KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 18. april 2012
om forlængelse af den periode, der er fastsat i artikel 114, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, for så vidt angår de nationale bestemmelser om det højst tilladte indhold af cadmium i gødninger, som Kongeriget Sverige har givet meddelelse om i henhold til artikel 114, stk. 5, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde
(meddelt under nummer C(2012) 2461)
(Kun den svenske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2012/230/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
I. BAGGRUND
(1)
Den 17. oktober 2011 gav Kongeriget Sverige i henhold til artikel 114, stk. 5, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), Kommissionen meddelelse om, at man agtede at indføre nationale bestemmelser for at mindske det tilladte cadmiumindhold i fosforholdige gødninger til højst 46 gram pr. ton fosfor (svarende til 20 mg Cd/kg P2O5). Disse foranstaltninger vil afvige fra Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2003/2003 af 13. oktober 2003 om gødninger (1) og vil mindske det højest tilladte cadmiumindhold på 100 gram pr. ton fosfor (svarende til 44 mg Cd/kg P2O5), som Kongeriget Sverige allerede har undtagelse fra.
1. Artikel 114, stk. 5 og 6, i TEUF
(2)
I artikel 114, stk., 5 og 6, i TEUF er der fastsat følgende:
»5. Hvis en medlemsstat (…), efter at Europa-Parlamentet og Rådet, Rådet eller Kommissionen har vedtaget en harmoniseringsforanstaltning, finder det nødvendigt at indføre nationale bestemmelser baseret på nyt videnskabeligt belæg vedrørende miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet på grund af et problem, der er specifikt for den pågældende medlemsstat, og som viser sig efter vedtagelsen af harmoniseringsforanstaltningen, giver den Kommissionen meddelelse om de påtænkte bestemmelser og om grundene til deres indførelse.
6. Kommissionen bekræfter eller forkaster inden seks måneder efter meddelelsen (…) de pågældende nationale bestemmelser efter at have konstateret, om de er et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, og om de udgør en hindring for det indre markeds funktion.
Hvis Kommissionen ikke har truffet nogen afgørelse inden for dette tidsrum, betragtes de i stk. (…) 5 omhandlede nationale bestemmelser som godkendt.
Hvis det er begrundet i spørgsmålets kompleksitet, og hvis der ikke foreligger risiko for menneskers sundhed, kan Kommissionen meddele den pågældende medlemsstat, at den i dette stykke omhandlede periode kan forlænges med en ny periode på indtil seks måneder.«
2. EU-lovgivning
(3)
I Rådets direktiv 76/116/EØF af 18. december 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om gødning (2) var der fastsat en række krav, som en gødning skal opfylde for at kunne markedsføres med betegnelsen »EF-gødning«.
(4)
I bilag I til direktiv 76/116/EØF anførtes typebetegnelsen og de tilsvarende krav til egenskaber, bl.a. med hensyn til sammensætning, som alle gødninger skulle opfylde for at været berettiget til betegnelsen »EF-gødning«. Typebetegnelser på denne liste var opdelt i kategorier efter deres indhold af hovedernæringsstoffer, dvs. grundstofferne kvælstof, fosfor og kalium.
(5)
I henhold til artikel 7 i direktiv 76/116/EØF (3) kunne medlemsstaterne ikke, af grunde der vedrører sammensætning, mærkning, etikettering og emballage, forbyde, begrænse eller hindre markedsføring af gødninger, der bar betegnelsen »EF-gødning«, og som opfyldte bestemmelserne i direktivet.
(6)
Ved Kommissionens beslutning 2002/399/EF af 24. maj 2002 om de nationale bestemmelser om det højest tilladte indhold af cadmium i gødninger, som Kongeriget Sverige har givet meddelelse om i henhold til artikel 95, stk. 4, i EF-traktaten (4), blev der indrømmet en undtagelse fra direktiv 76/116/EØF, idet de svenske bestemmelser, der forbyder markedsføring i Sverige af gødninger, som indeholder mere end 100 gram cadmium pr. ton fosfor, blev godkendt. Undtagelsen var gældende indtil den 31. december 2005.
(7)
Direktiv 76/116/EØF er blevet afløst af forordning (EF) nr. 2003/2003 om gødninger.
(8)
I henhold til artikel 35, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2003/2003 skal undtagelser fra artikel 7 i direktiv 76/116/EØF, som blev indrømmet af Kommissionen i henhold til traktatens artikel 95, stk. 6, betragtes som undtagelser fra artikel 5 i den nævnte forordning og skal fortsat have virkning, uanset forordningens ikrafttræden.
