema, der blev sendt til de eksporterende producenter i Indien, og gennemgået af Kommissionen. Kun for de i betragtning 10 omhandlede ordninger blev det dog konstateret, at de undersøgte eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, havde modtaget subsidier.
(13)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 24-27 i forordningen om midlertidig told.
(14)
Der blev ikke modtaget bemærkninger til konklusionerne vedrørende FPS-ordningen og til EDE-ordningen. For så vidt angår DEPBS, AAS, EPCGS og ECS, fremsatte de samarbejdsvillige eksporterende producenter detaljerede bemærkninger. De fleste af disse bemærkninger vedrørte beregningen af subsidiebeløbene, og visse bemærkninger førte til mindre justeringer af disse beregninger. De samlede konklusioner vedrørende disse ordninger blev imidlertid ikke anfægtet af disse bemærkninger og bekræftes. Der blev også modtaget bemærkninger om EOUS. I betragtning af konsekvenserne af disse bemærkninger om EOUS, jf. betragtning 13-19, er der ikke behov for en detaljeret gengivelse af de øvrige bemærkninger til ovennævnte fire ordninger.
3.2. Export Oriented Units Scheme (EOUS - ordning for eksportorienterede virksomheder)
3.2.1. Generelt
(15)
Der mindes om, at en eksportorienteret virksomhed (EOU) ifølge FT-policy 2009-2014 har en central forpligtelse til at opnå en nettoindtjening i udenlandsk valuta, hvilket vil sige, at den samlede værdi af eksporten i en referenceperiode på fem år skal være højere end den samlede værdi af de importerede varer, jf. afsnit 3.5. i forordningen om midlertidig told. I princippet kan alle virksomheder, der forpligter sig til at eksportere hele deres produktion af varer eller tjenesteydelser, etableres under EOUS. Til gengæld er virksomheder med EOU-status berettiget til de i betragtning 71 i forordningen om midlertidig told omhandlede fordele. Disse fordele udgør finansielle bidrag fra Indiens regering (»GOI«), jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og de medfører en fordel for EOUS. De er retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(16)
I forordningen om midlertidig told blev det konstateret, at EOUS ikke kan betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da den er i overensstemmelse med de strenge bestemmelser i grundforordningens bilag I, punkt h) og i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). Det kunne faktisk ikke fastslås, at GOI har en kontrolordning eller -procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der blev forbrugt told- og/eller omsætningsafgiftsfrie råvarer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (jf. grundforordningens bilag II, del II, punkt 4, samt for substitutionsgodtgørelsesordningers vedkommende grundforordningens bilag III, del II, punkt 2). Hensigten med den indførte kontrolordning er at overvåge forpligtelsen til at opnå nettoindtjening i udenlandsk valuta og ikke forbruget af import i forbindelse med fremstilling af eksportvarer.
(17)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner blev der ikke fremført nogen væsentlige argumenter mod EOUSs art, som beskrevet ovenfor, navnlig mangelen på en effektiv kontrolordning og dens udligningsberettigelse. Derfor bekræftes konklusionerne om EOUS i betragtning 78-81 i forordningen om midlertidig told.
3.2.2. Bemærkninger fra Viraj Profiles Limited
(18)
Den eneste part i stikprøven med EOU-status var Viraj Profiles Limited (»Viraj«). EOU-subsidiesatsen for denne producent var i den indledende fase 2,73 % ud af en samlet subsidiesats på 3,2 %. Viraj tegnede sig i mængde for 87 % af den indiske eksport til Unionen.
(19)
Som allerede nævnt i betragtning 77 i forordningen om midlertidig told indsendte Viraj detaljerede bemærkninger til ordningen. Den pågældende eksporterende producent hævdede, at det subsidie, der blev beregnet i forbindelse med ordningen, ikke ville være i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 1, ifølge hvilken udligningstolden ikke må være højere end det udligningsberettigede subsidiebeløb, som virksomheden faktisk modtager. Denne hævdede derfor, at virksomhedens samlede subsidiesats ville være på under 2 %, dvs. ubetydelig. Virksomheden indsendte detaljerede regnskabsoplysninger som dokumentation for sin påstand.
(20)
Påstanden blev behørigt undersøgt. De detaljerede regnskabsoplysninger, som Viraj indsendte, kunne sammenholdes med de regnskabsoplysninger, der blev gennemgået ved kontrolbesøget, og disse oplysninger tydede faktisk på, at den udligningsberettigede fordel, som virksomheden havde i UP, var blevet overvurderet. Derfor er udligningstolden for Viraj blevet genberegnet i overensstemmelse hermed.
(21)
Følgelig blev Virajs EOUS-subsidiesats genberegnet og endelig fastsat til 0,44 %. Inkl. subsidiesatserne for EPCGS (genberegnet til 0,05 %), ECS (genberegnet til 0,12 %) og fritagelse for elektricitetsafgift (0,09 %) blev Virajs samlede subsidiesats endeligt fastsat til 0,7 %, dvs. under bagatelgrænsen.
