EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 640/2010
af 7. juli 2010
om et dokumentationsprogram for fangster af almindelig tun (Thunnus thynnus) og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1984/2003
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen er kontraherende part i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982, godkendt ved Rådets afgørelse 98/392/EF (3), i aftalen om gennemførelse af konventionens bestemmelser vedrørende bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande, ratificeret ved Rådets afgørelse 98/414/EF (4), og i aftalen om fremme af fiskerfartøjers overholdelse af internationale bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger på det åbne hav, godkendt ved Rådets afgørelse 96/428/EF (5). Unionen deltager som led i disse internationale forpligtelser i bestræbelserne på at sikre bæredygtig forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande.
(2)
Unionen er kontraherende part i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet i medfør af Rådets afgørelse 86/238/EØF (6) (ICCAT-konventionen). ICCAT-konventionen fastsætter rammebestemmelser for det regionale samarbejde om bevarelse og forvaltning af bestandene af tun og beslægtede arter i Atlanterhavet og tilstødende farvande gennem en international kommission for bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) og for vedtagelsen af henstillinger, der finder anvendelse i ICCAT-konventionsområdet, og som bliver bindende for de kontraherende parter og for samarbejdende ikke-kontraherende parter, organisationer og fiskeriorganisationer (CPC'er).
(3)
ICCAT-henstilling 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 og 06-15 og afgørelse 1993-02, 1994-04 og 1994-05 om et statistisk dokumentationsprogram for almindelig tun er gennemført ved Rådets forordning (EF) nr. 1984/2003 af 8. april 2003 om indførelse af en ordning for statistisk registrering af almindelig tun, sværdfisk og storøjet tun i Fællesskabet (7).
(4)
Som led i foranstaltningerne til at forvalte bestandene af almindelig tun, til at forbedre de statistiske oplysningers kvalitet og pålidelighed og til at forebygge, afværge og standse ulovligt fiskeri vedtog ICCAT på sit årlige møde i Recife (Brasilien) den 15. november 2009 henstilling 09-11 om ændring af henstilling 08-12 om et ICCAT-dokumentationsprogram for fangster af almindelig tun. Denne henstilling trådte i kraft den 1. juni 2010 og skal gennemføres af Unionen.
(5)
Af hensyn til klarhed og ensartet anvendelse af bestemmelserne om et ICCAT-dokumentationsprogram for fangster af almindelig tun bør de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 1984/2003 vedrørende ICCAT's statistikdokument og reeksportcertifikat for almindelig tun ophæves. Forordning (EF) nr. 1984/2003 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(6)
Kommissionen bør have beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med hensyn til gennemførelsen af nye bevarelsesforanstaltninger vedtaget af ICCAT, og således ajourføre og supplere bilagene til denne forordning. Det er særlig vigtigt, at Kommissionen foretager passende høringer under sit forberedende arbejde, bl.a. på ekspertniveau -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Med denne forordning indføres et EU-dokumentationsprogram for fangster af almindelig tun til fremme af gennemførelsen af de af Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) vedtagne bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, hvori bestemmelserne i ICCAT-dokumentationsprogrammet for fangster af almindelig tun er indarbejdet med henblik på at bestemme oprindelsen af al almindelig tun.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »almindelig tun«: fisk af arten Thunnus thynnus henhørende under de i bilag I angivne koder i den kombinerede nomenklatur
b) »intern handel«:
i)
handel i en medlemsstat eller mellem to eller flere medlemsstater med almindelig tun, der er fanget i ICCAT-konventionsområdet af et EU-fiskerfartøj eller et faststående tunfiskenet, og som er landet i Unionens område, og
ii)
handel i en medlemsstat eller mellem to eller flere medlemsstater med opdrættet almindelig tun fanget i ICCAT-konventionsområdet af et EU-fiskerfartøj og anbragt i bur i et akvakulturbrug beliggende i Unionens område.
c) »eksport«: enhver transport til et tredjeland af almindelig tun fanget i ICCAT-konventionsområdet af et EU-fiskerfartøj eller et faststående tunfiskenet, herunder transport fra Unionens område, fra tredjelande eller fra fangstpladser
d) »import«: indførelse på Unionens område, herunder med henblik på anbringelse i bur, opfedning, opdræt eller omladning, af almindelig tun fanget i ICCAT-konventionsområdet af et tredjelands fiskerfartøj eller faststående tunfiskenet
e) »reeksport«: enhver transport fra Unionens område af almindelig tun, som tidligere er blevet importeret til Unionens område
f) »ICCAT-konventionsområde«: det område, der er defineret i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet
g) »flagmedlemsstat«: den medlemsstat, hvor fiskerfartøjet er registreret
h) »netmedlemsstat«: den medlemsstat, hvor det faststående tunfiskenet er forankret
i) »akvakulturbrug-medlemsstat«: den medlemsstat, hvor akvakulturbruget er etableret
j) »CPC'er«: kontraherende parter og samarbejdende ikke-kontraherende parter, organisationer og fiskeriorganisationer i ICCAT
k) »parti«: et kvantum varer af almindelig tun med samme fremtoning og fra samme relevante geografiske område og samme fiskerfartøj eller gruppe af fiskerfartøjer eller samme faststående tunfiskenet.