(9)
I henhold til betragtning 15 i forordning (EF) nr. 2003/2003 har Kommissionen til hensigt at behandle spørgsmålet vedrørende utilsigtet indhold af cadmium i mineralske gødninger og vil om nødvendigt udarbejde et forslag til forordning, som forelægges Europa-Parlamentet og Rådet. Kommissionen har udført et omfattende forberedende arbejde, men på grund af de forskellige faktorers komplicerede karakter har man endnu ikke vedtaget et forslag.
(10)
Da den undtagelse, man havde indrømmet Sverige, kun gjaldt til 31. december 2005, anmodede Sverige i juni 2005 om en forlængelse af den eksisterende undtagelse. I henhold til Kommissionens beslutning 2006/347/EF af 3. januar 2006 om de nationale bestemmelser om det højest tilladte indhold af cadmium i gødninger, som Kongeriget Sverige har givet meddelelse om i henhold til EF-traktatens artikel 95, stk. 4 (5), fik de svenske myndigheder tilladelse til at fastholde de nationale foranstaltninger, indtil harmoniserede foranstaltninger om cadmium i gødninger kan anvendes på EU-niveau.
3. Nationale bestemmelser
(11)
Den svenske »förordning« (SFS 1998:944) (6) om forbud m.m. i forbindelse med håndtering, import og eksport af kemiske produkter omfatter bl.a. bestemmelser om det højest tilladte indhold af cadmium i gødninger, herunder »EF-gødninger«. I artikel 3, stk. 1, er det fastsat, at gødninger, som falder ind under kode 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 og 31.05 i toldtariffen, og som indeholder mere end 100 gram cadmium pr. ton fosfor, ikke må markedsføres eller videregives.
(12)
Den planlagte nationale foranstaltning, som er blevet meddelt i henhold til artikel 114, stk. 5, i TEUF, vil mindske det højest tilladte indhold af cadmium i fosforgødninger fra det nuværende niveau på 100 gram cadmium pr. ton fosfor til et niveau på 46 gram cadmium pr. ton fosfor (46 mg Cd/kg P, svarende til 20 mg Cd/kg P2O5).
II. SAGSFORLØB
(13)
Kongeriget Sverige meddelte ved brev af 17. maj 2011 Kommissionen, at man i henhold til artikel 114, stk. 5, i TEUF anmodede om tilladelse til at indføre nationale bestemmelser for at mindske det tilladte indhold af cadmium i fosforgødninger til en koncentration på højst 46 gram pr. ton fosfor. De svenske myndigheder anmoder således om tilladelse til at mindske det cadmiumindhold, som blev tilladt ved den undtagelsesbestemmelse, som blev indrømmet ved beslutning 2006/347/EF.
(14)
De svenske myndigheder fremsendte yderligere oplysninger til Kommissionen ved brev af 17. oktober 2011 vedrørende teksten i den gældende nationale lovgivning, som vedrører de ændringer, der blev indført med »förordning« 2008:255 og 2009:654 (7).
(15)
Kommissionen meddelte ved brev af 14. november 2011 de svenske myndigheder, at seksmånedersperioden til Kommissionens gennemgang, jf. artikel 114, stk. 6, begyndte den 18. oktober 2011.
(16)
Kommissionen informerede ved brev af 17. oktober 2011 de øvrige medlemsstater om den anmodning, man havde modtaget fra Sverige. Kommissionen offentliggjorde også en meddelelse vedrørende anmodningen i Den Europæiske Unions Tidende (8) for at informere andre interesserede parter om de nationale foranstaltninger, som Sverige påtænker at indføre, samt de anførte begrundelser herfor. Som reaktion støttede Letland den svenske anmodning. Kommissionen har ikke modtaget andre bemærkninger.
III. VURDERING
1. Vurdering af, om betingelserne for anvendelse af TEUF's undtagelsesbestemmelse er opfyldt
(17)
Artikel 114, stk. 5, i TEUF vedrører tilfælde, hvor nationale bestemmelser anmeldes i forbindelse med en EU-harmoniseringsforanstaltning, og hvor førstnævnte er vedtaget og trådt i kraft inden vedtagelsen af sidstnævnte, og opretholdelsen af de nationale bestemmelser er uforenelig med EU's harmoniseringsforanstaltning. De nationale bestemmelser blev anmeldt i forbindelse med forordning (EF) nr. 2003/2003, som blev vedtaget på grundlag af den tidligere artikel 95 i EF-traktaten, og hvor der fastsættes harmoniserede bestemmelser vedrørende sammensætning, identifikation, mærkning og emballage af EF-gødninger. I henhold til artikel 5 i denne forordning er det ikke tilladt medlemsstaterne at indføre hindringer for fri bevægelighed for gødninger ud fra en af disse grunde.