3.2.3. EU-erhvervsgrenens bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger
(22)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremsatte EU-erhvervsgrenen bemærkninger og hævdede, at genberegningen af de ydelser, Viraj modtog i forbindelse med EUOS, var uberettiget og ukorrekt. Den fremførte, at Kommissionens analyse var ufuldstændig, ikke i overensstemmelse med den måde, hvorpå institutionerne normalt udligner denne ordning, og at den ikke tog hensyn til andre mulige scenarier, hvor Viraj uretmæssigt kunne have afsat de toldfrit importerede varer. EU-erhvervsgrenen hævdede endvidere, at Viraj’s sene fremlæggelse af de ikke-fortrolige bemærkninger til den foreløbige fremlæggelse af oplysninger alvorligt tilsidesatte EU-erhvervsgrenens ret til at forsvare sig.
(23)
For så vidt angår genberegningen af Viraj’s subsidiemargen, bør det præciseres, at denne eksporterende producent havde påvist, at den fastsatte midlertidige udligningsberettigede told overskred det udligningsberettigede subsidiebeløb, der faktisk var modtaget. Virksomheden påviste faktisk, at den potentielle told, der blev givet afkald på, midlertidigt var blevet overvurderet, og at dette derfor måtte justeres i den endelige beregning Det ville have været i strid med bestemmelserne i grundforordningens artikel 3 at udligne visse finansielle bidrag, som klart og ubestrideligt ikke kan anses for at medføre nogen fordel for Viraj. For så vidt angår visse transaktioner, anses ordningen dog stadig for at have ydet specifikke subsidier til den pågældende virksomhed, som bør udlignes. Denne fremgangsmåde er derfor fuldt ud i overensstemmelse med den måde, hvorpå institutionerne har udlignet ordningen tidligere. Derfor er revisionen af EOUS-subsidiemargenen i fuld overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 1.
(24)
For så vidt angår den påståede krænkelse af EU-erhvervsgrenens ret til at forsvare sig, skal det bemærkes, at Viraj's bemærkninger til EOUS-subsidieberegningen også var medtaget i to åbne indlæg, der blev modtaget før indførelsen af midlertidige foranstaltninger, samt i to senere åbne indlæg. Det første og vigtigste indlæg i den forbindelse, som foranledigede Kommissionen til at analysere spørgsmålet mere indgående og i sidste ende genoverveje sin holdning, blev forelagt i december 2011 og allerede nævnt i betragtning 77 i forordningen om midlertidig told. Alle ovennævnte dokumenter blev straks medtaget i det dossier, der stilles til rådighed for interesserede parter. Viraj's bemærkninger til den foreløbige fremlæggelse af oplysninger var blot et resumé af den holdning, virksomheden allerede havde indtaget i sine tidligere redegørelser. Den ikke-fortrolige udgave af Viraj's bemærkninger til den foreløbige fremlæggelse af oplysninger blev ganske vist indgivet af Viraj på et sent tidspunkt, men Kommissionen stillede den straks til rådighed for EU-erhvervsgrenen, som fik en forlænget frist til at fremsætte bemærkninger hertil.
(25)
På baggrund af ovenstående overvejelser måtte EU-erhvervsgrenens påstande afvises.
3.2.4. Andre subsidiespørgsmål
(26)
Der blev også modtaget bemærkninger til beregningen af subsidiemargenen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, og beregningen af restsubsidiemargenen. Endvidere insisterede den eneste eksporterende producent, som havde anmodet om en individuel undersøgelse, på at få sin anmodning behandlet. I betragtning af konklusionerne under årsagssammenhæng nedenfor er det imidlertid ikke nødvendigt at træffe endelig afgørelse i den forbindelse.
4. EU-ERHVERVSGRENEN
(27)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende EU-produktionen og EU-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 120-123 i forordningen om midlertidig told.
5. SKADE
5.1. Indledende bemærkninger og EU-forbrug
(28)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende de indledende bemærkninger og EU-forbruget, bekræftes konklusionerne i betragtning 124-130 i forordningen om midlertidig told.
5.2. Import fra det pågældende land
(29)
En part hævdede, at den foreløbige analyse af udviklingen i importpriserne fra Indien og prisunderbud ud fra gennemsnitspriser var vildledende, da den angiveligt ikke inddrager ændringer i varesammensætningen fra det ene år til det andet i den betragtede periode.
(30)
I den forbindelse er det værd at bemærke, at oplysninger om priser pr. varetype kun er tilgængelige for den UP, for hvilken eksporterende producenter og EU-producenter er blevet bedt om at udlevere en detaljeret liste over transaktioner i forbindelse med deres spørgeskemabesvarelser. Da der ikke findes oplysninger pr. varetype for de øvrige år i den betragtede periode, kan en meningsfuld analyse af udviklingen i importpriserne derfor kun baseres på gennemsnitspriser. Det bør også bemærkes, at den pågældende part ikke dokumenterede, hvorfor analysen vedrørende udviklingen i importpriserne var vildledende. Derfor blev denne påstand afvist.
(31)
For så vidt angår underbud, mindes der om, at for at fastslå prisunderbuddet i UP, jf. betragtning 134 i forordningen om midlertidig told, blev de vejede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for import fra Indien ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet således som fastsat på cif-basis med passende justeringer for gældende told og omkostninger efter importen.
