KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 20. maj 2011
om, at udvinding af bituminøse kul i Tjekkiet ikke er omfattet af artikel 30, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester
(meddelt under nummer K(2011) 3406)
(Kun den tjekkiske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2011/306/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (1), særlig artikel 30, stk. 4 og 6, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFREMSTILLING
(1)
Den 22. november 2010 modtog Kommissionen en e-mail fra Tjekkiet med en anmodning i henhold til artikel 30, stk. 4, i direktiv 2004/17/EF om, at udvinding af bituminøse kul i Tjekkiet fritages fra anvendelsen af bestemmelserne i direktiv 2004/17/EF. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger pr. e-mail af 21. januar 2011. De tjekkiske myndigheder svarede på anmodningen om oplysninger pr. e-mail af 9. februar 2011.
(2)
Anmodningen var ledsaget af en skrivelse fra en uafhængig national myndighed (Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, det tjekkiske konkurrencebeskyttelseskontor) i form af en foreløbig udtalelse dateret den 7. november 2008. Det tjekkiske konkurrencebeskyttelseskontor analyserede betingelserne for adgang til det relevante marked og fandt, at der er fri adgang. Det fremgår dog ikke af udtalelsen, at de øvrige betingelser om, at udvinding af bituminøse kul i Tjekkiet skal være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, også er opfyldt
(3)
Den eneste virksomhed, som beskæftiger sig med udvinding af bituminøse kul i Tjekkiet, er virksomheden OKD a.s., som er en privat virksomhed, der er 100 % ejet af et privat nederlandsk holdingselskab - New World Resources (NWR).
II. RETSGRUNDLAG
(4)
I artikel 30 i direktiv 2004/17/EF er det fastlagt, at kontrakter, der indgås med henblik på at muliggøre udførelse af en af de aktiviteter, der er omhandlet i direktivet, ikke er underlagt dette direktiv, hvis den pågældende aktivitet i den medlemsstat, hvor den udøves, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår på markeder, hvortil adgangen er fri. Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, afgøres på grundlag af objektive kriterier under hensyntagen til den pågældende sektors særlige kendetegn. Adgangen til et marked betragtes som fri, hvis medlemsstaten har gennemført og anvender den relevante EU-lovgivning om åbning af en given sektor eller en del heraf. Lovgivningen er opført på listen i bilag XI til direktiv 2004/17/EF. Hvad angår efterforskning eller udvinding af kul eller andet fast brændsel, er der dog ikke opført relevant lovgivning i bilag XI, som liberaliserer denne sektor. Følgelig foreligger der ikke en formodning om fri adgang til markedet, og det skal påvises, at der retligt og faktisk er fri adgang til det pågældende marked.
(5)
En undersøgelse af de retlige bestemmelser, der finder anvendelse på udstedelse af licenser til minedrift i Tjekkiet, viser, at licenserne på nuværende tidspunkt udstedes uden forskelsbehandling på grundlag af en vurdering af ansøgerens faglige kvalifikationer og tekniske og finansielle evne til at udføre arbejdet. I forbindelse med denne afgørelse kan det anses, at der retligt er fri adgang til at opnå en licens til minedrift.
(6)
Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, bør bedømmes på grundlag af forskellige indikatorer, hvoraf ingen nødvendigvis er afgørende i sig selv. Hvad angår de markeder, der er omfattet af denne afgørelse, er hovedaktørernes samlede markedsandel på et givet marked et af de kriterier, som bør tages i betragtning (2). Et andet kriterium er koncentrationsgraden på disse markeder. På grund af de særlige kendetegn ved markederne bør der også tages hensyn til andre kriterier som f.eks. omfanget af leverandørskift blandt kunderne.
(7)
Nærværende afgørelse indskrænker ikke anvendelsen af konkurrencereglerne.
III. VURDERING
(8)
Tjekkiets anmodning vedrører udvinding af bituminøse kul i Tjekkiet.
(9)
Den tjekkiske anmodning dækker det såkaldte »primære marked for bituminøse kul« omfattende produktion af bituminøse kul og engroshandel med kul (3). I forbindelse med konkurrencen på markedet for produktion af bituminøse kul skal der tages hensyn til sammenhængen mellem produktion og første salg/engroshandel med de bituminøse kul, der udvindes. Denne definition er også i overensstemmelse med tidligere kommissionsbeslutninger (4) omhandlende udnyttelse af andre typer brændstoffer.