KAPITEL II
FANGSTOPGØRELSE FOR ALMINDELIG TUN
Artikel 3
Almindelige bestemmelser
1. Medlemsstaterne kræver en behørigt udfyldt fangstopgørelse for almindelig tun (»fangstopgørelse«) for al almindelig tun, der landes eller omlades i deres havne, anbringes i bur som beskrevet i bilag IV, og høstes i deres akvakulturbrug.
2. Ethvert parti almindelig tun, der er genstand for intern handel, importeres til eller eksporteres eller reeksporteres fra Unionens område, ledsages af en attesteret fangstopgørelse - medmindre artikel 4, stk. 3, finder anvendelse - og, hvis relevant, af en ICCAT-overførselsopgørelse eller et attesteret reeksportcertifikat for almindelig tun (»reeksportcertifikat«).
Al landing, omladning, anbringelse i bur, høst, intern handel, import, eksport eller reeksport af almindelig tun uden behørigt udfyldt og attesteret fangstopgørelse eller reeksportcertifikat er forbudt.
3. Medlemsstaterne må ikke anbringe almindelig tun i akvakulturbrug, der ikke er godkendt af en medlemsstat eller af CPC, eller som ikke er registreret i ICCAT's register over akvakulturbrug, der er godkendt til opdræt af almindelig tun fanget i ICCAT-konventionsområdet.
4. Akvakulturbrug-medlemsstater sikrer, at fangster af almindelig tun anbringes i separate bure eller rækker af bure og opdeles efter oprindelsesmedlemsstat eller oprindelses-CPC.
5. Som en undtagelse fra stk. 4 skal akvakulturbrug-medlemsstater sikre, at almindelig tun, der fanges i forbindelse med fælles fiskeri som defineret i artikel 2, litra g), i Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 af 6. april 2009 om en flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet (8), anbringes i separate bure eller rækker af bure og opdeles på grundlag af det fælles fiskeri.
6. Akvakulturbrug-medlemsstater sikrer, at almindelig tun høstes i akvakulturbrug samme år, de fanges, eller før fangstperioden for notfartøjer begynder, hvis de høstes det følgende år. Er høsten ikke afsluttet inden udløbet af denne periode, skal akvakulturbrug-medlemsstater udfylde og indsende en årlig overførselserklæring til Kommissionen senest ti dage efter udløbet af den nævnte periode. I denne erklæring skal indgå:
-
mængde (i kg) og antal fisk, der agtes overført,
-
fangstår,
-
størrelsessammensætning,
-
flagmedlemsstat eller CPC, ICCAT-nummer og navn på fiskerfartøjet,
-
referencenumre for fangstopgørelsen for de overførte fangster,
-
navn og ICCAT-nummer på opfedningsanlægget,
-
burnummer og
-
oplysninger om høstede mængder (i kg), når høsten er afsluttet.
Kommissionen fremsender inden fem dage sådanne erklæringer til ICCAT's sekretariat.
7. Mængder, der overføres i overensstemmelse med stk. 6, anbringes i separate bure eller rækker af bure i akvakulturbruget og opdeles efter fangstår.
8. Flag- eller netmedlemsstaterne udleverer kun fangstopgørelsesformularer til de af deres fiskerfartøjer og faststående tunfiskenet, der er godkendt til fangst af almindelig tun i ICCAT-konventionsområdet, herunder som bifangst.
9. Hver fangstopgørelsesformular har et unikt dokumentidentifikationsnummer. Dokumentnumrene er specifikke for flagmedlemsstaten eller netmedlemsstaten og tildeles hvert enkelt fiskerfartøj eller faststående tunfiskenet. Disse formularer kan ikke overdrages til et andet fiskerfartøj eller faststående tunfiskenet.
10. Hver delforsendelse ved opdelte partier eller hver forarbejdet vare ledsages af en kopi af fangstopgørelsen, der i sporingsøjemed er forsynet med det unikke dokumentidentifikationsnummer fra den originale fangstopgørelse.
11. Intern handel med, import, eksport og reeksport af andre fiskedele end kødet (dvs. hoveder, øjne, rogn, indvolde og haler) er undtaget fra kravene i denne forordning.
Artikel 4
Attestering
1. Fiskerfartøjsførere, tunfiskenetaktører, akvakulturbrugere, sælgere, eksportører eller disses bemyndigede repræsentanter udfylder ved hver landing, overførsel, anbringelse i bur, høst og omladning af, intern handel med eller eksport af almindelig tun en fangstopgørelse, om muligt elektronisk, med angivelse af de krævede oplysninger i de relevante afsnit og anmoder om attestering heraf i overensstemmelse med stk. 2.
2. Fangstopgørelsen attesteres af en kompetent myndighed i flag-, net- eller akvakulturbrug-medlemsstaten eller den medlemsstat, hvor sælgeren eller eksportøren er etableret. Medlemsstaterne attesterer kun fangstopgørelsen for almindelig tun i følgende tilfælde:
a)
fiskerfartøjet fører medlemsstatens flag, eller det faststående tunfiskenet eller akvakulturbruget er etableret i den pågældende medlemsstat, der har høstet den almindelige tun
b)
alle oplysningerne i fangstopgørelsen er fundet nøjagtige ved verifikation af partiet
c)
de samlede mængder, der skal attesteres, ligger inden for deres kvoter eller fangstbegrænsninger for det pågældende forvaltningsår, herunder i givet fald individuelle kvoter, der er tildelt fiskerfartøjer eller faststående tunfiskenet, og
d)
den almindelige tun opfylder de relevante bestemmelser i ICCAT’s forvaltnings- og bevarelsesforanstaltninger.