(32)
Endvidere blev prissammenligningen foretaget for hver enkelt type transaktion i samme handelsled, jf. betragtning 135 i forordningen om midlertidig told. Derfor blev denne parts påstand om underbud afvist.
(33)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende importen fra det pågældende land, bekræftes konklusionerne i betragtning 131-135 i forordningen om midlertidig told.
5.3. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
5.3.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(34)
En part hævdede, at den analyse, der var foretaget i forordningen om midlertidig told vedrørende faldet i EU-erhvervsgrenens produktion, var vildledende, og hævdede, at faldet i produktionsmængde skulle ses i lyset af kapacitetsudnyttelsen i EU-erhvervsgrenen, som også udviste en faldende tendens i den betragtede periode.
(35)
Undersøgelsen viste, at faldet i produktionen faldt sammen med nedgangen i salget og voksende lagre. Denne situation førte til, at en række EU-producenter lukkede nogle af deres produktionslinjer, hvilket forklarer nedgangen i kapacitetsudnyttelse. Påstanden fra denne part blev derfor afvist.
(36)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 137 og 138 i forordningen om midlertidig told.
5.3.2. Salgsmængde og markedsandel
(37)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende udviklingen i EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel, bekræftes konklusionerne i betragtning 139 i forordningen om midlertidig told.
5.3.3. Vækst
(38)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende vækst, bekræftes konklusionen i betragtning 140 i forordningen om midlertidig told.
5.3.4. Beskæftigelse
(39)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende beskæftigelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 141-142 i forordningen om midlertidig told.
5.3.5. Gennemsnitlige enhedspriser i Unionen
(40)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende gennemsnitlige enhedspriser i Unionen, bekræftes konklusionerne i betragtning 143 og 144 i forordningen om midlertidig told.
5.3.6. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at tilvejebringe kapital
(41)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at tilvejebringe kapital, bekræftes konklusionerne i betragtning 145-148 i forordningen om midlertidig told.
5.3.7. Lagerbeholdninger
(42)
En part anmodede Kommissionen om at skaffe aktuelle tal for udviklingen i lagerbeholdninger i den betragtede periode i stedet for indekserede tal og hævdede, at det ikke var muligt at fremsætte bemærkninger til eller vurdere lagerbeholdninger i procent af EU-erhvervsgrenens salg ud fra indekserede tal.
(43)
Af fortrolighedshensyn måtte visse mikroindikatorer, herunder lagerbeholdninger, indekseres, jf. betragtning 127 i forordningen om midlertidig told. Under alle omstændigheder muliggør indekseringen af EU-erhvervsgrenens slutlagre i tabel 10 i forordningen om midlertidig told en rimelig forståelse af udviklingen i lagerbeholdningerne i den betragtede periode. Derfor måtte denne påstand afvises.
(44)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende lagerbeholdninger, bekræftes konklusionen i betragtning 149 i forordningen om midlertidig told.
5.3.8. Subsidiemargenens størrelse
(45)
Der mindes om, at det konstateredes, at den største indiske eksporterende producent, som tegner sig for 87 % af den indiske eksport til Unionen i UP, ikke blev subsidieret. Derfor tegnede den subsidierede import sig for 13 % af den samlede mængde af den pågældende vare, der blev eksporteret fra Indien til Unionen. I betragtning af mængden af, markedsandelen for og priserne på den subsidierede import fra Indien kan de faktiske subsidiemargeners virkning for EU-erhvervsgrenen anses for at være ubetydelige.
5.3.9. Konklusion om skade
(46)
Undersøgelsen bekræftede, at de fleste skadesindikatorer udviste en faldende tendens i den betragtede periode. Betragtning 151-153 i forordningen om midlertidig told, hvori det konkluderes, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5, bekræftes derfor.
6. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
6.1. Indledning
(47)
I henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 5 og 6, undersøgte Kommissionen, om den subsidierede import med oprindelse i Indien har forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end den subsidierede import, der samtidig kunne have tilføjet EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet den subsidierede import.
(48)
Som anført i betragtning 18-21 ovenfor konstateredes det, at subsidiemargenen for den største indiske eksporterende producent, der tegner sig for 87 % af Indiens samlede eksport til Unionen i UP, var ubetydelig for denne individuelle eksporterende producent, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 5, og denne betragtes derfor som værende ikke-subsidieret i forbindelse med denne undersøgelse. Derfor blev blot 13 % af Indiens eksport af den pågældende vare til Unionen i UP subsidieret. Denne subsidierede import havde en markedsandel på 2 % i UP.
6.2. Virkningerne af den subsidierede import
(49)
Undersøgelsen viste, at EU-forbruget steg med 9 % i den betragtede periode, mens EU-erhvervsgrenens salgsmængde faldt med 14 %, og markedsandelen faldt med 21 %.
(50)
Med hensyn til priserne konstateredes det, at de gennemsnitlige priser på den subsidierede import lå under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser på EU-markedet. Men de var ca. 12 % højere end priserne hos den indiske virksomhed, der ikke fandtes at være subsidieret.