(10)
Den kemiske sammensætning og kvalitet af det bituminøse kul, der udvindes, er forskellig alt afhængigt af geologiske forhold for de individuelle lag, hvori der udvindes. Det bituminøse kul kan opdeles i kul egnet til forkoksning (coal suitable for coking (»CSFC«)) og dampkul (steam coal (»SC«)). Selv om de to typer bituminøse kul udvindes på samme måde og ved hjælp af de samme teknologier, har de dog helt forskellige anvendelsesformål og forskellige kundeunderlag. Priserne er forskellige, og produkterne er ikke indbyrdes substituerbare.
(11)
CSFC defineres som bituminøse kul af en kvalitet, der muliggør produktion af koks i højovne, og anvendes ikke direkte til opvarmning eller energiproduktion. CSFC købes udelukkende af virksomheder, der producerer koks. CSFC er den eneste råvare til koksproduktion og har reelt ingen andre anvendelsesformål. CSFC kan ikke erstattes med dampkul.
(12)
SC er det kul, der ikke er egnet til kokskul. SC anvendes i kraftværker til produktion af elektricitet, varme og teknologisk damp samt i produktionsprocessen i industrianlæg som f.eks. sukkerraffinaderier, teglværker, cementfabrikker og kalkbrænderier, papirfabrikker osv. SC kan erstattes med CSFC, men dette ville ikke være økonomisk rentabelt.
(13)
CSFC kan underopdeles i kategorier alt afhængig af kvaliteten. CSFC, der betegnes som hårdt kokskul, er af den bedste kvalitet, mens CSFC af en ringere kvalitet betegnes som henholdsvis halvhårdt kokskul og halvblødt kokskul. Markedet for de individuelle typer CSFC er dog ikke opdelt, og der vil heller ikke blive foretaget en sådan opdeling i forbindelse med den vurdering, der foretages inden for rammerne af nærværende afgørelse.
(14)
I betragtning af de kendsgerninger, der er beskrevet ovenfor, betragtes markedet for henholdsvis CSFC og SC som separate markeder, og de to produkttyper bør derfor undersøges separat, når det skal vurderes, om betingelserne i artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF er opfyldt.
(15)
Ifølge den tjekkiske anmodning er det relevante geografiske marked større end det nationale område og omfatter for CSFC's vedkommende Tjekkiet, Slovakiet, Østrig, Polen og Ungarn. For SC's vedkommende mener ansøgeren, at det geografiske marked bør defineres som Tjekkiet, Slovakiet, Østrig, Polen, Ungarn og Tyskland. Det anføres, at den vigtigste årsag til denne markedsdefinition er den betydelige grænseoverskridende levering mellem landene, mulighederne for leverandørskift blandt kunderne og fraværet af administrative hindringer (toldbarrierer, kvoter osv.).
(16)
Det fremgår af ansøgningen (5), at Tjekkiet er nettoeksportør af både CSFC og SC. I 2009 eksporterede Tjekkiet 3 581 000 ton CSFC og 2 389 000 ton SC (6), hvilket henholdsvis udgør ca. 61 % og ca. 47 % af den interne produktion. Samme år var importen til Tjekkiet på henholdsvis 771 000 ton CSFC og 954 000 ton SC, hvilket udgør henholdsvis 13 % og 19 % af den interne produktion (7), og den vigtigste kilde til denne import var Polen. Importen fra Polen udgjorde rent faktisk ca. 90 % af den samlede import af CSFC og 80 % af den samlede import af SC.
(17)
Selv om ansøgeren anfører, at det kul, der produceres af OKD i Tjekkiet - uanset om der er tale om CSFC eller SC - er konkurrencedygtigt i en radius på 500 km, bemærkes det, at OKD's kunder befinder sig inden for en radius på ca. 350 km fra produktionsstedet for kullet, dvs. Ostrava.
(18)
Hvad angår CSFC-salget har OKD en betydningsfuld kunde i Slovakiet, som i henholdsvis 2007 og 2009 købte ca. 26 % og ca. 30 % af OKD's produktion, og en anden betydningsfuld kunde i Østrig, som i henholdsvis 2007 og 2009 købte 13 % og 19 % af OKD's produktion. Blandt sine vigtigste kunder uden for Tjekkiet anfører ansøgeren en virksomhed i Polen, som dog kun købte ca. 8 % af OKD's produktion.
(19)
Hvad angår SC-salget, anfører OKD ud over de tjekkiske kunder en betydningsfuld kunde i Østrig, som i henholdsvis 2007 og 2009 tegnede sig for ca. 12 % og ca. 21 % af OKD's salg, og en kunde i Tyskland, som i henholdsvis 2007 og 2009 tegnede sig for ca. 5 % og ca. 3 % af OKD's salg.