(18)
Endvidere er det et krav i artikel 114, stk. 5 i TEUF, at meddelelsen om de planlagte nationale foranstaltninger skal være baseret på nyt videnskabeligt belæg vedrørende miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet på grund af et problem, der er specifikt for den pågældende medlemsstat, og som viser sig efter vedtagelsen af harmoniseringsforanstaltningen, og den skal være ledsaget af en beskrivelse af grundene til indførelsen af de påtænkte nationale bestemmelser.
(19)
Til støtte for anmodningen om en lavere grænseværdi for cadmium i fosfatholdige gødninger har de svenske myndigheder forelagt en national risikovurdering og nogle undersøgelser. I denne vurdering tages der hensyn til EU's generelle risikovurdering af cadmium og cadmiumoxid, udarbejdet i 2007 i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 (9), en videnskabelig udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet om cadmium i fødevarer (10) samt gamle og nye data vedrørende vurderingen af risici for menneskers sundhed og miljøet på grund af cadmium i gødninger i Sverige. Den svenske risikovurdering er offentliggjort på internettet (11).
(20)
Ifølge de svenske myndigheder viser den nye risikovurdering, at det er nødvendigt at reducere eksponeringen for cadmium for at beskytte den svenske befolknings sundhed på lang sigt. Eksponeringen afhænger af indtaget af cadmium gennem fødevarer, hovedsagelig fra planter, og det er derfor nødvendigt at mindske risikoen for høje værdier af cadmium i afgrøder. Den dyrkbare jord er generelt mere sur i Sverige end i Centraleuropa, og dette særlige forhold gør, at cadmium optages lettere i planterne.
(21)
Ved at sænke den nationale grænse for cadmium fra 100 gram pr. ton fosfor til 46 gram cadmium pr. ton fosfor kan man desuden reducere ophobningen af cadmium i jordbunden og dermed risiciene for vandorganismer, der lever i det meget bløde vand, som findes i Sverige.
(22)
I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at betingelserne for anvendelsen af TEUF's undtagelsesbestemmelse er opfyldt for den ansøgning, Kongeriget Sverige har indsendt med henblik på at få tilladelse til at mindske cadmiumindholdet i gødninger til højst 46 gram cadmium pr. ton fosfor.
2. Anvendelse af artikel 114, stk. 6, tredje afsnit, i TEUF
2.1. Begrundelse baseret på spørgsmålets kompleksitet
(23)
Som støtte for sin anmodning har Sverige udarbejdet en ny risikovurdering, som blev afsluttet i januar 2011, hvor man sammenligner de beregnede nuleffektkoncentrationer (PNEC) for organismer, der er repræsentative for forskellige miljøområder, med cadmiumkoncentrationerne i det svenske miljø. I den svenske meddelelse henvises der også til en række undersøgelser, som er fremlagt i forbindelse med tidligere anmodninger rettet til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 114, stk. 4, i TEUF, og til EU's risikovurdering af cadmium og cadmiumoxid.
(24)
De beregnede nuleffektkoncentrationer for ferskvand afhænger af hårdheden. Da Sverige har meget blødt ferskvand, forventes toksiciteten for vandorganismer at indtræde ved et lidt lavere cadmiumindhold end i andre dele af Europa. De svenske myndigheder mener derfor, at det er sandsynligt, at vandorganismer i svenske vandløb generelt er mere følsomme over for et højere cadmiumindhold end i central- og sydeuropæiske vandløb.
(25)
Resultatet af overvågningsprogrammer i svenske overfladevandområder i 2006 og 2009 viser, at ca. 1 % af søerne og 7 % af de kystnære vandområder havde højere cadmiumkoncentrationer end de beregnede nuleffektkoncentrationer. I en oversigt, som blev udarbejdet i 2008, var konklusionen, at foranstaltninger til nedsættelse af udslip for de fleste metaller havde ført til betydeligt lavere koncentrationer i vandorganismer, men for cadmium er situationen mindre tydelig. En tendens til en øget virkning på immunsystemet hos fisk (ålekvabber) i de senere år synes at hænge sammen med øgede koncentrationer af cadmium i fisk. Der er blevet udarbejdet endnu en rapport i 2011 for at beskrive fremtidige tendenser med hensyn til cadmium i dyrkede jorde og afgrøder for at vurdere koncentrationerne om 100 år, og resultaterne er blevet brugt i en model for den værst tænkelige situation, så man kan vurdere risikoen for vandorganismer, der lever i vandområder tæt på marker, som er blevet gødet gennem 100 år.