(51)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at den begrænsede mængde subsidieret import fra Indien til priser, der var højere end den ikke-subsidierede import, kun kan have spillet en meget begrænset rolle, om nogen, i forværringen af EU-erhvervsgrenens situation.
6.3. Andre faktorers indvirkning
6.3.1. Ikke-subsidieret import fra Indien
(52)
Den samlede importmængde fra Indien voksede drastisk med 65 % i den betragtede periode, og Indiens markedsandel steg fra 12,1 % til 18,3 %. Men som anført ovenfor udgjorde den ikke-subsidierede import 87 % af den samlede indiske eksportmængde i UP, svarende til en markedsandel på 15 % i UP, i modsætning til den markedsandel på 2 %, som den subsidierede import fra Indien udgjorde i samme periode.
(53)
Priserne på importen fra Indien faldt samlet set med 9 % i den betragtede periode, og de forblev hele tiden lavere end priserne på importen fra resten af verden og EU-erhvervsgrenens salgspriser. Det bemærkes imidlertid, at det som omhandlet i betragtning 50 om de gennemsnitlige priser for den ikke-subsidierede import konstateredes, at de underbød EU-erhvervsgrenens priser langt mere end priserne på den subsidierede import.
6.3.2. Import fra andre tredjelande
(54)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende import fra andre tredjelande, bekræftes konklusionerne i betragtning 161-165 i forordningen om midlertidig told.
6.3.3. Den økonomiske krise
(55)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende virkningerne af den økonomiske krise i forbindelse med den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 166-169 i forordningen om midlertidig told.
6.3.4. Eksportresultater hos EU-producenterne i stikprøven
(56)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende eksportresultaterne hos EU-producenterne i stikprøven, bekræftes konklusionerne i betragtning 170 i forordningen om midlertidig told.
6.4. Konklusion om årsagssammenhæng
(57)
Ovenstående analyse har vist, at der i den betragtede periode var en kraftig stigning i mængder og markedsandele for importen fra Indien til lave priser. Det blev også konstateret, at denne import konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet.
(58)
Men i lyset af det forhold, at eksporten fra den største indiske eksporterende producent, der tegnede sig for 87 % af den indiske eksport til Unionen i UP, ikke var subsidieret, konkluderes det, at årsagssammenhængen mellem den subsidierede import, som tegnede sig for blot 13 % af den samlede mængde, der blev eksporteret fra Indien, og den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, ikke i tilstrækkelig grad kan etableres. I betragtning af den subsidierede indiske eksports begrænsede mængde og meget lille markedsandel (2 %) og den omstændighed, at dens priser i gennemsnit var 12 % højere end priserne på den ikke-subsidierede import, kan det ikke hævdes, at denne import kunne være årsag til den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen.
(59)
Analysen af de andre kendte faktorer, som kunne have forårsaget skade for EU-erhvervsgrenen, herunder den ikke-subsidierede import, importen fra andre tredjelande, den økonomiske krise og eksportresultaterne for EU-producenterne i stikprøven, viste, at den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen, skyldes virkningerne af den ikke-subsidierede import fra Indien, der tegnede sig for 87 % af Indiens samlede eksport til Unionen i UP, og som fandt sted til betydeligt lavere priser end den subsidierede import.
7. AFSLUTNING AF ANTISUBSIDIEPROCEDUREN
(60)
I mangel af en væsentlig årsagssammenhæng mellem den subsidierede import og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, findes udligningsforanstaltninger unødvendige, og derfor bør nærværende antisubsidieprocedure afsluttes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 14, stk. 2.
(61)
Klageren og alle andre interesserede parter blev underrettet herom og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. De indkomne bemærkninger ændrede ikke ved den konklusion, at nærværende antisubsidieprocedure bør afsluttes -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Antisubsidieproceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 og 7318 15 70, afsluttes.
Artikel 2
De beløb, for hvilke der i henhold til forordning (EU) nr. 115/2012 er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien, frigives.
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. maj 2012.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. května 2012,
kterým se zastavuje antisubvenční řízení týkající se dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie
(2012/278/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 14 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Prozatímní opatření
(1)
Nařízením (EU) č. 115/2012 (2) (dálen jen „prozatímní nařízení“) Evropská komise (dále jen „Komise“) uložila prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie (dále jen „Indie“ nebo „dotčená země“).
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno dne 13. května 2011 (3) na základě podnětu podaného dne 31. března 2011 Evropským institutem pro průmyslové spojovací prostředky (European Industrial Fasteners Institute, EIFI) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření subvence a újmy se týkalo období od 1. dubna 2010 do 31. března 2011 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2 Následný postup
(4)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních vyrovnávacích opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), se k prozatímním zjištěním písemně vyjádřila řada zúčastněných stran. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování veškerých informací, které považovala za nezbytné ke stanovení konečných zjištění. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Následně byly všechny strany informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí zastavit antisubvenční řízení týkající se dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie, a uvolnit částky zajištěné prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, v níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(7)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana trvala na svých připomínkách ohledně definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku, která je uvedena v 22. a 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a tvrdila, že některé typy výrobků by měly být z definice výrobku v rámci tohoto šetření vyloučeny.
