KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1169/2010
af 10. december 2010
om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedsgodkendelser
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (1), særlig artikel 6, stk. 1,
under henvisning til Det Europæiske Jernbaneagenturs henstilling ERA/REC/SAF/09-2009 om fælles sikkerhedsmetoder, der blev afgivet til Kommissionen den 18. september 2009, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Målet med den fælles sikkerhedsmetode, der skal indføres, er at opstille rammer for de nationale sikkerhedsmyndigheder med henblik på at harmonisere kriterierne for deres beslutningstagning i hele Unionen i overensstemmelse med artikel 17, stk. 4, i direktiv 2004/49/EF. Således kan de nationale sikkerhedsmyndigheder foretage en ensartet vurdering af overholdelsen af kravene.
(2)
Den fælles sikkerhedsmetode bør omfatte alle de harmoniserede krav og vurderingsmetoder, så de nationale sikkerhedsmyndigheder kan udstede en sikkerhedsgodkendelse til infrastrukturforvalteren, der dækker sikkerhedsledelsessystemets overordnede tilstrækkelighed og alle netspecifikke godkendelser. Det er endvidere sandsynligt, at infrastrukturforvalteren vil ansøge om den netspecifikke del af godkendelsen samtidig med ansøgningen om en generel godkendelse baseret på sikkerhedsledelsessystemet.
(3)
De nationale sikkerhedsmyndigheder vurderer en infrastrukturforvalters evne til at overholde de nødvendige krave til almindelig drift og til det særlige net, for hvilket jernbanevirksomheden søger om godkendelse, ved at vurdere det samlede sikkerhedsledelsessystem.
(4)
Hver national sikkerhedsmyndighed bør oprette ordninger med henblik på at undersøge, om de resultater, der er angivet i ansøgningen om godkendelse, afspejler sig i driften efter udstedelsen af godkendelsen, og om alle nødvendige krav fortsat opfyldes som omhandlet i artikel 16, stk. 2, litra f), og artikel 17, stk. 2, i direktiv 2004/49/EF. Dette forudsætter derfor, at der oprettes en ordning for tilsyn med forholdene efter udstedelsen af godkendelsen, der er baseret på grundlæggende nøgleprincipper, så det sikres, at de nationale sikkerhedsmyndigheders tilgang i medlemsstaterne er ensartet.
(5)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalget som omhandlet i artikel 27, stk. 1, i direktiv 2004/49/EF -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af sikkerhedsgodkendelser i henhold til artikel 6, stk. 3, litra b), i direktiv 2004/49/EF.
Den fælles sikkerhedsmetode omfatter:
a)
en procedure og kriterier til brug ved vurderinger af infrastrukturforvalternes ansøgninger om sikkerhedsgodkendelser i henhold til artikel 11, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 2004/49/EF, jf. bilag I og II til nærværende forordning
b)
principper for tilsynet med overholdelsen af kravene i direktiv 2004/49/EF, efter at den nationale sikkerhedsmyndighed har udstedt godkendelsen, jf. bilag III til nærværende forordning.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
»tilsyn«: den ordning, der oprettes af den nationale sikkerhedsmyndighed med henblik på at kontrollere sikkerhedspræstationerne, efter at den har udstedt en sikkerhedsgodkendelse.
Artikel 3
Procedurer for vurdering af ansøgninger
1. Når de nationale sikkerhedsmyndigheder behandler ansøgninger om sikkerhedsgodkendelser, der indsendes efter nærværende forordnings ikrafttræden, skal de anvende den procedure, der er fastsat i bilag I til nærværende forordning, når de vurderer overensstemmelsen med kravene i direktiv 2004/49/EF. De nationale sikkerhedsmyndigheder skal også anvende de kriterier til vurdering, der er fastsat i bilag II til nærværende forordning.
2. Under vurderingen kan de nationale sikkerhedsmyndigheder godtage, at ansøgerne forpligter sig til at foretage risikoforvaltningen ved at indgå kontrakter med tredjeparter. Kontrakterne skal også specificere den udveksling af oplysninger, der er nødvendig for at sikre en sikker drift af køretøjerne, navnlig på områder relateret til vedligeholdelse.
3. Det antages, at produkter eller tjenester, som kontrahenterne eller leverandørerne leverer eller yder til infrastrukturforvalterne, lever op til sikkerhedskravene, hvis kontrahenterne, leverandørerne eller produkterne i forbindelse med en sådan levering eller ydelse er certificeret i overensstemmelse med de relevante certificeringsordninger, der er oprettet i medfør af EU-lovgivningen.
Artikel 4
Tilsyn
Efter udstedelsen af sikkerhedsgodkendelser skal de nationale sikkerhedsmyndigheder føre tilsyn med, at infrastrukturforvalternes sikkerhedsledelsesystemer fortsat anvendes, og de skal anvende de principper for tilsyn, der er fastsat i bilag III.