3. Attestering i medfør af stk. 2 i denne artikel kræves ikke, hvis alle eksemplarer af almindelig tun, der udbydes til salg, er mærket som anført i artikel 5 af den flag- eller netmedlemsstat, der har fanget dem.
4. Er mængden af fanget eller landet almindelig tun under 1 ton eller tre fisk, kan fiskerilogbogen eller salgsnotaen bruges som midlertidig fangstopgørelse, forudsat at fangstopgørelsen attesteres inden syv dage og forud for intern handel eller eksport.
5. En attesteret fangstopgørelse skal indeholde de relevante oplysninger i bilag II.
6. Bilag III indeholder en model til fangstopgørelse. Er der i et afsnit i modellen til fangstopgørelsen ikke tilstrækkelig plads til at angive alle faser af den almindelige tuns vej fra fangst til handel, kan det relevante afsnit udvides i det nødvendige omfang og vedlægges som et bilag. Den berørte medlemsstats kompetente myndighed attesterer bilaget hurtigst muligt og senest inden den næste transport af den pågældende almindelige tun.
7. Bilag IV indeholder retningslinjer for udstedelse, nummerering, udfyldelse og attestering af fangstopgørelser.
Artikel 5
Mærkning
1. Medlemsstaterne kan kræve, at deres fiskerfartøjer eller faststående tunfiskenet forsyner hver enkelt almindelig tun med et mærke, fortrinsvis når den dræbes, men senest ved landing. Mærkerne har medlemsstatsspecifikke numre og er sikret mod manipulation. Mærkenumrene er knyttet til fangstopgørelsen.
2. De berørte medlemsstater forelægger Kommissionen et resumé af gennemførelsen af mærkningsprogrammet. Kommissionen fremsender inden for en rimelig frist dette resumé til ICCAT's sekretariat.
3. Anvendelse af mærker godkendes kun, hvis de samlede fangstmængder ligger inden for medlemsstaternes kvoter eller fangstbegrænsninger for hvert forvaltningsår, herunder i givet fald de individuelle kvoter, der er tildelt fangstfartøjer eller faststående tunfiskenet.
KAPITEL III
REEKSPORTCERTIFIKAT FOR ALMINDELIG TUN
Artikel 6
Almindelige bestemmelser
1. Medlemsstaterne sørger for, at hvert parti almindelig tun, som reeksporteres fra deres område, ledsages af et attesteret reeksportcertifikat.
Der kræves ikke reeksportcertifikat i tilfælde, hvor opdrættet almindelig tun importeres levende.
2. Den aktør, der er ansvarlig for reeksporten, udfylder reeksportcertifikatet ved at anføre de krævede oplysninger i de relevante afsnit og anmoder om attestering heraf for så vidt angår det parti almindelig tun, der skal reeksporteres. Det udfyldte reeksportcertifikat ledsages af en kopi af den (de) attesterede fangstopgørelse(r) for den tidligere importerede almindelige tun.
Artikel 7
Attestering af reeksport
1. Reeksportcertifikatet attesteres af den reeksporterende medlemsstats kompetente myndighed.
2. Den kompetente myndighed attesterer kun reeksportcertifikatet for alle varer af almindelig tun i følgende tilfælde:
a)
alle oplysningerne i reeksportcertifikatet er fundet nøjagtige
b)
den (de) attesterede fangstopgørelse(r), der fremlægges til støtte for reeksportcertifikatet, er godkendt med henblik på import af de i reeksportcertifikatet anførte varer
c)
de varer, der skal reeksporteres, er helt eller delvis de samme varer som dem, der optræder i den (de) attesterede fangstopgørelse(r) og
d)
en kopi af fangstopgørelsen(-opgørelserne) er vedlagt det attesterede reeksportcertifikat.
3. Det attesterede reeksportcertifikat skal indeholde oplysningerne i bilag V.
KAPITEL IV
FORELÆGGELSE AF DOKUMENTER OG VERIFIKATION
Artikel 8
Forelæggelse og opbevaring af attesterede dokumenter
1. Medmindre artikel 4, stk. 3, finder anvendelse, fremsender medlemsstaterne ad elektronisk vej hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest fem arbejdsdage fra attesteringsdatoen eller øjeblikkeligt, hvis transporten ikke ventes at tage mere end fem arbejdsdage, en kopi af alle attesterede fangstopgørelser eller reeksportcertifikater til:
a)
Kommissionen
b)
den kompetente myndighed i den medlemsstat eller CPC, hvor den almindelige tun vil blive genstand for intern handel eller opdrættet, eller hvortil den vil blive importeret, og
c)
ICCAT's sekretariat.
2. Medlemsstaterne opbevarer kopier af udstedte eller modtagne attesterede fangstopgørelser og reeksportcertifikater i mindst to år.
Artikel 9
Verifikation
1. Medlemsstaterne sørger for, at deres kompetente myndigheder identificerer hvert parti almindelig tun, der landes i, omlades i, er genstand for intern handel i, importeres til eller eksporteres eller reeksporteres fra deres område. De kompetente myndigheder anmoder om og undersøger den (de) attesterede fangstopgørelse(r) og tilhørende dokumentation for hvert parti almindelig tun. Undersøgelsen omfatter søgning i ICCAT-sekretariatets attesteringsdatabase.