(26)
De svenske myndigheder konkluderer i deres vurdering, at der på lang sigt kan være en øget risiko for vandorganismer, der lever i meget blødt vand (med en hårdhed på under 5 mg CaCO3/l). Men dette er kun sandsynligt i små bække med en ringe fortynding af drænvandet fra landbrugsjord. De svenske myndigheder har ikke påpeget andre risici for miljøet som følge af brug af cadmium i gødninger.
(27)
I betragtning af kompleksiteten i forholdet mellem cadmiumtilførslen via fosfatgødninger, den mulige ophobning og risiciene for miljøet, sådan som det allerede er blevet påvist under evalueringen af lignende anmodninger om undtagelsesbestemmelser fra Østrig, Finland og Tjekkiet og i de tidligere anmodninger fra Sverige, har Kommissionen anmodet den Videnskabelige Komité for Sundhed og Miljørisici (VKSM) om en udtalelse vedrørende den generelle kvalitet i den svenske risikovurdering, eventuelle store mangler, hensigtsmæssigheden i de scenarier, der er undersøgt, og de fremførte antagelser samt pålideligheden og værdien af konklusionerne vedrørende de udpegede risici for miljøet.
(28)
VKSM vedtog sin udtalelse den 27. februar 2012 (12). VKSM konkluderede, at rapporten med risikovurderingen, som de svenske myndigheder havde udarbejdet, var af videnskabelig høj kvalitet, og generelt var de scenarier, der var undersøgt, hensigtsmæssige, og de fleste parameterværdier, som var anvendt i scenarierne, er acceptable. VKSM mener imidlertid, at en række udtalelser og/eller antagelser i rapporten ikke er underbygget med tilstrækkelig dokumentation. I iagttagelserne i overvågningsundersøgelserne af fisk antages f.eks. en årsagssammenhæng, som der ikke er bevis for. Et andet eksempel er den vigtige antagelse (som er central for risikobedømmelsen) om en fortynding med faktoren 0,5, som anvendes til beregning af cadmiumkoncentrationen i overfladevandet i bække. Der gives ikke en videnskabelig dokumentation eller begrundelse som støtte for denne faktor. VKSM bemærker ligeledes, at der ved visse scenarier oftest anvendes værst tænkelige betingelser. Beregningen af fosforanvendelsen på landbrugsjord anvender f.eks. en gødningsintensitet, som faktisk kun gælder for mindre end 25 % af de svenske jorder. Beregningerne af koncentrationerne i overfladevandet i bække efter dræning virker problematisk, og de foreslåede niveauer svarer ikke til de målte koncentrationer, som er anført andetsteds i rapporten. De beregnede nuleffektkoncentrationer, som anvendes i den svenske risikovurdering, er de samme som i EU's risikovurderingsrapport om cadmium, og VKSM kan derfor støtte disse. De fremlagte risikokarakteriseringsforhold afhænger således udelukkende af eksponeringsvurderingen, dvs. de forudsete cadmiumkoncentrationer i overfladevandet i Sverige. Disse afhænger af - den ikke underbyggede - fortyndingsfaktor for jorde og bække. VKSM kan heller ikke tilslutte sig antagelsen om, at der ikke er en adsorption af cadmium i jorden. Dette vil kun optræde, hvis jorden allerede er stærkt forurenet, og hvis der ikke forekommer en nettoadsorption i stabil tilstand, hvilket ikke er tilfældet i Sverige. Man antager i den svenske rapport ligeledes, at der ikke er en cadmiumadsorption i en dybde på mere end 30 cm, hvilket heller ikke er tilfældet. VKSM kan derfor ikke tilslutte sig de resultater, der fremlægges af de svenske myndigheder vedrørende bække, som er det eneste miljøområde, hvor de svenske myndigheder har udpeget risici.
(29)
Ikke desto mindre henviser VKSM til den tidligere vurdering fra Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (CSTEE) i 2002, hvor man vurderede, at cadmiumkoncentrationer i jord ikke forventes at stige i de fleste europæiske jorde ved en grænse på 46 mg Cd/kg P. VKSM bekræfter, at et sådant skøn fortsat kan forsvares, også for svenske landbrugsjorder, og bemærker, at afledningen byggede på et »stand-still«-princip og ikke på en risikovurdering, som gennemført af de svenske myndigheder i deres aktuelle begrundelse.