(20)
Ifølge ansøgningen er de tre største konkurrenter præget af en høj koncentrationsgrad (8), og dette kan - både for SC og CSFC - rent faktisk konstateres på alle de nationale markeder, hvis de betragtes separat. Ansøgeren anerkender også, at langt den overvejende del af det kul, der udvindes, forbruges på det lokale marked (9), og dette bekræftes i alle de lande i det geografiske område, som ansøgningen omhandler, og som producerer bituminøse kul (Tjekkiet, Polen og Tyskland).
(21)
I henhold til Kommissionens meddelelse om afgrænsning af det relevante marked (10) omfatter det relevante geografiske marked det område, hvor konkurrencevilkårene er tilstrækkeligt ensartede og kan udskilles i tilstrækkelig grad fra vilkårene i andre områder. Det er værd at bemærke, at der importeres kul ad søvejen til kystområderne i Centraleuropa (navnlig den nordlige del af Tyskland og Polen), og bl.a. fordi søfragtraterne er betydeligt lavere end landfragtraterne, kan konkurrencevilkårene være anderledes i disse områder (11).
(22)
Det fremgår af ansøgningen, at forsyningssikkerheden og kontraktens varighed (12) er betydningsfulde faktorer ved fastsættelsen af prisen for kul, og at der normalt anvendes langtidskontrakter vedrørende levering af både SC- og CSFC-kul.
(23)
De tjekkiske købere af bituminøse kul køber hos OKD eller hos polske virksomheder i små mængder. Importen fra andre lande er stadig ubetydelig, om end den er stigende (13).
(24)
I betragtning af de kendsgerninger, der er beskrevet ovenfor, betragtes det geografiske marked for henholdsvis CSFC og SC som begrænset til Tjekkiet og Polen, når det skal vurderes, om betingelserne i artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF er opfyldt. På grund af ovennævnte forskelle mellem de regioner, der let kan modtage kulforsyninger ad søvejen, og de regioner, der ligger for langt fra kysten, kan markedet eventuelt være endnu mindre og kun omfatte Tjekkiet og den sydlige del af Polen. Det er dog ikke nødvendigt at besvare dette spørgsmål, da definitionen med et større marked er mere gunstig for ansøgeren. Analysen giver samme resultat uanset markedsdefinitionen.
(25)
Hvad angår udvinding af bituminøse kul konkluderes det, at en af indikatorerne for omfanget af konkurrencen på de nationale markeder er den markedsandel, som de tre største producenter råder over.
(26)
OKD og to polske leverandører af CSFC er langt de vigtigste leverandører på det relevante geografiske marked. OKD er den største leverandør af CSFC i Tjekkiet (en markedsandel på 75,5 % i Tjekkiet i 2008). De to polske leverandører af CSFC er de største leverandører i Polen (en markedsandel på henholdsvis 60,2 % og 19,3 % i Polen i 2008). På det geografiske marked omfattende Tjekkiet og Polen var de tre største producenters samlede markedsandel på ca. 93 % i 2008. Det er også værd at bemærke, at OKD's største konkurrent alene tegner sig for en markedsandel på ca. 49 %.
(27)
Selv hvis markedet er større og omfatter Tjekkiet, Slovakiet, Østrig, Polen og Ungarn, som ansøgeren hævder, vil de tre største konkurrenters samlede markedsandel stadig være meget stor (91,3 % i 2005, 87,7 % i 2006, 85 % i 2007 og 86,6 % i 2008 (14)), og det fremgår således, at der ikke er tilstrækkelig konkurrence på CSFC-markedet.
(28)
Som anført i betragtning 22 spiller forsyningssikkerheden en væsentlig rolle for kontraktforholdene. Ansøgerens oplysninger om leverandørskift blandt CSFC-kunderne viser, at leverandørskift stort set ikke forekommer på dette marked. Kontrakterne vedrørende levering af CSFC er langtidskontrakter, og der er ikke forelagt dokumentation for, at nogen af OKD's kunder har skiftet til andre leverandører. Følgelig kan det ikke antages, at en CSFC-kunde ville være villig til eller for den sags skyld i stand til let at skifte leverandør i tilfælde af små, men mærkbare prisstigninger fra OKD's side.
(29)
OKD og to polske leverandører af SC er langt de vigtigste SC-producenter på det relevante geografiske marked. OKD er den største leverandør af SC i Tjekkiet (en markedsandel på 61,6 % i Tjekkiet i 2008). De to polske leverandører af SC er de største leverandører i Polen (en markedsandel på henholdsvis 52,5 % og 17,7 % i Polen i 2008). På det geografiske marked omfattende Tjekkiet og Polen var de tre største producenters samlede markedsandel på ca. 72 % i 2008. Det er også værd at bemærke, at OKD's største konkurrent alene tegnede sig for en markedsandel på ca. 50 % på det geografiske marked omfattende Tjekkiet og Polen.
