KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 225/2012
af 15. marts 2012
om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 183/2005 for så vidt angår godkendelse af virksomheder, der til foderbrug markedsfører produkter fremstillet af vegetabilske olier og blandede fedtstoffer og for så vidt angår de særlige krav vedrørende fremstilling, opbevaring, transport og dioxintestning af olier, fedtstoffer og produkter afledt heraf
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 183/2005 af 12. januar 2005 om krav til foderstofhygiejne (1), særlig artikel 27, litra b) og f), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 183/2005 er der fastsat generelle bestemmelser om foderstofhygiejne og betingelser og ordninger, der skal sikre, at de forarbejdningsbetingelser, der skal minimere og imødegå potentielle farer, overholdes. Foderstofvirksomheder skal registreres hos eller godkendes af den kompetente myndighed. Desuden har foderstofvirksomhedsledere længere nede i foderstofkæden pligt til at kun at tilvejebringe foder fra virksomheder, der er registreret eller godkendt.
(2)
I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2009 af 13. juli 2009 om markedsføring og anvendelse af foder (2) skal foder, der markedsføres, være sikkert og være mærket udtrykkeligt med den pågældende fodertype. Kommissionens forordning (EU) nr. 575/2011 af 16. juni 2011 om fortegnelsen over fodermidler (3) indeholder endvidere en liste med nærmere beskrivelser af specifikke fodermidler, som skal anvendes i mærkningsøjemed.
(3)
Samspillet mellem disse bestemmelser forventes at sikre sporbarhed og et højt forbrugerbeskyttelsesniveau i hele foderstof- og fødevarekæden.
(4)
Offentlig kontrol og kontrol foretaget af foderstofvirksomhedsledere har vist, at visse olier og fedtstoffer og produkter afledt heraf, som ikke er bestemt til foderbrug, er blevet anvendt som fodermidler, hvilket har medført, at der har været foder med et større indhold af dioxin end tilladt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer (4). Fødevarer afledt af dyr, der har fået forurenet foder, kan derfor udgøre en folkesundhedsrisiko. Dertil kommer, at der kan forekomme økonomiske tab som følge af tilbagetrækning af forurenede foderstoffer og fødevarer fra markedet.
(5)
For at styrke foderhygiejnen, uden at medlemsstaternes beføjelser i medfør af artikel 10, nr. 2), i forordning (EF) nr. 183/2005 derved indskrænkes, bør virksomheder, som videreforarbejder rå vegetabilske olier, som fremstiller produkter afledt af vegetabilske olier, og som blander fedtstoffer, være omfattet af et krav om godkendelse i henhold til nævnte forordning, hvis de pågældende produkter er bestemt til brug i foder.
(6)
Der bør derfor fastsættes særlige krav vedrørende fremstilling, mærkning, opbevaring og transport af sådanne fodermidler for at tage hensyn til erfaringerne fra anvendelsen af HACCP-baserede systemer (HACCP = Hazard analysis and critical control points).
(7)
En styrket dioxinovervågning ville gøre det lettere at opdage manglende overholdelse af foderstoflovgivningen og at håndhæve den. Det er nødvendigt at gøre det til en forpligtelse for foderstofvirksomhedslederne at teste fedtstoffer, olier og produkter afledt heraf for dioxin og dioxinlignende PCB'er for at mindske risikoen for, at forurenede produkter kommer ind i fødevarekæden, og for at understøtte strategien om at mindske EU-borgernes eksponering for dioxin. Overvågningsplanen bør udarbejdes på grundlag af risikoen for dioxinforurening. Det er foderstofvirksomhedslederne, der har ansvaret for at markedsføre sikre foderstoffer. Alle udgifter til analyser bør derfor påhvile dem. Nærmere bestemmelser om prøveudtagning og analyse, som ikke er fastsat i denne forordning, bør fortsat høre under medlemsstaternes kompetence. Medlemsstaterne opfordres endvidere til at fokusere på kontrol af foderstofvirksomhedsledere, som ikke er omfattet af dioxinovervågningen, men som tilvejebringer de nævnte produkter.
(8)
Det obligatoriske risikobaserede overvågningssystem må ikke berøre foderstofvirksomhedslederens pligt til at overholde bestemmelserne i EU-lovgivningen om foderstofhygiejne. Det bør integreres i god hygiejnepraksis og det HACCP-baserede system. Dette bør verificeres af den kompetente myndighed som led i godkendelsen af foderstofvirksomhedslederen. Ved virksomhedslederens jævnlige gennemgang af egen risikovurdering bør resultaterne fra dioxinovervågningen tages i betragtning.
(9)
Laboratorier, der foretager dioxinanalyser, bør være forpligtet til at indberette resultater, der overskrider de tilladte maksimalgrænseværdier fastsat i direktiv 2002/32/EF, ikke blot til foderstofvirksomhedslederen, men også til den kompetente myndighed, for at øge gennemsigtigheden; denne forpligtelse fritager dog ikke foderstofvirksomhedslederen fra pligten til at orientere den kompetente myndighed.
(10)
For at efterprøve effektiviteten af bestemmelserne om den obligatoriske dioxinovervågning og integrationen af den i foderstofvirksomhedsledernes HACCP-system bør bestemmelserne tages op til revision efter to år.
(11)
De kompetente myndigheder og foderstofvirksomhedslederne bør have tilstrækkelig tid til, at de har mulighed for at tilpasse sig til denne forordnings bestemmelser.