(30)
Selv om VKSM i sin udtalelse af 27. februar 2012 mener, at den risikovurderingsrapport, som de svenske myndigheder har udarbejdet, videnskabeligt er af høj kvalitet og omfatter nye og relevante data, er der fortsat en vis uklarhed med hensyn til nogle afgørende antagelser, som de svenske myndigheder har brugt for at konkludere, at der er en risiko for vandorganismer i mindre svenske vandløb. Her er der brug for mere klarhed fra de svenske myndigheder for at give Kommissionen mulighed for at kunne tage endelig stilling.
2.2. Ingen risiko for menneskers sundhed
(31)
I deres begrundelse anfører de svenske myndigheder risici for sårbare befolkningsgrupper (diabetespatienter, mennesker, der lider af osteoporose eller jernmangel). Disse risici skyldes langsigtet eksponering for cadmium gennem kosten. En afgørelse om at forlænge perioden for vurderingen af situationen i Sverige med yderligere seks måneder er derfor ikke forbundet med nogen risiko for menneskers sundhed. Dette ekstra tidsrum vil give Kommissionen mulighed for at tage hensyn til en yderligere redegørelse fra de svenske myndigheders side, inden der træffes en endelig afgørelse.
(32)
På grundlag af ovenstående mener Kommissionen, at betingelserne i artikel 114, stk. 6, tredje afsnit, er opfyldt, således at den kan gøre brug af muligheden for at forlænge den seksmånedersperiode, som den i henhold til nævnte artikel har til at bekræfte eller forkaste de nationale bestemmelser, som er meddelt af Sverige.
IV. KONKLUSION
(33)
I lyset af ovenstående kan det konkluderes, at anmodningen fra Kongeriget Sverige om indførelse af nationale bestemmelser, der afviger fra forordning (EF) nr. 2003/2003 kan behandles.
(34)
På grund af spørgsmålets kompleksitet, og da der ikke foreligger dokumentation for en risiko for menneskers sundhed ved vedtagelse af nærværende afgørelse, anser Kommissionen det for berettiget at forlænge den i artikel 114, stk. 6, første afsnit, omhandlede periode med en yderligere periode, der udløber den 18. oktober 2012 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
I henhold til artikel 114, stk. 6, tredje afsnit, i TEUF forlænges perioden, hvor de planlagte nationale bestemmelser om cadmium i gødninger, som Kongeriget Sverige har givet meddelelse om den 17. oktober 2011, som kan godkendes eller afvises i henhold til artikel 114, stk. 5, i TEUF, til den 18. oktober 2012.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Sverige.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. april 2012.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. dubna 2012,
kterým se prodlužuje lhůta uvedená v čl. 114 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie ohledně vnitrostátních předpisů týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech oznámených Švédským královstvím podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 2461)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/230/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 114 odst. 6 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 17. října 2011 Švédské království oznámilo Komisi podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) svůj úmysl zavést vnitrostátní předpisy ke snížení povoleného obsahu kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5). Tato opatření by se odchylovala od nařízení (ES) č. 2003/2003 Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1) a snížila by maximální úroveň 100 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 44 mg Cd/kg P2O5), pro kterou již Švédskému království byla výjimka udělena.
1. Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU
(2)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU uvádí:
„5. (…P)okládá-li členský stát poté, co Evropský parlament a Rada, Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření, za nezbytné zavést vnitrostátní předpisy, opírající se o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí, z důvodu zvláštního problému, který se objeví v tomto členském státě po přijetí harmonizačních opatření, oznámí zamýšlené předpisy Komisi spolu s důvody pro jejich zavedení.
6. Komise do šesti měsíců po oznámení dotyčné vnitrostátní právní předpisy schválí nebo zamítne poté, co prověří, zda neslouží jako prostředek svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nenarušují fungování vnitřního trhu.
Nerozhodne-li Komise v této lhůtě, pokládají se vnitrostátní předpisy uvedené v odstavcích (…) 5 za schválené.
Je-li to opodstatněné složitostí věci a není-li to nebezpečné pro lidské zdraví, může Komise oznámit dotyčnému členskému státu, že lhůta uvedená v tomto odstavci může být prodloužena o další lhůtu až šesti měsíců.“
2. Právní předpisy EU
(3)
Ve směrnici Rady 76/116/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hnojiv (2) se stanovily požadavky, které musí hnojiva splňovat, aby mohla být uváděna na trh s označením „hnojivo ES“.
(4)
V příloze I směrnice 76/116/EHS byla stanovena označení typu a příslušné požadavky, např. pokud jde o složení, které musí splňovat každé hnojivo, aby bylo způsobilé pro označení „hnojivo ES“. Označení typu zařazená do tohoto seznamu jsou roztříděna do kategorií podle obsahu hlavních živin, tj. dusíku, fosforu a draslíku.