(30)
På alle tre geografiske markeder for SC, der er omhandlet i betragtning 29 (Tjekkiet alene, Polen alene og et geografisk marked omfattende begge lande), findes der en virksomhed, som alene har en markedsandel på ca. 50 % eller derover. I denne forbindelse henvises der derfor til fast retspraksis (15), ifølge hvilken »store markedsandele i sig selv, medmindre der foreligger usædvanlige omstændigheder, udgør et bevis for, at der foreligger en dominerende stilling. Dette er tilfældet med hensyn til en markedsandel på 50 %«.
(31)
Selv hvis markedet er større end det nationale marked og omfatter Tjekkiet, Slovakiet, Østrig, Polen, Ungarn og Tyskland, som ansøgeren hævder, vil de tre største konkurrenters samlede markedsandel stadig være relativt stor (62,7 % i 2005, 60,2 % i 2006, 56,9 % i 2007 og 57,3 % i 2008 (16)).
(32)
Som det er tilfældet for CSFC, spiller forsyningssikkerheden for SC en væsentlig rolle for kontraktforholdene. Ansøgerens oplysninger om leverandørskift blandt kunderne viser, at en række af OKD's SC-kunder visse år fravalgte OKD som leverandør, eller at visse etårige kontrakter eller spotkontrakter ikke blev fornyet. Da ansøgeren ikke som ønsket forelagde oplysninger om de pågældende mængder eller deres andel af OKD's samlede produktion, vil det være vanskeligt at konkludere, at det vil være let for OKD's kunder at skifte leverandør i tilfælde af små, men mærkbare prisstigninger fra OKD's side.
IV. KONKLUSIONER
(33)
Situationen med hensyn til udvinding af bituminøse kul i Tjekkiet kan derfor kort gengives som følger: For så vidt angår både SC og CSFC, tegner de tre største konkurrenter på det geografiske marked, som defineret i denne afgørelse, sig for en stor markedsandel, men hvad vigtigere er, tegner den største producent sig alene for en markedsandel på næsten 50 %, og markederne bør derfor betragtes som værende præget af en høj koncentrationsgrad, og langt størstedelen af det kul, der udvindes, forbruges på det lokale marked, jf. betragtning 20. Oplysningerne om hyppigheden af leverandørskift underbygger ikke konklusionen om, at købere af bituminøse kul vil have viljen til eller muligheden for problemløst at skifte leverandør i tilfælde af små, men mærkbare prisstigninger.
(34)
Ansøgeren anerkendte ligeledes, at det ikke er realistisk, at en anden virksomhed trænger ind på det tjekkiske marked, og dette er da heller ikke sket de seneste fem år, fordi det ikke er rentabelt at udvinde bituminøse kul andre steder end de steder, der allerede udnyttes (dvs. de steder, der udnyttes af OKD) (17). Det samme gælder for udbuddet af kul, hvor ansøgeren anfører, at han ikke er bekendt med, at der skulle være andre større aktører på det tjekkiske marked, og de fleste af de store engroskunder indgik langtidskontrakter (18).
(35)
De forhold, der er gennemgået i betragtning 8 til 34, bør føre til den konklusion, at markedet for udvinding af bituminøse kul, herunder både CSFC og SC, i den nuværende situation ikke er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår i Tjekkiet. Derfor finder artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF ikke anvendelse på kontrakter, hvis formål er at udøve disse aktiviteter i Tjekkiet. Direktiv 2004/17/EF finder følgelig fortsat anvendelse, når ordregivere indgår kontrakter, der har til formål at muliggøre udvinding af bituminøse kul i Tjekkiet, eller når de afholder projektkonkurrencer med henblik på udøvelse af en sådan aktivitet i Tjekkiet.
(36)
Denne afgørelse bygger på den retlige og faktuelle situation i tidsrummet november 2010 til marts 2011, som den fremgår af de oplysninger, som er indgivet af Tjekkiet. Den kan ændres, hvis betydelige ændringer af de retlige og faktiske forhold medfører, at betingelserne for at anvende artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF bliver opfyldt.
(37)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Artikel 30, stk. 1, i direktiv 2004/17/EF finder ikke anvendelse på udvinding af bituminøse kul i Tjekkiet. Direktiv 2004/17/EF finder derfor fortsat anvendelse på kontrakter, der indgås af ordregivere med henblik på at muliggøre udførelse af sådanne aktiviteter i Tjekkiet.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Den Tjekkiske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. maj 2011.