Artikel 5
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. december 2010.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1169/2010
ze dne 10. prosince 2010
o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání schválení z hlediska bezpečnosti železnic
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (směrnice o bezpečnosti železnic) (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na doporučení Evropské agentury pro železnice ERA/REC/SAF/09-2009 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody doručené Komisi dne 18. září 2009,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Účelem zakotvení společné bezpečnostní metody (CSM) je vytvořit rámec pro vnitrostátní bezpečnostní orgány (vnitrostátní bezpečnostní orgány) s cílem harmonizovat jejich rozhodovací kritéria v celé Unii v souladu s čl. 17 odst. 4 směrnice 2004/49/ES. Metoda by měla umožnit vnitrostátním bezpečnostním orgánům posoudit shodu s požadavky jednotným způsobem.
(2)
Metoda CSM by měla zahrnovat všechny harmonizované požadavky a metody hodnocení, aby umožnila vnitrostátním bezpečnostním orgánům vydat provozovateli infrastruktury schválení z hlediska bezpečnosti, jež se týká přiměřenosti systému zajišťování bezpečnosti obecně, a jakékoliv schválení, které se týká sítě. Je rovněž pravděpodobné, že provozovatel infrastruktury požádá o část schválení, která se týká sítě, ve stejnou dobu, kdy na základě svého systému zajišťování bezpečnosti požádá o obecné schválení.
(3)
Vnitrostátní bezpečnostní orgány posuzují schopnost provozovatele infrastruktury dodržet veškeré požadavky nezbytné pro provoz obecně a pro provoz v konkrétní síti, na kterou se jím požadované schválení vztahuje, posouzením jeho systému zajišťování bezpečnosti na globální úrovni.
(4)
Jednotlivé vnitrostátní bezpečnostní orgány by měly zavést opatření, aby mohly přezkoumat, zda výsledky popsané v žádosti o schválení z hlediska bezpečnosti jsou po udělení schválení v praxi plněny a zda jsou průběžně dodržovány všechny nezbytné požadavky, jak je stanoveno v čl. 16 odst. 2 písm. f) a čl. 17 odst. 2 směrnice 2004/49/ES. Za účelem zaručení harmonizovaného přístupu vnitrostátních bezpečnostních orgánů v jednotlivých členských státech je třeba vyvinout režim dozoru po udělení schválení založený na klíčových základních zásadách.
(5)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru uvedeném v čl. 27 odst. 1 směrnice 2004/49/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společnou bezpečnostní metodu (CSM) pro posuzování shody s požadavky pro získání schválení z hlediska bezpečnosti podle čl. 6 odst. 3 písm. b) směrnice 2004/49/ES.
Metoda CSM zahrnuje:
a)
postupy a kritéria pro posuzování žádostí o schválení z hlediska bezpečnosti podaných provozovateli infrastruktury podle čl. 11 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 2004/49/ES o bezpečnosti železnic, jež jsou stanoveny v příloze I a II tohoto nařízení;
b)
zásady pro dozor nad dodržováním požadavků směrnice 2004/49/ES poté, co vnitrostátní bezpečnostní orgán udělí schválení, jež jsou stanoveny v příloze III tohoto nařízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
„dozorem“ se rozumí opatření zavedená vnitrostátním bezpečnostním orgánem za účelem kontroly výkonu v oblasti bezpečnosti poté, co udělil schválení z hlediska bezpečnosti.
Článek 3
Postupy pro posuzování žádostí
1. Při zkoumání žádostí o schválení z hlediska bezpečnosti podaných po vstupu tohoto nařízení v platnost uplatní vnitrostátní bezpečnostní orgány pro posuzování jejich shody s požadavky stanovenými ve směrnici 2004/49/ES postup stanovený v příloze I tohoto nařízení. Vnitrostátní bezpečnostní orgány rovněž použijí kritéria pro posuzování shody stanovená v příloze II tohoto nařízení.
2. Při posuzování mohou vnitrostátní bezpečnostní orgány přijímat závazky žadatelů k řízení rizik na základě smluv uzavřených s třetími stranami. Tyto smlouvy musí rovněž upřesnit způsob výměny informací potřebných k zajištění bezpečného provozu vozidel, zejména v oblastech týkajících se zajišťování údržby.
3. Má se za to, že výrobky či služby poskytované provozovatelům infrastruktury smluvními subjekty či dodavateli odpovídají bezpečnostním požadavkům, mají-li tyto smluvní subjekty, dodavatelé či výrobky k poskytování uvedených výrobků a služeb osvědčení vydaná v souladu s příslušnými systémy udělování osvědčení vytvořenými v souladu s správními předpisy Unie.
Článek 4
Dozor
Po udělení schválení z hlediska bezpečnosti dohlíží vnitrostátní bezpečnostní orgány na to, aby provozovatelé infrastruktury průběžně uplatňovali svůj systém zajišťování bezpečnosti, a uplatňují zásady dozoru stanovené v příloze III.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. prosince 2010.