(8)
Šetřením se však potvrdilo, že popis dotčeného výrobku a obdobného výrobku se na rozličné typy výrobků vztahuje a tyto výrobky mají tytéž základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti i konečná použití, a patří tudíž do stejné kategorie výrobků. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(9)
Jelikož nebyly vzneseny jiné připomínky k dotčenému výrobku a obdobnému výrobku, potvrzuje se tímto 22. a 23. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(10)
V 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se odkazuje na tyto režimy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány subvence:
a)
režim Duty Entitlement Passbook (DEPB);
b)
režim předběžného povolení (PP);
c)
režim podpory vývozu kapitálového zboží (EPCG);
d)
režim pro subjekty orientované na vývoz (SOV);
e)
režim „Focus Product Scheme“ (FP);
f)
režim vývozních úvěrů (VÚ);
g)
režim osvobození od daně z elektřiny.
(11)
Výrobní odvětví Unie vyjádřilo pochybnosti o tom, zda Komise neopomněla zohlednit některé subvenční režimy a dospělo k názoru, že subvence, které indičtí výrobci podle šetření obdrželi, byly podhodnoceny.
(12)
V reakci na tuto skutečnost je nutné poznamenat, že podnět obsahoval velký počet národních a místních subvenčních režimů, které byly zahrnuty do dotazníku pro vyvážející výrobce v Indii a prošetřeny Komisí. Avšak pouze v případě režimů uvedených výše v 10. bodě odůvodnění bylo shledáno, že vyvážející výrobci, jichž se šetření týkalo a již byli zařazeni do vzorku, obdrželi subvence.
(13)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzuje se 24. až 27. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(14)
Ke zjištěním týkajícím se režimu FP a režimu osvobození od daně z elektřiny neobdržela Komise žádné připomínky. V případě režimů DEPB, PP, EPCG a VÚ spolupracující vyvážející výrobci předložili podrobné připomínky. Většina připomínek se týkala výpočtu částek subvencí a v důsledku některých připomínek byly provedeny drobné úpravy těchto výpočtů. Avšak celkové závěry ohledně těchto režimů nebyly těmito připomínkami ovlivněny a potvrzují se. Komise obdržela připomínky rovněž k režimu SOV. S přihlédnutím k dopadu takových připomínek na režim SOV, jak je shrnuto níže v 13. až 19. bodě odůvodnění, není třeba podrobně opakovat ostatní připomínky, které byly zaslány k výše uvedeným čtyřem režimům.
3.2 Režim pro subjekty orientované na vývoz („režim SOV“)
3.2.1 Obecně
(15)
Jak se rovněž uvádí v bodě 3.5 prozatímního nařízení, je třeba připomenout, že je rozhodující povinností subjektu orientovaného na vývoz, jak je stanovena v dokumentu FT-policy 2009-2014, dosáhnout čistých devizových příjmů (dále jen „ČDP“), tj. v referenčním období (5 let) musí být celková hodnota vývozu vyšší než celková hodnota dovezeného zboží. V zásadě mohou být v rámci režimu SOV zřízeny všechny společnosti, které se zaváží k vývozu celé své produkce zboží nebo služeb. Za to mají společnosti se statusem SOV nárok na řadu úlev uvedených v 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Těmito úlevami jsou finanční příspěvky vlády Indie ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, které udělují výhodu režimu SOV. Tyto úlevy jsou stanoveny zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti, a považují se proto za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(16)
V prozatímním nařízení se uvádí, že SOV nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nesplňuje přísná pravidla stanovená v příloze I písm. h) a i), v příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Ve skutečnosti nebylo možné prokázat, že indická vláda uplatňuje kontrolní systém či postup, aby ověřila, zda a v jakém rozsahu byly vstupy získané bezcelně a/nebo bez daně z prodeje spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (viz příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě režimů vracení cla u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Uplatňovaný kontrolní systém má za cíl sledovat plnění povinnosti dosažení čistých devizových příjmů a nikoli sledovat spotřebu dovážených výrobků při výrobě vyváženého zboží.
(17)
Jak je popsáno výše, nebyly po zveřejnění prozatímních informací vzneseny žádné podstatné argumenty proti povaze režimu SOV, zejména neexistenci účinného kontrolního systému a jeho napadnutelnosti. Závěry k režimu SOV shrnuté v 78. až 81. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
3.2.2 Podání společnosti Viraj Profiles Limited
(18)
Jedinou stranou se statusem SOV zařazenou do vzorku byla společnost Viraj Profiles Limited (dále jen „společnost Viraj“). Zjištěná subvenční sazba SOV u tohoto výrobce byla v prozatímní fázi 2,73 % z celkové míry subvencování ve výši 3,2 %. Podle objemu společnost Viraj představovala 87 % indického vývozu do Unie.
(19)
Jak již bylo uvedeno v 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, společnost Viraj k režimu předložila podrobné komentáře. Dotčený vyvážející výrobce tvrdil, že subvence vypočtená v rámci režimu nebude v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení, podle něhož výše napadnutelného cla nesmí být vyšší než výše napadnutelných subvencí, které společnost skutečně obdržela. Tento výrobce tvrdil, že celková míra subvencování společnosti tudíž bude nižší než 2 %, tj. de minimis. Na podporu svého tvrzení společnost předložila podrobné účetní údaje.