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. května 2011,
kterým se stanoví, že čl. 30 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb není použitelný na těžbu černého uhlí v České republice
(oznámeno pod číslem K(2011) 3406)
(Pouze české znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/306/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), a zejména na čl. 30 odst. 4 a 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 22. listopadu 2010 obdržela Komise elektronickou poštou žádost České republiky podle čl. 30 odst. 4 směrnice 2004/17/ES o vynětí dobývání černého uhlí v České republice z použitelnosti ustanovení směrnice 2004/17/ES. Komise si dne 21. ledna 2011 vyžádala elektronickou poštou doplňující informace. Odpověď na žádost o informace byla českými orgány zaslána elektronickou poštou dne 9. února 2011.
(2)
Žádost byla doplněna dopisem nezávislého vnitrostátního orgánu (Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže) v podobě předběžného stanoviska ze dne 7. listopadu 2008. Český Úřad pro ochranu hospodářské soutěže analyzoval podmínky přístupu na relevantní trh a shledal, že přístup je neomezený. Ve stanovisku se však neuvádí, že byly splněny ostatní podmínky týkající se přímého vystavení hospodářské soutěži, pokud jde o dobývání černého uhlí v České republice.
(3)
Jediným subjektem, který v České republice těží černé uhlí, je společnost OKD a.s., což je soukromá společnost, již 100 % vlastní nizozemská soukromá holdingová společností New World Resources (NWR).
II. PRÁVNÍ RÁMEC
(4)
Článek 30 směrnice 2004/17/ES stanoví, že zakázky určené pro umožnění výkonu jedné z činností, na které se směrnice vztahuje, se touto směrnicí neřídí, pokud je daná činnost v členském státě, ve kterém je vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup. Přímé vystavení hospodářské soutěži se posuzuje na základě objektivních kritérií s přihlédnutím ke zvláštnostem dotyčného odvětví. Přístup na trh se považuje za neomezený, pokud členský stát provedl a uplatňuje příslušné právní předpisy EU k otevření daného odvětví nebo jeho části. Tyto právní předpisy jsou uvedeny v příloze XI směrnice 2004/17/ES. Pro průzkum ložisek uhlí a jiných pevných paliv a jejich těžbu však příloha XI neuvádí žádné příslušné právní předpisy, které by tento sektor liberalizovaly. Z toho vyplývá, že volný přístup na dotyčný trh nelze předpokládat, a je tedy nutno jej prokázat fakticky i právně.
(5)
Přezkum právních ustanovení upravujících vydávání povolení k těžbě v České republice ukazuje, že tato povolení jsou v současné době vydávána bez diskriminace, na základě posouzení odborné kvalifikace žadatele a technické a finanční způsobilosti k provádění těžebních prací. Pro účely tohoto rozhodnutí lze možnost získat povolení k těžbě považovat právně za neomezenou.
(6)
Přímé vystavení hospodářské soutěži by se mělo posoudit na základě různých ukazatelů, z nichž žádný není nutně sám o sobě rozhodující. Pokud jde o trhy dotčené tímto rozhodnutím, jedním kritériem, které by se mělo vzít v úvahu, je úhrnný podíl tří hlavních účastníků na daném trhu (2). Dalším kritériem je stupeň koncentrace na těchto trzích. Vzhledem k charakteristice daných trhů by měla být vzata v úvahu i další kritéria, jako je míra, v jaké zákazníci mění dodavatele.
(7)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže.
III. POSOUZENÍ
(8)
Žádost předložená Českou republikou se týká dobývání černého uhlí v České republice.
(9)
Česká žádost se týká tzv. „primárního trhu černého uhlí“, který zahrnuje produkci černého uhlí a velkoobchodní prodej uhlí (3). Při posuzování hospodářské soutěže na trhu v oblasti produkce černého uhlí je nutno zohlednit vazby mezi produkcí a prvním prodejem nebo velkoobchodním prodejem vytěženého černého uhlí. Tato definice je rovněž v souladu s předchozími rozhodnutími Komise (4) ohledně využívání jiných druhů paliv.
(10)
Vytěžené černé uhlí má různé chemické složení a jakost v závislosti na geologických podmínkách jednotlivých těžených slojí. Černé uhlí lze dělit na uhlí vhodné pro koksování (koksovatelné uhlí) a energetické uhlí. Ačkoli se tyto dva druhy černého uhlí těží stejným způsobem a za použití stejných technologií, mají zcela odlišné konečné užití a rozdílnou zákaznickou základnu. Jejich ceny se liší a tyto výrobky nejsou navzájem zaměnitelné.
(11)
Koksovatelné uhlí je definováno jako černé uhlí s kvalitou, která umožňuje výrobu koksu vhodného pro použití do vysokých pecí, a nepoužívá se k přímému vytápění nebo výrobě energie. Koksovatelné uhlí nakupují výhradně společnosti, které vyrábějí koks. Koksovatelné uhlí je jedinou surovinou pro výrobu koksu a nemá v podstatě žádné jiné využití. Koksovatelné uhlí nelze nahradit energetickým uhlím.