2. De kompetente myndigheder kan også undersøge partiets indhold for at verificere oplysningerne i fangstopgørelsen og tilhørende dokumentation og foretager om nødvendigt verifikation hos de berørte aktører.
3. Hvis der som følge af undersøgelserne eller verifikationerne, jf. stk. 1 og 2, opstår tvivl vedrørende oplysningerne i en fangstopgørelse, samarbejder medlemsstaterne med de kompetente myndigheder, som har attesteret fangstopgørelsen(-opgørelserne) eller reeksportcertifikatet(-certifikaterne), for at løse de pågældende tvivlsspørgsmål.
4. Identificerer en medlemsstat et parti uden fangstopgørelse, meddeler den dette til den leverende medlemsstat eller til den eksporterende CPC og til flagmedlemsstaten eller flag-CPC'en, hvis disse kendes.
5. Så længe undersøgelser eller verifikationer pågår, jf. stk. 1 og 2, frigiver medlemsstaterne ikke partiet til intern handel, import eller eksport, og accepterer ikke overførselsopgørelsen i tilfælde af levende almindelig tun til akvakulturbrug.
6. Hvis en medlemsstat som følge af undersøgelser eller verifikationer i medfør af stk. 1 og i samarbejde med de berørte attesteringsmyndigheder fastslår, at en fangstopgørelse er ugyldig, eller at et reeksportcertifikat er ugyldigt, forbydes intern handel, import, eksport og reeksport af det pågældende parti almindelig tun.
KAPITEL V
INDBERETNING AF DATA
Artikel 10
Oplysninger om attestering og kontaktpunkter
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen:
a)
navn og fuld adresse på de myndigheder, der har kompetence til at attestere og verificere fangstopgørelser og reeksportcertifikater,
b)
navn, titel og eksempler på individuelt bemyndigede attesteringstjenestemænds stempel eller segl,
c)
i givet fald eksempler på mærker.
2. Meddelelsen indeholder også datoen fra hvilken, de i stk. 1. anførte oplysninger får virkning. Opdaterede oplysninger om attesteringsmyndighederne og attesteringstjenestemænd tilsendes Kommissionen i god tid.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke kontaktpunkter der bør underrettes om spørgsmål vedrørende fangstopgørelser og reeksportcertifikater, især deres navne.
4. Kommissionen sender straks disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.
Artikel 11
Årlig programrapport
1. Senest den 15. september hvert år sender medlemsstaterne ad elektronisk vej Kommissionen en programrapport, der indeholder de i bilag VI anførte oplysninger, og som dækker perioden fra den 1. juli i det foregående år til den 30. juni i det pågældende år.
2. Kommissionen udarbejder Unionens årlige programrapport og forelægger den for ICCAT's sekretariat senest den 1. oktober hvert år.
KAPITEL VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 12
Ændring af bilag
For at kunne anvende de bevarelsesforanstaltninger, der er vedtaget af ICCAT, kan Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 13, og på de betingelser, der er fastsat i artikel 14 og 15, ændre bilagene til denne forordning.
Når Kommissionen vedtager sådanne delegerede retsakter, handler den i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser.
Artikel 13
Udøvelse af delegationen
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i artikel 12 omhandlede delegerede retsakter for en periode på fem år efter 14. august 2010. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser fornys automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 14.
2. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter med forbehold af betingelserne i artikel 14 og 15.
Artikel 14
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Delegationen af beføjelser, jf. artikel 12, kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Hvis en institution indleder en intern procedure for at beslutte, om den ønsker at tilbagekalde delegationen af beføjelser, bestræber den sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den træffer endelig afgørelse.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er nævnt i afgørelsen, til ophør. Den træder i kraft øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er trådt i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 15
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på to måneder fra meddelelsen.
Fristen forlænges med to måneder på foranledning af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har rejst indsigelse mod den delegerede retsakt ved fristens udløb, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt, træder retsakten ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse, angiver grundene til at gøre indsigelse mod den delegerede retsakt.
Artikel 16
Ændringer til forordning (EF) nr. 1984/2003
1. I forordning (EF) nr. 1984/2003 foretages følgende ændringer:
a)
i titlen udgår ordene »almindelig tun«
b)
i artikel 1, litra a), udgår ordene »almindelig tun (Thunnus thynnus)«
c)
i artikel 2 udgår ordene »almindelig tun«
d)
artikel 3, litra a), udgår
e)
artikel 4, stk. 1, første led, udgår
f)
i artikel 4, stk. 2, litra b), nr. iii), udgår ordene »almindelig tun«
g)
artikel 5, stk. 1, første led, udgår
h)
artikel 6, stk. 1, andet afsnit, litra a), udgår
i)
i artikel 8, litra a), udgår ordene »almindelig tun«
j)
artikel 9, stk. 2, litra a), udgår
k)
bilag I, IVa, IX og XV ophæves.
2. Henvisninger til de ophævede bestemmelser i forordning (EF) nr. 1984/2003 gælder som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 17
Revision af forordningen
Kommissionen tager forordningen op til fornyet behandling på grundlag af de henstillinger, der vedtages af ICCAT, idet den tager hensyn til de opdaterede videnskabelige udtalelser om bestandenes størrelse, som vil blive forelagt på dens møder, og fremsætter forslag til enhver ændring, som måtte være nødvendig.