(20)
Toto tvrzení bylo řádně prostudováno. Podrobné účetní údaje, které poskytla společnost Viraj ve svých podáních, mohou souviset s účetními údaji ověřenými při inspekci na místě a z těchto údajů skutečně vyplývá, že rozsah napadnutelných výhod, které společnost získala během období šetření, byl nadhodnocen. Vyrovnávací clo pro společnost Viraj proto bylo odpovídajícím způsobem přepočteno.
(21)
Míra subvencování SOV u společnosti Viraj byla následně přepočtena a s konečnou platností se stanoví na 0,44 %. Po zahrnutí subvenčních sazeb stanovených pro režim EPCG (po přepočtu stanovena na 0,05 %), režim VÚ (po přepočtu stanovena na 0,12 %) a režim osvobození od daně z elektřiny (0,09 %) byla celková míra subvencování společnosti Viraj s konečnou platností stanovena na 0,7 %, tj. pod úrovní de minimis.
3.2.3 Připomínky výrobního odvětví Unie k poskytnutí konečných informací
(22)
Po poskytnutí konečných informací předložilo výrobní odvětví Unie připomínky, v nichž tvrdilo, že provedené přepočty výše úlev v rámci režimu SOV, které obdržela společnost Viraj, jsou neopodstatněné a nesprávné. Odvětví tvrdilo, že analýza provedená Komisí je neúplná a neodpovídá způsobu, jimž orgány zpravidla vyrovnávají tento režim, a že analýza nebere v potaz další možné situace, při nichž společnost Viraj mohla nepřiměřeně nakládat s bezcelním dovozem. Výrobní odvětví Unie dále uvedlo, že tím, že společnost Viraj pozdě předložila veřejně přístupnou verzi svých připomínek k poskytnutí prozatímních informací, mělo být závažně poškozeno jeho právo na obhajobu.
(23)
Pokud jde o přepočet subvenčního rozpětí v případě společnosti Viraj, je třeba objasnit, že tento vyvážející výrobce prokázal, že stanovené prozatímní vyrovnávací clo přesahovalo částku napadnutelných subvencí, které společnost skutečně obdržela. Společnost skutečně prokázala, že potenciálně ušlé clo bylo v prozatímní fázi nadhodnoceno, a při konečném výpočtu tudíž bylo nutné tento údaj opravit. Vyrovnání určitých finančních příspěvků, u nichž lze jednoznačně a nade vší pochybnost konstatovat, že společnosti Viraj neposkytly žádnou výhodu, by bylo v rozporu s ustanoveními článku 3 základního nařízení. Stále se má ovšem za to, že v případě některých transakcí tento režim poskytl dotčené společnosti specifické subvence, které by se měly vyrovnat. Tento přístup je tudíž zcela v souladu se způsobem, jakým orgány tento režim vyrovnávaly v minulosti. Úprava subvenčního rozpětí v režimu SOV je proto plně v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení.
(24)
K údajnému porušení práva výrobního odvětví Unie na obhajobu je třeba uvést, že připomínky společnosti Viraj k výpočtu subvencí v režimu SOV byly také součástí dvou neutajovaných podání, která byla předložena před uložením prozatímních opatření, a rovněž dvou pozdějších neutajovaných podání. První a v tomto ohledu zásadní podání, které vedlo Komisi k zevrubné analýze této věci a nakonec k přehodnocení jejího stanoviska, bylo předloženo v prosinci 2011 a odkazuje se na ně již 77. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Všechny shora uvedené dokumenty byly bez prodlení zařazeny do dokumentace určené zúčastněným stranám k nahlédnutí. Připomínky společnosti Viraj k poskytnutí prozatímních informací pouze shrnovaly stanovisko, které společnost zastávala již ve svých předchozích podáních. Přestože veřejně přístupnou verzi svých připomínek k poskytnutí prozatímních informací společnost Viraj skutečně předložila pozdě, Komise ji neprodleně poskytla výrobnímu odvětví Unie, jemuž byla poskytnuta dodatečná lhůta, aby se k ní mohlo vyjádřit.
(25)
Vzhledem k výše uvedeným odůvodněním je nutno námitky výrobního odvětví Unie zamítnout.
3.2.4 Jiné otázky týkající se subvencování
(26)
Obdržené připomínky se týkaly také výpočtu subvenčního rozpětí u spolupracujících vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku a výpočtu zbytkového subvenčního rozpětí. Kromě toho jediný vyvážející výrobce, který požádal o individuální přezkoumání, trval na vypořádání svého požadavku. Vzhledem k závěrům učiněným v návaznosti na níže uvedenou příčinnou souvislost však není nutné zaujímat k těmto otázkám konečné stanovisko.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(27)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny připomínky týkající se výroby v Unii a výrobního odvětví Unie, potvrzuje se 120. až 123. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. ÚJMA
5.1 Předběžné poznámky a spotřeba v Unii
(28)
Jelikož k předběžným poznámkám a spotřebě v Unii nebyly předloženy připomínky, potvrzuje se 124. až 130. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2 Dovoz z dotčené země
(29)
Jedna strana tvrdila, že prozatímní analýza vývoje dovozních cen z Indie a cenového podbízení provedená na základě průměrných cen je zavádějící, protože údajně nebere v úvahu meziroční změny skladby sortimentu během posuzovaného období.