(12)
Energetické uhlí je uhlí, které nelze označit za koksovatelné uhlí. Energetické uhlí se používá v elektrárnách jako palivo pro výrobu elektřiny, tepla a technologické páry a rovněž při výrobním procesu v takových průmyslových závodech, jako jsou cukrovary, cihelny, cementárny a vápenky, papírny apod. Energetické uhlí lze nahradit koksovatelným uhlím, ale takové nahrazování by nebylo hospodářsky únosné.
(13)
Koksovatelné uhlí lze dále rozdělit do několika kategorií podle jeho jakosti. Nejkvalitnějším koksovatelným uhlím je tvrdé koksovatelné uhlí, po němž z hlediska jakosti následuje polotvrdé koksovatelné uhlí a dále poloměkké koksovatelné uhlí. Trh s jednotlivými druhy koksovatelného uhlí však není oddělený a pro účely posouzení v rámci tohoto rozhodnutí se mezi nimi nebude takto rozlišovat.
(14)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti a v souladu s žádostí se pro účely posouzení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES považují trh s koksovatelným uhlím a trh s energetickým uhlím za oddělené výrobkové trhy, a proto by se měly zkoumat odděleně.
(15)
Česká žádost vychází z toho, že relevantní zeměpisný trh by přesahoval české území a v případě koksovatelného uhlí by zahrnoval území České republiky, Slovenska, Rakouska, Polska a Maďarska. V případě energetického uhlí se žadatel domnívá, že zeměpisný trh by měl být vymezen jako trh, který zahrnuje území České republiky, Slovenska, Rakouska, Polska, Maďarska a Německa. Žadatel tvrdí, že hlavním důvodem pro toto vymezení trhu je významný objem vzájemných přeshraničních dodávek, dále skutečnost, že zákazníci mění dodavatele, a také neexistence správních překážek (celních překážek, kvót apod.).
(16)
Podle žádosti (5) je Česká republika čistým vývozcem koksovatelného i energetického uhlí. V roce 2009 vyvezla Česká republika 3 581 tisíc tun koksovatelného uhlí a 2 389 tisíc tun energetického uhlí (6), což činí přibližně 61 % a 47 % příslušných objemů domácí produkce. V tomtéž roce činil dovoz do České republiky 771 tisíc tun koksovatelného uhlí a 954 tisíc tun energetického uhlí, což představuje 13 % a 19 % příslušných objemů domácí produkce (7), přičemž tento dovoz pocházel hlavně z Polska. Dovoz z Polska ve skutečnosti činil přibližně 90 % celkového dovozu koksovatelného uhlí a 80 % celkového dovozu energetického uhlí.
(17)
Ačkoliv žadatel uvádí, že uhlí z produkce OKD v České republice - ať už koksovatelné nebo energetické - je konkurenceschopné do vzdálenosti 500 km, je třeba poznamenat, že zákazníci společnosti OKD se nacházejí v okruhu přibližně 350 km od místa produkce uhlí, kterým je Ostrava.
(18)
Pokud jde o prodej koksovatelného uhlí, OKD má jednoho významného zákazníka ve Slovenské republice, který koupil v roce 2007 asi 26 % a v roce 2009 30 % produkce OKD, a dalšího významného zákazníka v Rakousku, který koupil v roce 2007 13 % a v roce 2009 19 % produkce OKD. Žadatel mezi svými hlavními zákazníky mimo území České republiky rovněž uvádí jednu společnost v Polsku, ale její nákupy představují pouze asi 8 % produkce OKD.
(19)
Pokud jde o prodej energetického uhlí, kromě českých zákazníků uvádí OKD jednoho významného zákazníka v Rakousku, na kterého připadlo v roce 2007 asi 12 % a v roce 2009 21% odbytu společností OKD, a jednoho zákazníka v Německu, na kterého připadlo v roce 2007 5 % a v roce 2009 3 % odbytu energetického uhlí.
(20)
Podle žádosti existuje „vysoká koncentrace tří největších soutěžitelů“ (8), což lze skutečně pozorovat na všech vnitrostátních trzích posuzovaných odděleně, a to jak pokud jde o energetické uhlí, tak i pokud jde o koksovatelné uhlí. Žadatel rovněž připouští, že „naprostá většina vytěženého uhlí je spotřebována na domácím trhu“ (9), což se potvrzuje ve všech zemích produkujících černé uhlí, jež tvoří zeměpisnou oblast, která je v žádosti brána v úvahu (v České republice, Polsku, Německu).