Artikel 18
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 7. juli 2010.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 640/2010
ze dne 7. července 2010
o vytvoření programu dokumentace úlovků tuňáka obecného (Thunnus thynnus) a o změně nařízení Rady (ES) č. 1984/2003
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie je smluvní stranou Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982, schválené rozhodnutím Rady 98/392/ES (3), dohody o provedení ustanovení této úmluvy o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací, ratifikované rozhodnutím Rady 98/414/ES (4), a Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři, přijaté rozhodnutím Rady 96/428/ES (5). V rámci těchto mezinárodních závazků se Unie podílí na úsilí zajistit udržitelné řízení vysoce stěhovavých rybích populací.
(2)
Unie je rovněž na základě rozhodnutí Rady 86/238/EHS (6) smluvní stranou Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „úmluva ICCAT“). Úmluva ICCAT stanoví rámec pro regionální spolupráci při ochraně a řízení tuňáků a podobných druhů v Atlantském oceánu a přilehlých mořích prostřednictvím Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) a pro přijímání doporučení v oblasti úmluvy ICCAT, která se stávají závaznými pro smluvní strany, spolupracující nesmluvní strany, organizace a rybářské subjekty.
(3)
Doporučení ICCAT č. 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 a 06-15 a usnesení č. 1993-02, 1994-04 a 1994-05 o programu statistické dokumentace pro tuňáka obecného byla provedena nařízením Rady (ES) č. 1984/2003 ze dne 8. dubna 2003, kterým se zavádí systém statistického sledování obchodu s tuňákem obecným, mečounem obecným a tuňákem velkookým v Unii (7).
(4)
V rámci opatření pro regulaci populací tuňáka obecného, pro zvýšení kvality a spolehlivosti statistických údajů a za účelem předcházení, potírání a odstranění nezákonného rybolovu ICCAT přijala na svém výročním zasedání v Recife (Brazílie) dne 15. listopadu 2009 doporučení č. 09-11, kterým se mění doporučení č. 08-12 o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného. Toto doporučení vstoupilo v platnost dne 1. června 2010 a je třeba, aby je Unie provedla.
(5)
Aby bylo zajištěno, že ustanovení o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného budou snadno srozumitelná a jednotně uplatňovaná, příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1984/2003 týkající se statistické dokumentace a osvědčení o zpětném vývozu pro tuňáka obecného podle ICCAT by měla být zrušena. Nařízení (ES) č. 1984/2003 by mělo být změněno odpovídajícím způsobem.
(6)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské Unie, pokud jde o provádění nových ochranných opatření přijatých ICCAT, a aktualizovat tak a doplňovat přílohy tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto nařízením se zavádí program Unie pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného s cílem podpořit uplatňování opatření na zachování a řízení přijatých Mezinárodní komisí na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „ICCAT“), začleňující ustanovení o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného s ohledem na identifikaci původu všech tuňáků obecných.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„tuňákem obecným“ ryba druhu Thunnus thynnus kódů kombinované nomenklatury uvedených v příloze I;
b)
„domácím obchodem“
i)
obchod v rámci jednoho členského státu nebo mezi dvěma a více členskými státy s tuňákem obecným uloveným v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov nebo pastí Unie a vyloženým na území Unie; a
ii)
obchod v rámci jednoho členského státu nebo mezi dvěma a více členskými státy s chovným tuňákem obecným uloveným v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov a umístěným do klece v hospodářství na území Unie;
c)
„vývozem“ jakékoli přemístění tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov nebo pastí Unie do třetí země, včetně přemístění z území Unie, ze třetích zemí nebo z lovišť;
d)
„dovozem“ dovezení tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem třetí země provádějícím odlov nebo pastí třetí země na území Unie, mimo jiné za účelem umístění do klecí, výkrmu, chovu nebo překládky;
e)
„zpětným vývozem“ jakékoli přemístění tuňáka obecného, který byl předtím dovezen na území Unie, z území Unie;
f)
„oblastí úmluvy ICCAT“ oblast stanovená Mezinárodní úmluvou na ochranu tuňáků v Atlantiku;
g)
„členským státem vlajky“ členský stát, pod jehož vlajkou pluje plavidlo provádějící odlov;
h)
„členským státem pasti“ členský stát, na jehož území je umístěna past;
i)
„členským státem hospodářství“ členský stát, na jehož území se nachází hospodářství;
j)
„smluvními stranami úmluvy“ smluvní strany a spolupracující nesmluvní strany, organizace a rybářské subjekty v rámci ICCAT;
k)
„šarží“ množství produktů tuňáka obecného ze stejného vzorku a pocházejícího ze stejné zeměpisné oblasti a stejného rybářského plavidla, nebo skupiny rybářských plavidel, nebo ze stejné pasti.
KAPITOLA II
DOKLAD O ÚLOVKU TUŇÁKA OBECNÉHO
Článek 3
Obecná ustanovení
1. Členské státy vyžadují vyplněný doklad o úlovku tuňáka obecného (dále jen „doklad o úlovku“) pro každý případ vyložení nebo překládky tuňáka obecného v jejich přístavech, umístění do klecí podle přílohy IV nebo výlovu z jejich hospodářství.