(12)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag II til forordning (EF) nr. 183/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 16. september 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. marts 2012.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 225/2012
ze dne 15. března 2012,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005, pokud jde o schvalování provozů, které uvádějí na trh výrobky získané z rostlinných olejů a směsné tuky k použití v krmivech, a pokud jde o zvláštní požadavky na výrobu, skladování a přepravu olejů, tuků a výrobků z nich získaných a na zkoušení obsahu dioxinů v nich
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005 ze dne 12. ledna 2005, kterým se stanoví požadavky na hygienu krmiv (1), a zejména na čl. 27 písm. b) a f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 183/2005 stanoví obecná pravidla pro hygienu krmiv a další podmínky a postupy, aby bylo zajištěno, že budou dodržovány podmínky zpracování, které mají minimalizovat a kontrolovat potenciální nebezpečí. Provozy krmivářských podniků musí být registrovány nebo schváleny příslušným orgánem. Provozovatelé krmivářských podniků z nižších článků krmivového řetězce jsou navíc povinni odebírat krmivo pouze z registrovaných nebo schválených provozů.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009 ze dne 13. července 2009 o uvádění na trh a používání krmiv (2) požaduje, aby krmiva uváděná na trh byla bezpečná a aby příslušný druh krmiva byl výslovně uveden v označení. Nařízení Komise (EU) č. 575/2011 ze dne 16. června 2011 o Katalogu pro krmné suroviny (3) navíc pro účely označování uvádí podrobný popis vybraných krmných surovin.
(3)
Souhra těchto požadavků by měla zajistit dohledatelnost a vysokou úroveň ochrany spotřebitele v celém krmivovém a potravinovém řetězci.
(4)
Úřední kontroly a kontroly provedené provozovateli krmivářských podniků ukázaly, že některé oleje, tuky a výrobky z nich získané, které nebyly určeny k použití v krmivech, byly použity jako krmné suroviny, a v důsledku toho byly v některých krmivech překročeny maximální obsahy dioxinů stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (4). Potraviny získané ze zvířat krmených kontaminovaným krmivem mohou tudíž představovat riziko pro veřejné zdraví. Stažení kontaminovaných krmiv a potravin z trhu navíc může zapříčinit finanční ztráty.
(5)
V zájmu zvýšení hygieny krmiv a aniž je dotčena pravomoc členských států stanovená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 183/2005, by měly být schvalovány v souladu s uvedeným nařízením provozy, kde se dále zpracovávají surové rostlinné oleje, vyrábějí se výrobky získané z olejů rostlinného původu a mísí se tuky, pokud jsou tyto výrobky určeny k použití v krmivech.
(6)
Měly by být stanoveny zvláštní požadavky na výrobu, označování, skladování a přepravu uvedených krmných surovin, jež zohlední zkušenosti získané z uplatňování systémů založených na analýze nebezpečí a kritických kontrolních bodů (HACCP).
(7)
Posílené monitorování dioxinů by usnadnilo odhalení případů nedodržování pravidel a napomohlo by při vymáhání právních předpisů o krmivech. Je nutné provozovatelům krmivářských podniků uložit povinnost provádět u tuků, olejů a výrobků z nich získaných zkoušky na obsah dioxinů a PCB s dioxinovým efektem, aby se snížilo riziko, že se kontaminované výrobky dostanou do potravinového řetězce, a podpořila se tak strategie snižování expozice občanů EU dioxinům. Riziko kontaminace dioxiny by mělo být základem pro vypracování plánu monitorování. Za to, že se na trh uvádějí bezpečná krmiva, odpovídají provozovatelé krmivářských podniků. Náklady na laboratorní zkoušení by tudíž měli nést v plném rozsahu. Podrobná ustanovení o odběru vzorků a laboratorním zkoušení, která nejsou obsažena v tomto nařízení, by měla být ponechána v pravomoci členských států. Členské státy se navíc vyzývají, aby se zaměřily na kontrolu provozovatelů krmivářských podniků, na které se sice monitorování dioxinů nevztahuje, ale které využívají výše uvedené výrobky.
(8)
Systém povinného monitorování na základě rizika nesmí ovlivnit povinnost provozovatelů krmivářských podniků splnit požadavky právních předpisů Unie týkajících se hygieny krmiv. Měl by být začleněn do správné hygienické praxe a systému založeného na HACCP. Toto by měl v souvislosti s udělováním schválení provozovateli krmivářského podniku ověřit příslušný orgán. Přezkum vlastního posouzení rizik, který provozovatel pravidelně provádí, by měl výsledky monitorování dioxinů zohlednit.
(9)
V zájmu větší transparentnosti je třeba, aby laboratoře, které provádějí zkoušku na obsah dioxinů, byly povinny informovat o výsledcích, jež překročí maximální povolené obsahy stanovené ve směrnici 2002/32/ES, nejen provozovatele krmivářského podniku, ale také příslušný orgán; provozovatel krmivářského podniku tím není zproštěn povinnosti informovat příslušný orgán.
(10)
Je třeba stanovit, aby byl po dvou letech proveden přezkum s cílem prověřit účinnost ustanovení o povinném monitorování dioxinů a jeho začlenění do systémů HACCP provozovatelů krmivářských podniků.
(11)
Příslušným orgánům a provozovatelům krmivářských podniků je třeba poskytnout dostatečnou dobu na to, aby měli možnost přizpůsobit se ustanovením tohoto nařízení.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 183/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 16. září 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. března 2012.