(21)
Podle sdělení Komise o definici relevantního trhu (10) je relevantní zeměpisný trh tvořen oblastí, ve které jsou podmínky hospodářské soutěže dostatečně stejnorodé a kterou lze odlišit od sousedních zeměpisných oblastí, protože podmínky hospodářské soutěže jsou v těchto oblastech zjevně odlišné. V této souvislosti je možné poznamenat, že pobřežní oblasti střední Evropy (zejména severní Německo a severní Polsko) jsou vystaveny dovozu uhlí přepravovaného po moři a vzhledem k tomu, že mimo jiné například sazby za námořní přepravu jsou podstatně nižší než náklady na pozemní přepravu, mohou být podmínky hospodářské soutěže v těchto oblastech odlišné (11).
(22)
V žádosti se uvádí, že důležitým faktorem při určování ceny uhlí je stabilita a zabezpečení dodávek a doba, na kterou se smlouva uzavírá (12), a že smlouvy o dodávkách uhlí, ať už energetického nebo koksovatelného, jsou zpravidla dlouhodobé.
(23)
Odběratelé černého uhlí v České republice kupují uhlí od OKD nebo v omezeném množství od polských společností. Přestože dovoz z jiných zemí roste, není dosud významný (13).
(24)
S ohledem na výše uvedené faktory se pro účely hodnocení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES považuje zeměpisný trh za omezený na území České republiky a Polska, a to jak pokud jde o energetické uhlí, tak i pokud jde o koksovatelné uhlí. V důsledku výše uvedených rozdílů mezi oblastmi, které lze snadno zásobovat uhlím přepravovaným po moři, a oblastmi, které jsou nejspíše příliš daleko od jakéhokoli pobřeží, by mohl být tento zeměpisný trh ještě menší, tvořený pouze Českou republikou a jihem Polska. Tato otázka však může zůstat nezodpovězena, jelikož větší vymezení trhu je pro žadatele příznivější. Podle obou definic trhu vede rozbor ke stejnému výsledku.
(25)
Vychází se z úvahy, že pokud jde o těžbu černého uhlí, jedním z ukazatelů míry hospodářské soutěže na vnitrostátních trzích je celkový podíl tří největších producentů na trhu.
(26)
OKD a dva polští dodavatelé koksovatelného uhlí jsou zdaleka nejvýznamnějšími dodavateli v rámci relevantního zeměpisného trhu. Společnost OKD je největším dodavatelem koksovatelného uhlí v České republice (její podíl na trhu v České republice v roce 2008 činil 75,5 %). Dva polští dodavatelé koksovatelného uhlí jsou největšími dodavateli v Polsku (jejich podíl na trhu v Polsku v roce 2008 činil 60,2 % a 19,3 %). Na zeměpisném trhu zahrnujícím Českou republiku a Polsko činil úhrnný tržní podíl tří největších producentů v roce 2008 přibližně 93 %. Stojí rovněž za zmínku, že největší konkurent společnosti OKD má sám o sobě podíl na trhu přibližně 49 %.
(27)
I v případě, že vezmeme v úvahu větší trh zahrnující Českou republiku, Slovensko, Rakousko, Polsko a Maďarsko, jak požaduje žadatel, by úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů byly stále velmi vysoké (91,3 % v roce 2005, 87,7 % v roce 2006, 85 % v roce 2007 a 86,6 % v roce 2008 (14)), takže na jejich základě nelze vyvozovat, že je trh s koksovatelným uhlím dostatečně vystaven hospodářské soutěži.
(28)
Jak připomíná 22. bod odůvodnění, zabezpečení a stabilita dodávek hrají důležitou úlohu ve smluvních vztazích. Informace poskytnuté žadatelem o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele koksovatelného uhlí, ukazují, že u tohoto produktu prakticky nedochází k žádnému přecházení zákazníků mezi dodavateli. Smlouvy na dodávky koksovatelného uhlí jsou dlouhodobé a nebyly předloženy žádné důkazy, že by některý ze zákazníků přešel od OKD k jinému dodavateli. Nelze tedy předpokládat, že by některý odběratel koksovatelného uhlí byl ochoten nebo dokonce schopen snadno přejít k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny společností OKD.