2. Každá šarže tuňáka obecného, která je předmětem domácího obchodu, dovozu na území Unie nebo vývozu či zpětného vývozu z území Unie, musí být doprovázena potvrzeným dokladem o úlovku, s výjimkou případů, na něž se použije čl. 4 odst. 3, a případně buď prohlášením ICCAT o přemístění, nebo potvrzeným osvědčením o zpětném vývozu tuňáka obecného (dále jen „osvědčení o zpětném vývozu“).
Veškeré vykládky, překládky, umístění do klecí, výlovy, domácí obchod, dovoz, vývoz nebo zpětný vývoz tuňáka obecného bez vyplněného a potvrzeného dokladu o úlovku nebo případně bez osvědčení o zpětném vývozu jsou zakázány.
3. Členské státy neumístí tuňáka obecného do hospodářství, které není schváleno smluvními stranami úmluvy ani uvedeno v evidenci ICCAT hospodářských zařízení, která mají povolení provozovat chov tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT.
4. Členské státy hospodářství zajistí, aby úlovky tuňáka obecného byly umístěny v oddělených klecích nebo v oddělené řadě klecí s členěním podle členského státu nebo smluvní strany úmluvy, z nichž úlovek pochází.
5. Odchylně od odstavce 4 členské státy hospodářství zajistí, aby úlovky tuňáka obecného, které pocházejí ze společných rybolovných operací ve smyslu čl. 2 písm. g) nařízení Rady (ES) č. 302/2009 ze dne 6. dubna 2009 o víceletém plánu obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři (8), byly umístěny v oddělených klecích nebo v oddělené řadě klecí a rozlišeny podle jednotlivých společných rybolovných operací.
6. Členské státy hospodářství zajistí, aby výlov tuňáka obecného z hospodářství probíhal v tom roce, ve kterém byl uloven, nebo před začátkem lovné sezóny plavidel používajících vlečné sítě v případě, že je výlov prováděn v následujícím roce. Pokud není výlov ukončen během tohoto období, členské státy hospodářství vyplní a předají Komisi do deseti dnů od ukončení tohoto období každoroční prohlášení o převodu úlovku do dalšího roku. Toto prohlášení obsahuje:
-
množství (vyjádřené v kg) a počet ryb, jež je třeba převést do dalšího roku,
-
rok úlovku,
-
velikostní složení,
-
členský stát vlajky nebo smluvní stranu úmluvy, číslo ICCAT a název plavidla provádějícího odlov,
-
referenční čísla dokladu o úlovku, jenž odpovídá úlovkům, které se převádějí do dalšího roku,
-
název a číslo výkrmny ICCAT,
-
číslo klece a
-
informace o vyloveném množství (vyjádřené v kg) po ukončení výlovu.
Komise předá prohlášení sekretariátu ICCAT do pěti dnů.
7. Množství tuňáka obecného převedené do dalšího roku v souladu s odstavcem 6 je umístěno v oddělených klecích nebo oddělené řadě klecí v hospodářství podle roku výlovu.
8. Formuláře dokladu o úlovku členské státy vlajky nebo pasti poskytnou pouze svým plavidlům provádějícím odlov a pastím, které mají povoleno lovit tuňáka obecného v oblasti úmluvy, včetně těch, které mají povoleno lovit jej jako vedlejší úlovek.
9. Na každém dokladu o úlovku je uvedeno jednoznačné identifikační číslo dokladu. Čísla dokladů jsou specifická pro jednotlivé členské státy vlajky nebo pasti a přiřadí se každému plavidlu provádějícímu odlov nebo každé pasti. Tyto formuláře nelze přenášet na jiné plavidlo provádějící odlov nebo na jinou past.
10. Kopie dokladů o úlovku doprovází každou část rozdělených šarží nebo zpracovaný produkt, přičemž jednoznačné číslo původního dokladu o úlovku se použije pro jejich sledování.
11. Z požadavků tohoto nařízení jsou vyňaty domácí obchod, vývoz, dovoz a zpětný vývoz u částí ryb jiných než maso (hlav, očí, jiker a mlíčí, vnitřností a ocasů).
Článek 4
Potvrzování
1. Velitelé plavidel provádějících odlov, provozovatelé pastí, provozovatelé hospodářství, prodejci, vývozci nebo jejich zplnomocnění zástupci vyplní doklad o úlovku, pokud možno v elektronické formě, uvedením požadovaných informací v příslušných oddílech a požádají o jeho potvrzení podle odstavce 2 pokaždé, když provedou vykládku, přemístění, umístění do klecí, výlov, překládku, nebo uskuteční domácí obchod nebo vývoz tuňáka obecného.
2. Doklad o úlovku potvrdí příslušný orgán členského státu vlajky, pasti nebo hospodářství nebo členského státu, kde je usazen prodejce nebo vývozce. Členské státy doklad o úlovku pro celé množství tuňáka obecného potvrdí, pouze jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
plavidlo provádějící odlov pluje pod vlajkou členského státu nebo se past či hospodářství nachází v členském státě, který provedl výlov tuňáka obecného,
b)
ověřením šarže bylo prokázáno, že všechny informace obsažené v dokladu o úlovku jsou správné,
c)
souhrnné množství, které se má potvrdit, nepřekračuje příslušné kvóty ani omezení odlovu pro daný hospodářský rok, včetně případných individuálních kvót přidělených plavidlům provádějícím odlov nebo pastím, a
d)
tuňák obecný splňuje příslušné požadavky opatření na zachování a řízení ICCAT.