(5)
Podle článku 7 směrnice 76/116/EHS (3) nesměly členské státy zakázat, omezovat nebo bránit uvádění na trh hnojiv označených jako „hnojivo ES“, která splňovala požadavky uvedené směrnice, z důvodu jejich složení, označení nebo balení.
(6)
Rozhodnutím Komise 2002/399/ES ze dne 24. května 2002 o vnitrostátních ustanoveních oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (4) byla udělena odchylka od směrnice 76/116/EHS, přičemž byly schváleny švédské předpisy, jimiž se zakazuje uvádět na švédský trh hnojiva obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu. Tato odchylka byla použitelná do 31. prosince 2005.
(7)
Směrnice 76/116/EHS byla nahrazena nařízením (ES) č. 2003/2003 o hnojivech.
(8)
V čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003 se stanoví, že odchylky od článku 7 směrnice 76/116/EHS udělené Komisí podle čl. 95 odst. 6 bývalé Smlouvy o ES se považují za odchylky od článku 5 uvedeného nařízení a jsou nadále platné bez ohledu na vstup uvedeného nařízení v platnost.
(9)
V 15. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 2003/2003 se uvádí, že se Komise bude zabývat otázkou nezáměrného obsahu kadmia v minerálních hnojivech a podle potřeby vypracuje návrh nařízení, který předloží Evropskému parlamentu a Radě. Komise provedla rozsáhlé přípravné práce, ale vzhledem ke složitosti různých faktorů, které je třeba vzít v úvahu, dosud uvedený návrh nepřijala.
(10)
Vzhledem k tomu, že odchylka byla Švédsku udělena pouze do 31. prosince 2005, požádalo Švédsko v červnu 2005 o prodloužení stávající odchylky. Rozhodnutí Komise 2006/347/ES ze dne 3. ledna 2006 o vnitrostátních předpisech oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (5) povoluje švédským orgánům zachovat vnitrostátní opatření do doby, než budou na úrovni EU použitelná harmonizovaná opatření týkající se kadmia v hnojivech.
3. Vnitrostátní předpisy
(11)
„Nařízení o chemických látkách (zákazy týkající se manipulace, dovozu a vývozu)“ (1998:944) (6) obsahuje ustanovení týkající se mimo jiné maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech, včetně hnojiv s označením ES. V oddíle 3 odstavci 1 se stanoví, že hnojiva čísel 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 a 31.05 celního sazebníku obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu nesmějí být nabízena k prodeji ani šířena.
(12)
Zamýšlené vnitrostátní opatření oznámené podle čl. 114 odst. 5 SFEU by snížilo povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech ze současné maximální úrovně 100 gramů kadmia na tunu fosforu na úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (46 mg Cd/kg P, což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5).
II. POSTUP
(13)
Dopisem ze dne 17. května 2011 Švédské království Komisi oznámilo, že podle čl. 114 odst. 5 SFEU žádá o povolení zavést vnitrostátní předpisy, které by snížily povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální koncentraci 46 gramů na tunu fosforu. Švédské orgány tedy požadují snížení obsahu kadmia povoleného odchylkou stanovenou v rozhodnutí 2006/347/ES.
(14)
Dopisem ze dne 17. října 2011 švédské orgány zaslaly Komisi dodatečné informace, přičemž poskytly znění platných vnitrostátních právních předpisů odrážejících změny zavedené nařízeními 2008:255 a 2009:654 (7).
(15)
Dopisem ze dne 14. listopadu 2011 Komise informovala švédské orgány, že šestiměsíční lhůta pro její zkoumání podle čl. 114 odst. 6 započala dnem 18. října 2011.
(16)
Dopisem ze dne 17. října 2011 Komise informovala ostatní členské státy o žádosti, kterou obdržela od Švédska. Komise rovněž zveřejnila sdělení o žádosti v Úředním věstníku Evropské unie (8), aby byly i ostatní zainteresované strany informovány o vnitrostátních předpisech, které Švédsko hodlá zavést, jakož i o důvodech, na které se odvolává. V reakci na sdělení Lotyšsko podpořilo žádost Švédska. Komise neobdržela žádné jiné připomínky.
III. HODNOCENÍ
1. Posouzení přípustnosti
(17)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 SFEU se týká případů, ve kterých jsou oznámeny vnitrostátní předpisy v souvislosti s harmonizačním opatřením EU a ve kterých mají být vnitrostátní předpisy zavedeny poté, co bylo harmonizační opatření přijato a prosazováno a nové vnitrostátní opatření by nebylo slučitelné s harmonizačním opatřením EU. Vnitrostátní právní předpisy byly oznámeny v souvislosti s nařízením (ES) č. 2003/2003, které bylo přijato na základě článku 95 bývalé Smlouvy o ES a stanoví harmonizovaná pravidla týkající se složení, identifikace, označování a balení hnojiv ES. Podle článku 5 uvedeného nařízení nesmí členské státy na základě jakéhokoli z uvedených důvodů vytvářet překážky, které brání volnému pohybu hnojiv.
