KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 774/2010
af 2. september 2010
om retningslinjer for kompensation mellem transmissionssystemoperatører og en fælles fremgangsmåde for regulering af transmissionsafgifter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.1228/2003 af 26. juni 2003 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling (1), særlig artikel 8, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge forordning (EF) nr. 1228/2003 skal der fastlægges en ordning for kompensation mellem transmissionssystemoperatørerne. I henhold til den nævnte forordning skal Kommissionen opstille retningslinjer, der præciserer de nærmere enkeltheder i den procedure og de metoder, der skal gælde for ordningen for kompensation mellem transmissionssystemoperatørerne, og fastlægge passende regler, der fører til en gradvis harmonisering af fastsættelsen af afgifterne efter de nationale tarifordninger.
(2)
Siden behovet for en ordning for kompensation mellem transmissionssystemoperatørerne først blev anerkendt, er der høstet værdifulde erfaringer, særlig gennem frivillige ordninger, som transmissionssystemoperatørerne har oprettet. Transmissionssystemoperatørerne har dog i stigende grad haft problemer med at nå til enighed om sådanne frivillige ordninger.
(3)
Bindende retningslinjer for en ordning for kompensation mellem transmissionssystemoperatører bør danne et stabilt grundlag for driften af ordningen og for en rimelig kompensation til transmissionssystemoperatører for omkostningerne ved at huse grænseoverskridende elektricitetsstrømme i deres net.
(4)
Transmissionssystemoperatører fra tredjelande eller områder, der har indgået aftaler med EU, hvorved landene/områderne har indført og anvender EU's lovgivning på elområdet, bør have ret til at deltage i kompensationsordningen på lige fod med transmissionssystemoperatører fra medlemsstaterne.
(5)
Transmissionssystemoperatører fra tredjelande, som ikke har indgået aftale med EU om indførelse og anvendelse af EU's lovgivning på elområdet, bør have mulighed for at deltage i flerpartsaftaler med transmissionssystemoperatørerne i medlemsstaterne, således at alle parter kan få kompensation for omkostningerne ved at huse grænseoverskridende elektricitetsstrømme i deres net på et rimeligt og retfærdigt grundlag.
(6)
Transmissionssystemoperatører bør modtage kompensation for det energitab, der er forbundet med at huse grænseoverskridende elektricitetsstrømme i deres net. Kompensationen bør baseres på et skøn over, hvilket tab transmissionssystemoperatørne ville have haft, hvis der ikke havde været nogen transit af elektricitet.
(7)
Der bør oprettes en fond til kompensation af transmissionssystemoperatører for omkostningerne ved at huse grænseoverskridende elektricitetsstrømme. Størrelsen af denne fond bør fastsættes på grundlag af et EU-dækkende skøn over de langsigtede gennemsnitlige differensomkostninger ved at stille infrastruktur til rådighed til husning af grænseoverskridende elektricitetsstrømme.
(8)
Transmissionssystemoperatører i tredjelande bør betale samme pris for at bruge EU-transmissionssystemet som transmissionssystemoperatører i medlemsstaterne.
(9)
Forskelle i de afgifter, som elproducenterne skal betale for adgang til transmissionssystemet, bør ikke underminere det indre marked. Derfor bør de gennemsnitlige afgifter for adgang til nettet i medlemsstaterne holdes inden for et interval, der sikrer, at fordelene ved harmonisering udnyttes.
(10)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 13 i forordning (EF) nr. 1228/2003 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Transmissionssystemoperatører ydes kompensation for de omkostninger, der er forbundet med at huse grænseoverskridende elektricitetsstrømme i deres net, på grundlag af retningslinjerne i bilagets del A.
Artikel 2
De afgifter, som netoperatørerne anvender for adgang til transmissionssystemet, skal være i overensstemmelse med retningslinjerne i bilagets del B.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes indtil den 2. marts 2011.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. september 2010.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 774/2010
ze dne 2. září 2010
o stanovení pokynů týkajících se vyrovnávacích plateb mezi provozovateli přenosových soustav a společného regulačního přístupu k poplatkům za přenos
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003 ze dne 26. června 2003 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1228/2003 stanoví vytvoření vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav. V souladu s tímto nařízením má Komise stanovit pokyny vymezující podrobnosti postupu a metodiku, která se má používat ve vyrovnávacím mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav, a příslušná pravidla, která povedou k postupné harmonizaci ve stanovení poplatků podle vnitrostátních tarifních systémů.
(2)
Od doby, kdy byla poprvé uznána potřeba vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav, zejména prostřednictvím dobrovolných mechanismů provozovatelů přenosových soustav, byly získány cenné zkušenosti. Provozovatelé přenosových soustav však považovali za mimořádně obtížné se na těchto dobrovolných mechanismech dohodnout.
(3)
Závazné pokyny, kterými se stanoví vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav, by měly poskytnout pevnou základnu pro vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav a zajistit přiměřené vyrovnání nákladů provozovatelů přenosových soustav na přenos přeshraničních toků elektřiny.
(4)
Provozovatelé přenosových soustav ze třetích zemí nebo území, kteří uzavřeli dohody s Unií, čímž přijali a používají právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, by měli mít právo účastnit se ve vyrovnávacím mechanismu mezi přenosovými soustavami za stejných podmínek jako provozovatelé přenosových soustav z členských států.
(5)
Je vhodné dovolit provozovatelům přenosových soustav ze třetích zemí, kteří neuzavřeli dohody s Unií, na jejichž základě by přijali a uplatňovali právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, uzavřít mnohostranné dohody s provozovateli přenosových soustav v členských státech, které umožní, aby všechny strany dostaly za přiměřených a stejných podmínek vyrovnání za náklady na přenos přeshraničních toků elektřiny.
(6)
Provozovatelé přenosových soustav by měli dostat vyrovnání za energetické ztráty vyplývající z přenosu přeshraničních toků elektřiny. Toto vyrovnání by mělo vycházet z odhadu, jaké ztráty by jim vznikly, pokud by přenos elektřiny neexistoval.
(7)
Měl by být vytvořen fond pro vyrovnávací platby za náklady provozovatelů přenosových soustav, kteří zpřístupňují infrastrukturu pro přenos přeshraničních toků elektřiny. Výše tohoto fondu by měla vycházet z podrobného posouzení dlouhodobých průměrných přírůstkových nákladů na zpřístupnění infrastruktury pro přenos přeshraničních toků elektřiny pro celou Unii.
(8)
Provozovatelé přenosových soustav ve třetích zemích by měli hradit stejné náklady za používání přenosové soustavy Unie jako provozovatelé přenosových soustav v členských státech.
(9)
Změny v poplatcích účtovaných výrobcům elektřiny za přístup k přenosové soustavě by neměly oslabit vnitřní trh. Z tohoto důvodu by se průměrné poplatky za přístup k síti v členských státech měly udržovat v rozmezí, které pomůže zajistit, že výhody z harmonizace budou využity.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 13 nařízení (ES) č. 1228/2003,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Provozovatelé přenosových soustav obdrží vyrovnávací platby za náklady vzniklé přenosem přeshraničních toků elektřiny po jejich sítích na základě pokynů stanovených v části A přílohy.
Článek 2
Poplatky účtované provozovateli sítí za přístup k přenosové soustavě jsou v souladu s pokyny stanovenými v části B přílohy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení pozbývá platnosti dne 2. března 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. září 2010.