3. Potvrzení podle odstavce 2 tohoto článku se nevyžaduje v případě, že je celé množství tuňáka obecného, jež je k dispozici k prodeji, označeno štítky podle článku 5 členským státem vlajky nebo pasti, který tuňáka obecného ulovil.
4. Jestliže je ulovené a vyložené množství tuňáka obecného menší než 1 tuna nebo tři ryby, může se jako dočasný doklad o úlovku použít lodní deník rybolovu nebo doklad o prodeji, a to až do potvrzení dokladu o úlovku ve lhůtě sedmi dnů před tím, než se uskuteční domácí obchod nebo vývoz.
5. Potvrzený doklad o úlovku obsahuje příslušné informace uvedené v příloze II.
6. Vzor dokladu o úlovku je uveden v příloze III. V případě, že v některém oddílu vzoru dokladu o úlovku není dostatek místa, aby bylo možné plně sledovat pohyb tuňáka obecného od ulovení po uskutečnění obchodu, oddíl určený pro tyto nutné informace lze podle potřeby rozšířit a připojit jako přílohu. Příslušný orgán členského státu přílohu potvrdí co nejdříve, nejpozději však při dalším přemístění tuňáka obecného.
7. Instrukce pro vydávání, číslování, vyplnění a potvrzení dokladu o úlovku jsou stanoveny v příloze IV.
Článek 5
Označování štítky
1. Členské státy mohou vyžadovat, aby jejich plavidla provádějící odlov nebo pasti ke každému tuňákovi obecnému připevnily štítek, pokud možno v době usmrcení, nejpozději však v době vykládky. Štítky jsou opatřeny jednoznačným číslem specifickým pro členský stát a chráněny před neoprávněnou manipulací. Čísla štítků odpovídají dokladu o úlovku.
2. Dotčené členské státy předloží Komisi souhrnné informace o provádění programu označování. Komise předá souhrnné informace v přiměřené lhůtě sekretariátu ICCAT.
3. Použití štítků se povolí pouze v případě, že souhrnné množství úlovků nepřekračuje příslušné kvóty pro členské státy ani omezení odlovu pro daný hospodářský rok, včetně případných individuálních kvót přidělených plavidlům provádějícím odlov nebo pastím.
KAPITOLA III
OSVĚDČENÍ O ZPĚTNÉM VÝVOZU TUŇÁKA OBECNÉHO
Článek 6
Obecná ustanovení
1. Členské státy zajistí, aby každá šarže tuňáka obecného zpětně vyvážená z jejich území byla doprovázena potvrzeným osvědčením o zpětném vývozu.
Osvědčení o zpětném vývozu se nepoužije v případech, kdy byl chovný tuňák obecný dovezen živý.
2. Hospodářský subjekt odpovědný za zpětný vývoz vyplní osvědčení o zpětném vývozu uvedením požadovaných informací v příslušných oddílech a požádá o jeho potvrzení pro šarži tuňáka obecného, která se má zpětně vyvézt. Vyplněné osvědčení o zpětném vývozu je doprovázeno kopií potvrzeného dokladu nebo potvrzených dokladů o úlovku pro tuňáka obecného, který byl předtím dovezen.
Článek 7
Potvrzování osvědčení o zpětném vývozu
1. Osvědčení o zpětném vývozu potvrdí příslušný orgán členského státu, z něhož je zpětný vývoz prováděn.
2. Příslušný orgán osvědčení o zpětném vývozu pro celé množství produktu z tuňáka obecného potvrdí pouze při splnění těchto podmínek:
a)
bylo prokázáno, že všechny informace obsažené v osvědčení o zpětném vývozu jsou správné;
b)
potvrzený doklad nebo potvrzené doklady o úlovku doprovázející osvědčení o zpětném vývozu byly předtím přijaty pro účely dovozu produktů uvedených na osvědčení o zpětném vývozu;
c)
produkty, které se mají vyvézt, jsou zcela nebo zčásti totožné s produkty uvedenými na potvrzeném dokladu nebo potvrzených dokladech o úlovku; a
d)
k potvrzenému osvědčení o zpětném vývozu je připojena kopie dokladu nebo dokladů o úlovku.
3. Potvrzené osvědčení o zpětném vývozu obsahuje informace uvedené v příloze V.
KAPITOLA IV
PŘEDÁVÁNÍ A OVĚŘOVÁNÍ DOKLADŮ
Článek 8
Předávání a uchovávání potvrzených dokladů
1. S výjimkou případů, kdy se použije čl. 4 odst. 3, členské státy předají elektronickou cestou kopii všech potvrzených dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu co nejdříve a v každém případě do pěti pracovních dní ode dne potvrzení, případně neprodleně, pokud očekávaná doba přepravy nepřekračuje pět pracovních dní, těmto příjemcům:
a)
Komisi;
b)
příslušným orgánům členského státu či smluvní strany úmluvy, na jejichž území bude tuňák obecný předmětem domácího obchodu nebo chovu nebo tam bude dovezen; a
c)
sekretariátu ICCAT.
2. Členské státy uchovávají kopie potvrzených dokladů o úlovku a osvědčení o zpětném vývozu, které vydaly nebo přijaly, po dobu alespoň dvou let.