(18)
Kromě toho čl. 114 odst. 5 SFEU vyžaduje, aby se oznámení zamýšlených vnitrostátních opatření opíralo o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí z důvodu zvláštního problému, který se v oznamujícím členském státě objeví po přijetí harmonizačního opatření, a aby byly současně popsány důvody pro zavedení zamýšlených vnitrostátních opatření.
(19)
Na podporu žádosti o nižší maximální úroveň kadmia ve fosforečných hnojivech předložily švédské orgány vnitrostátní posouzení rizik a několik studií. Toto posouzení zohledňuje obecné posouzení rizik kadmia a oxidu kademnatého Evropskou unií vypracované v roce 2007 v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93 (9), vědecké stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin týkající se kadmia v potravinách (10), jakož i staré a nové údaje týkající se posouzení rizik pro lidské zdraví a životní prostředí vyplývajících z kadmia v hnojivech ve Švédsku. Švédské posouzení rizik je zveřejněno na internetu (11).
(20)
Podle Švédských orgánů z nového posouzení rizik vyplývá, že je třeba v zájmu dlouhodobé ochrany zdraví švédské populace snížit expozici kadmiu. Expozice závisí na příjmu kadmia prostřednictvím potravin, zejména z rostlin, a proto je nutno snížit riziko vysokého obsahu kadmia v plodinách. Orná půda je ve Švédsku zpravidla kyselejší než ve střední Evropě, a proto zemědělské plodiny tuto látku snáze vstřebávají.
(21)
Snížení vnitrostátní mezní hodnoty ze 100 gramů kadmia na tunu fosforu na 46 gramů kadmia na tunu fosforu je navíc opatřením, které má snížit hromadění kadmia v půdě a také rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách, které se ve Švédsku vyskytují.
(22)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že žádost Švédského království podaná s cílem získat schválení pro snížení obsahu kadmia v hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu je přípustná.
2. Použití čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce SFEU
2.1 Opodstatnění založené na složitosti věci
(23)
Na podporu své žádosti Švédsko provedlo nové posouzení rizik, které bylo dokončeno v lednu 2011, ve kterém srovnává předpokládané koncentrace bez účinku (dále jen „PNEC“) pro organismy reprezentativní pro různé složky životního prostředí s koncentracemi kadmia ve švédském životním prostředí. V jeho oznámení se také odkazuje na některé studie, které byly dány k dispozici v rámci předchozích žádostí předložených Komisi v souladu s čl. 114 odst. 4 Smlouvy, a na posouzení rizik EU týkající se kadmia a oxidu kademnatého.
(24)
PNEC pro sladkou vodu závisí na tvrdosti. Jelikož má Švédsko velmi měkké sladké vody, výskyt toxicity pro vodní organismy se očekává za nižších koncentrací kadmia ve srovnání s ostatními částmi Evropy. Švédské orgány se proto domnívají, že je pravděpodobné, že vodní organismy ve švédských vodách jsou ve srovnání s vodami ve střední a jižní Evropě obecně citlivější na přidané kadmium.
(25)
Z výsledků programů monitorování ve Švédských povrchových vodách v letech 2006 a 2009 rovněž vyplývá, že přibližně 1 % jezer a 7 % pobřežních vod vykazuje vyšší koncentrace kadmia než jsou hodnoty PNEC. Přezkum provedený v roce 2008 dospěl k závěru, že opatření na snížení emisí vedla u vodních organismů k výraznému snížení koncentrací většiny kovů, avšak v případě kadmia je situace méně jasná. Zdá se, že tendence rostoucích účinků na imunitní systém ryb (slimule) během posledních let souvisí s rostoucí koncentrací kadmia v rybách. Další zpráva byla vypracována v roce 2011 s cílem popsat budoucí trendy ohledně kadmia v orných půdách a plodinách pro odhad koncentrací za 100 let a výsledky byly použity při modelování nejhoršího případu k odhadu rizika pro vodní organismy žijící ve vodách v blízkosti polí hnojených v průběhu příštích 100 let.
(26)
Švédské orgány ve svém posouzení dospěly k závěru, že by v dlouhodobém horizontu mohlo dojít ke zvýšení rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách (s tvrdostí nižší než 5 mg CaCO3/l). To je však pravděpodobné pouze v malých potocích s nízkým zředěním drenážní vody ze zemědělské půdy. Žádné další riziko pro životní prostředí vyplývající z používání kadmia v hnojivech nebylo švédskými orgány zjištěno.