(30)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že údaje o cenách každého typu výrobku jsou k dispozici pouze za období šetření, pro něž se od vyvážejících výrobců a výrobců v Unii požaduje v rámci jejich odpovědí na dotazník i podrobný soupis transakcí. Jelikož neexistují údaje pro každý typ výrobku za ostatní roky posuzovaného období, lze tudíž smysluplnou analýzu vývoje dovozních cen provést pouze na základě průměrných cen. Je také třeba uvést, že dotyčná strana neposkytla žádné důkazy prokazující, proč by měla být analýza vývoje dovozních cen zavádějící. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(31)
Jak se uvádí v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, je v případě podbízení třeba připomenout, že aby bylo možné určit cenové podbízení během období šetření, byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobků prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z Indie prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající celní poplatky a náklady po dovozu.
(32)
Kromě toho, jak se uvádí v 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo cenové srovnání u jednotlivých typů obchodů provedeno na stejné úrovni obchodu. Tvrzení této strany ohledně podbízení bylo zamítnuto.
(33)
Vzhledem k tomu, že nebyly podány další připomínky ohledně dovozu z dotčené země, potvrzuje se 131. až 135. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.3.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(34)
Jedna strana tvrdila, že analýza provedená v prozatímním nařízení ohledně poklesu výroby výrobního odvětví Unie je zavádějící a požadovala, aby se pokles objemu výroby posuzoval ve světle nevyužité kapacity výrobního odvětví Unie, která během posuzovaného období rovněž vykazovala klesající tendenci.
(35)
Šetření ukázalo, že pokles výroby se časově shodoval s poklesem prodeje a nárůstem zásob. Tato situace vedla některé výrobce v Unii k zavření některých výrobních linek, čímž se vysvětluje pokles ve využití kapacity. Proto bylo tvrzení této strany zamítnuto.
(36)
Jelikož nebyly vzneseny žádné jiné připomínky týkající se výroby, výrobní kapacity a využití kapacity, potvrzuje se 137. a 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(37)
Jelikož nebyly vzneseny připomínky k vývoji objemu prodeje a podílu na trhu výrobního odvětví Unie, potvrzuje se 139. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.3 Růst
(38)
Jelikož nebyly vzneseny připomínky ohledně růstu, potvrzuje se 140. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.4 Zaměstnanost
(39)
Jelikož nebyly vzneseny připomínky týkající se zaměstnanosti, potvrzuje se 141. a 142. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.5 Průměrné ceny jednotky v Unii
(40)
Jelikož nebyly vzneseny připomínky týkající se průměrných cen jednotky v Unii, potvrzuje se 143. a 144. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.6 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(41)
Jelikož nebyly vzneseny připomínky k ziskovosti, peněžnímu toku, investicím, návratnosti investic a schopnosti získávat kapitál, potvrzuje se 145. až 148. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.7 Stav zásob
(42)
Jedna strana požádala Komisi, aby u vývoje stavu zásob během posuzovaného období poskytla údaje o skutečných částkách, nikoliv indexované hodnoty, neboť indexace této straně podle jejího tvrzení neumožňuje podat účinné připomínky nebo stav zásob posoudit jako procentní podíl na objemu prodeje výrobního odvětví Unie.
(43)
Jak je vysvětleno v 127. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, musely být některé mikroukazatele, jako jsou zásoby, indexovány kvůli zachování důvěrnosti. Indexace konečného stavu zásob ve výrobním odvětví Unie v tabulce 10 prozatímního nařízení v každém případě umožňuje odpovídající pochopení vývoje zásob během posuzovaného období. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(44)
Jelikož nebyly vzneseny jiné připomínky ohledně stavu zásob, potvrzuje se 149. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.8 Rozsah rozpětí subvencí
(45)
Je třeba připomenout, že u největšího indického vyvážejícího výrobce, který v období šetření představoval 87 % indického vývozu, nebylo zjištěno subvencování. Subvencovaný dovoz tudíž představoval 13 % celkového objemu dovozu dotčeného výrobku z Indie do Unie. Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám subvencovaného dovozu z Indie lze dopad skutečných rozpětí subvencí na výrobní odvětví Unie považovat za zanedbatelný.
5.3.9 Závěr ohledně újmy
(46)
Šetřením bylo potvrzeno, že většina ukazatelů újmy vykazovala během posuzovaného období sestupný trend. Potvrzuje se proto závěr učiněný ve 151. až 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Úvod
(47)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zjišťovalo, zda subvencovaný dovoz pocházející z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Zkoumány byly rovněž jiné známé činitele než dovoz subvencovaných výrobků, které mohly ve stejnou dobu působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že možná újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dovozu subvencovaných výrobků.