(29)
OKD a dva polští dodavatelé energetického uhlí jsou zdaleka nejvýznamnějšími producenty energetického uhlí v rámci relevantního zeměpisného trhu. Společnost OKD je největším dodavatelem energetického uhlí v České republice (její podíl na trhu v České republice v roce 2008 činil 61,6 %). Dva polští dodavatelé energetického uhlí jsou největšími dodavateli v Polsku (jejich podíl na trhu v Polsku v roce 2008 činil 52,5 % a 17,7 %). V rámci zeměpisného trhu zahrnujícího Českou republiku a Polsko činil úhrnný tržní podíl tří největších producentů v roce 2008 přibližně 72 %. Stojí rovněž za zmínku, že největší konkurent společnosti OKD měl sám o sobě na zeměpisném trhu zahrnujícím Českou republiku a Polsko podíl přibližně 50 %.
(30)
Kromě toho, v rámci všech tří zeměpisných trhů s energetickým uhlím, které jsou uvedeny v 29. bodě odůvodnění (v samotné České republice, v samotném Polsku a v rámci zeměpisného trhu zahrnujícího obě tyto země), existuje hospodářský subjekt, který má sám o sobě podíl na trhu přibližně 50 % nebo více. V této souvislosti je tudíž nutno připomenout ustálenou judikaturu (15), podle které „jsou až na výjimečné případy značně velké podíly na trhu samy o sobě důkazem existence dominantního postavení. To je situace, kdy podíl na trhu činí 50 %“.
(31)
I v případě, že vezmeme v úvahu větší trh zahrnující Českou republiku, Slovensko, Rakousko, Polsko, Maďarsko a Německo, jak požaduje žadatel, by úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů byly stále dosti vysoké (62,7 % v roce 2005, 60,2 % v roce 2006, 56,9 % v roce 2007 a 57,3 % v roce 2008 (16)).
(32)
Podobně jako v případě koksovatelného uhlí hrají zabezpečení a stabilita dodávek energetického uhlí důležitou úlohu ve smluvních vztazích. Informace poskytnuté žadatelem o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele, ukazují, že řada odběratelů energetického uhlí v určitých letech přerušuje své dodávky od OKD nebo že některé roční či okamžité smlouvy nebyly nikdy obnoveny. Jelikož však žadatel neposkytl informace o objemech dotyčných dodávek ani o jejich poměru k produkci OKD, jak bylo požadováno, bylo by obtížné dospět k závěru, že by některý zákazník OKD snadno přešel k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny společností OKD.
IV. ZÁVĚRY
(33)
Pokud jde o dobývání černého uhlí v České republice, lze tudíž situaci shrnout takto: v případě energetického i koksovatelného uhlí jsou úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů v rámci zeměpisného trhu vymezeného pro účely tohoto rozhodnutí vysoké a ještě důležitější je, že největší producent má sám o sobě podíl na trhu téměř 50 %, a proto by dotyčné trhy měly být považovány za trhy s vysokou koncentrací, přičemž - jak bylo připomenuto ve 20. bodě odůvodnění - převážná většina vytěženého uhlí se spotřebovává na místním trhu. Informace o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele, nevedou k závěru, že by některý odběratel černého uhlí hodlal nebo mohl snadno přejít k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny.
(34)
Žadatel rovněž připustil, že jelikož těžba černého uhlí není rentabilní na jiných místech než těch, která se již využívají (a zejména těch, jež využívá OKD), „není vstup dalšího subjektu na český trh reálný a v posledních pěti letech se ani neuskutečnil“ (17). Totéž platí, pokud jde o dodávky uhlí, přičemž žadatel uvádí, že mu není znám žádný významný vstup na český trh a že většina významných velkoodběratelů má uzavřeny dlouhodobé smlouvy (18).
(35)
Na základě faktorů posouzených v 8. až 34. bodě odůvodnění je třeba vyvodit závěr, že trh v oblasti dobývání černého uhlí, a to jak koksovatelného, tak energetického, není v České republice v současné době přímo vystaven hospodářské soutěži. Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES se proto nepoužije na smlouvy, které mají umožnit vykonávání uvedených činností v České republice. Směrnice 2004/17/ES se tedy nadále použije v případě, kdy zadavatelé zadávají zakázky, které mají umožnit dobývání černého uhlí v České republice, nebo když pořádají veřejné soutěže na vykonávání takových činností v České republice.
(36)
Toto rozhodnutí se zakládá na právní a skutkové situaci v období od listopadu 2010 do března 2011, jak se jeví z informací předložených Českou republikou. Může být revidováno, pokud by v případě zásadních změn právní či skutkové situace došlo k tomu, že by byly splněny podmínky pro uplatnění čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES.
(37)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Poradního výboru pro veřejné zakázky,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES není použitelné na dobývání černého uhlí v České republice. Směrnice 2004/17/ES se nadále použije na zakázky zadávané zadavateli, které jim mají umožnit vykonávat tyto činnosti v České republice.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno České republice.
V Bruselu dne 20. května 2011.