Článek 9
Ověřování
1. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné orgány identifikovaly každou šarži tuňáka obecného, která je na jejich území vyložena nebo přeložena, je předmětem domácího obchodu, je na jejich území dovezena nebo je z něho vyvezena či zpětně vyvezena. U každé šarže tuňáka obecného si příslušné orgány vyžádají a zkontrolují potvrzený doklad (potvrzené doklady) o úlovku a související dokumentaci. Kontrola zahrnuje nahlížení do databáze potvrzených dokladů, kterou vede sekretariát ICCAT.
2. Příslušné orgány mohou také za účelem ověření informací uvedených v dokladu o úlovku a souvisejících dokumentech zkontrolovat obsah šarže a v případě potřeby provést ověření u dotčených provozovatelů.
3. Jestliže se v důsledku kontrol či ověření provedených podle odstavců 1 a 2 objeví pochybnosti o informacích uvedených v dokladu o úlovku, spolupracují členské státy s příslušnými orgány, které doklad (doklady) o úlovku nebo osvědčení o zpětném vývozu potvrdily, s cílem tyto pochybnosti odstranit.
4. Jestliže členský stát zjistí šarži bez dokladu o úlovku, oznámí svá zjištění dodávajícímu členskému státu nebo vyvážející smluvní straně úmluvy a v případě, že jsou známy, také členskému státu vlajky či smluvní straně úmluvy, pod jejíž vlajkou plavidlo pluje.
5. Dokud nejsou dokončeny kontroly či ověření podle odstavců 1 a 2, členské státy nepovolí, aby byla šarže předmětem domácího obchodu, nebo byla dovezena či vyvezena, a v případě živého tuňáka obecného určeného pro hospodářství nepřijmou prohlášení o přemístění.
6. Pokud členský stát na základě kontroly nebo ověření provedených podle odstavce 1 a ve spolupráci s dotčenými potvrzujícími orgány rozhodne, že doklad o úlovku nebo osvědčení o zpětném vývozu jsou neplatné, domácí obchod s dotčenou šarží tuňáka obecného a jeho dovoz, vývoz nebo zpětný vývoz se zakáží.
KAPITOLA V
PŘEDÁVÁNÍ ÚDAJŮ
Článek 10
Informace týkající se potvrzování a kontaktních míst
1. Členské státy oznámí Komisi:
a)
název a úplnou adresu svých orgánů příslušných pro potvrzování a ověřování dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu,
b)
jméno, funkci a vzorový otisk razítka nebo pečeti individuálně zplnomocněných potvrzujících úředníků, a
c)
případně vzory štítků.
2. V oznámení se uvede datum, k němuž informace podle odstavce 1 nabývá účinku. Komisi se včas sdělí aktualizované údaje o potvrzujících orgánech a úřednících.
3. Členské státy Komisi oznámí kontaktní místa, která je třeba uvědomit v případě pochybností ohledně dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu, zejména pak jejich název.
4. Komise tyto informace neprodleně předá sekretariátu ICCAT.
Článek 11
Výroční zpráva o programu
1. Členské státy Komisi každoročně do 15. září elektronickou cestou předloží zprávu o programu, která zahrnuje informace uvedené v příloze VI, za období od 1. července předchozího roku do 30. června probíhajícího roku.
2. Komise vypracuje výroční zprávu Unie o programu a předá ji každoročně do 1. října sekretariátu ICCAT.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Změny příloh
S cílem uplatnit ochranná opatření přijatá ICCAT může Komise změnit přílohy tohoto nařízení prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 13 a za podmínek stanovených v článcích 14 a 15.
Komise přijímá tyto akty v přenesené pravomoci v souladu s tímto nařízením.
Článek 13
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoci přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 12 jsou svěřeny Komisi na dobu pěti let od 14. srpna 2010. Komise vypracuje o přenesených pravomocích zprávu nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 14.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v článcích 14 a 15.
Článek 14
Zrušení přenesení pravomocí
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článku 12 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomocí, uvědomí druhý orgán a Komisi v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinnosti okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 15
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada v této lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
3. Pokud Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky proti aktu v přenesené pravomoci, tento akt nevstoupí v platnost. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
Článek 16
Změny nařízení (ES) č. 1984/2003
1. Nařízení (ES) č. 1984/2003 se mění takto:
a)
v názvu se zrušují slova „tuňákem obecným,“;
b)
v čl. 1 písm. a) se zrušují slova „tuňáka obecného (Thunnus thynnus),“;
c)
v článku 2 se zrušují slova „tuňáka obecného,“;
d)
v článku 3 se zrušuje písmeno a);
e)
v čl. 4 odst. 1 se zrušuje první odrážka;
f)
v čl. 4 odst. 2 písm. b) bodě iii) se zrušují slova „tuňáka obecného“;
g)
v čl. 5 odst. 1 se zrušuje první odrážka;
h)
v čl. 6 odst. 1 druhém pododstavci se zrušuje písmeno a);
i)
v čl. 8 písm. a) se zrušují slova „tuňáka obecného,“;
j)
v čl. 9 odst. 2 se zrušuje písmeno a);
k)
přílohy I, IVa, IX a XV se zrušují.
2. Odkazy na zrušená ustanovení nařízení (ES) č. 1984/2003 se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 17
Přezkum tohoto nařízení
Komise přezkoumá toto nařízení na základě doporučení přijatých ICCAT, zohlední přitom aktualizovaná vědecká stanoviska k velikosti populace předložená na jejích zasedáních a předloží potřebné pozměňovací návrhy.
Článek 18
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 7. července 2010.