(48)
Jak je uvedeno výše v 18. až 21. bodě odůvodnění, zjistilo se, že subvenční rozpětí u největšího vyvážejícího výrobce v Indii, který v období šetření představoval 87 % indického dovozu do Unie, je na úrovni de minimis, a ve smyslu čl. 14 odst. 5 základního nařízení se tudíž u tohoto jednotlivého vyvážejícího výrobce považuje pro účely tohoto šetření za nesubvencované. V období šetření bylo tudíž subvencováno pouhých 13 % dovozu dotčeného výrobku z Indie do Unie. Podíl tohoto subvencovaného dovozu na trhu představoval v období šetření 2 %.
6.2 Účinek subvencovaného dovozu
(49)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii v posuzovaném období zvýšila o 9 %, přičemž se objem prodeje výrobního odvětví Unie snížil o 14 % a podíl na trhu poklesl o 21 %.
(50)
Pokud jde o ceny, bylo zjištěno, že průměrné dovozní ceny subvencovaného dovozu lze v porovnání s průměrnými prodejními cenami výrobního odvětví Unie na unijním trhu považovat za cenové podbízení. Byly však přibližně o 12 % vyšší, než ceny indických společností, u nichž se subvencování nezjistilo.
(51)
Z výše uvedeného lze usuzovat, že omezený objem subvencovaného dovozu z Indie, který se vyznačoval vyššími cenami než nesubvencovaný dovoz, mohl mít na zhoršení újmy utrpěné výrobním odvětvím Unie velmi omezený nebo dokonce žádný vliv.
6.3 Účinky jiných činitelů
6.3.1 Nesubvencovaný dovoz z Indie
(52)
Celkový objem dovozu z Indie se v posuzovaném období zásadně zvýšil o 65 %, čímž jeho podíl na trhu vzrostl z 12,1 % na 18,3 %. Jak je nicméně vysvětleno výše, nesubvencovaný dovoz představoval v období šetření 87 % celkového objemu indického vývozu, což odpovídá v období šetření 15 % podílu na trhu, v porovnání s 2 % tržním podílem subvencovaného dovozu z Indie ve stejném období.
(53)
Ceny dovozu z Indie se v posuzovaném období snížily celkem o 9 %, přičemž byly vždy nižší než ceny dovozu ze zbytku světa a prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Za zmínku však stojí skutečnost, že průměrné ceny nesubvencovaného dovozu se ve srovnání s cenami výrobního odvětví Unie vyznačovaly větší mírou cenového podbízení než průměrné ceny subvencovaného dovozu, jak je vysvětleno v 50. bodě odůvodnění.
6.3.2 Dovoz z ostatních třetích zemí
(54)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy připomínky k dovozu z ostatních třetích zemí, potvrzuje se 161. až 165. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6.3.3 Hospodářská krize
(55)
Jelikož nebyly předloženy připomínky ohledně vlivu hospodářské krize na újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, potvrzuje se 166. až 169. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6.3.4 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie zařazeného do vzorku
(56)
Jelikož nebyly předloženy připomínky ohledně vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie zařazeného do vzorku, potvrzuje se 170. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6.4 Závěr týkající se příčinné souvislosti
(57)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného subvencovaného dovozu pocházejícího z Indie i jeho podíl na trhu. Navíc se zjistilo, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie.
(58)
S ohledem na zjištění, že vývoz největšího vyvážejícího výrobce v Indii, který v období šetření představoval 87 % indického dovozu do Unie, nebyl subvencován, se však usuzuje, že nelze dostatečně stanovit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem, který představoval pouhých 13 % celkového objemu dovezeného z Indie, a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Skutečně nelze tvrdit, že subvencovaný indický dovoz mohl způsobit újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a to s ohledem na jeho omezený objem a velmi omezený podíl na trhu (2 %) a skutečnost, že jeho ceny byly v průměru o 12 % vyšší než v případě nesubvencovaného dovozu.
(59)
Analýza dalších známých faktorů, které mohly způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, včetně nesubvencovaného dovozu, dovozu z jiných třetích zemí, hospodářské krize a vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie zařazeného do vzorku, ukázala, že újma, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, je způsobena vlivem nesubvencovaného dovozu z Indie, který v období šetření představoval 87 % veškerého indického dovozu do Unie a jehož cena byla značně nižší než v případě subvencovaného dovozu.
7. ZASTAVENÍ ANTISUBVENČNÍHO ŘÍZENÍ
(60)
Jelikož neexistuje podstatná příčinná souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, má se za to, že vyrovnávací opatření jsou zbytečná, a toto antisubvenční řízení by proto mělo být v souladu s čl. 14 odst. 2 základního nařízení zastaveno.
(61)
Žadatel a všechny ostatní zúčastněné strany o tom byli informováni a dostali příležitost vyjádřit své stanovisko. Obdržené připomínky nic nezměnily na závěru, že probíhající antidumpingové řízení by mělo být zastaveno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antisubvenční řízení týkající se dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, v současnosti kódů KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70, pocházejících z Indie, se zastavuje.
Článek 2
Částky zajištěné formou prozatímních vyrovnávacích cel podle nařízení (EU) č. 115/2012, kterým se ukládá clo z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie, se uvolňují.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 23. května 2012.