(27)
S ohledem na složitost vztahů týkajících se kontaminace kadmiem prostřednictvím fosfátových hnojiv, možného hromadění a rizik pro životní prostředí, jak již bylo prokázáno v průběhu hodnocení podobných žádostí o udělení odchylky obdržených od Rakouska, Finska a České republiky, jakož i na dřívější žádosti Švédska požádala Komise Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika (dále jen „SCHER“) o stanovisko ohledně celkové kvality švédského posouzení rizik, případných významných nedostatků, vhodnosti zkoumaných scénářů a učiněných předpokladů, jakož i spolehlivosti a platnosti závěrů týkajících se zjištěných rizik pro životní prostředí.
(28)
SCHER zaujal své stanovisko dne 27. února 2012 (12). Dospěl k závěru, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu, zkoumané scénáře jsou obecně vhodné a většina hodnot parametrů použitých ve scénářích je přijatelná. SCHER se nicméně domnívá, že řada tvrzení a/nebo předpokladů ve zprávě není podpořena dostatečnými důkazy. Například připomínky uvedené ve studiích o monitorování ryb předpokládají vztah mezi příčinami a důsledky, který není prokázán. Dalším příkladem je důležitý (pro posouzení rizik klíčový) předpoklad použití faktoru ředění 1/2 pro výpočet koncentrace kadmia v povrchových vodách potoků. Tento faktor není podpořen žádným vědeckým důkazem či opodstatněním. SCHER rovněž poznamenává, že pro některé scénáře byly použity spíše nejhorší podmínky. Například při výpočtech používání fosfátů na zemědělských půdách jsou použity míry používání, které jsou ve skutečnosti platné pro méně než 25 % švédských půd. Výpočty koncentrací povrchových vod potoků po drenáži se zdají být problematické a navrhované úrovně neodpovídají naměřeným koncentracím uvedeným jinde ve zprávě. Hodnoty PNEC použité ve švédském posouzení rizik odpovídají hodnotám navrženým ve zprávě EU o posouzení rizik týkající se kadmia a jako takové je může SCHER podpořit. Předložené míry charakterizace rizika (RCR) jsou proto výhradně závislé na posouzení expozice, tj. předpokládaných koncentracích kadmia ve švédských povrchových vodách. Uvedené koncentrace jsou závislé na - nepodloženém - faktoru zředění v půdě/potoce. SCHER nesouhlasí s předpokladem, že nedochází k žádné adsorpci kadmia v půdě. To nastane pouze tehdy, je-li půda již silně kontaminována a k žádné čisté adsorpci nedochází za rovnovážného stavu, a to situaci ve Švédsku neodpovídá. Švédská zpráva rovněž předpokládá, že k žádné adsorpci kadmia v půdě nedochází v hloubce větší než 30 cm, což rovněž neodpovídá skutečnosti. Proto SCHER nepodporuje výsledky předložené švédskými orgány, pokud jde o potoky, což je jediná složka životního prostředí, u které švédské orgány zjistily rizika.
(29)
Nicméně SCHER připomíná dřívější posouzení Vědeckého výboru pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí z roku 2002, ve kterém bylo odhadnuto, že se u většiny evropských půd neočekává zvýšení koncentrace kadmia v půdě na mezní hodnotu 46 mg Cd/kg P. SCHER potvrzuje, že tento odhad je stále obhajitelný i pro švédské zemědělské půdy, a poznamenává, že odvození bylo založeno na zásadě stávajícího stavu („stand-still“), nikoli na posouzení rizik provedeném švédskými orgány v jejich současném opodstatnění.
(30)
Ačkoli se SCHER ve svém stanovisku ze dne 27. února 2012 domnívá, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu a obsahuje nové a relevantní údaje, přetrvávají některé nejasnosti ohledně určitých klíčových předpokladů, na jejichž základě švédské orgány dospěly k závěru, že existuje riziko pro vodní organismy v malých potocích ve Švédsku. K tomu, aby Komise mohla zaujmout konečný postoj, bude zapotřebí další objasnění ze strany švédských orgánů.
2.2 Neexistence rizika pro lidské zdraví
(31)
Ve svém opodstatnění švédské orgány uvedly rizika pro zdraví citlivých skupin populace (diabetiky, lidé trpící osteoporózou či nedostatkem železa). Tato rizika jsou způsobena dlouhodobou expozicí kadmiu prostřednictvím stravy. Z tohoto důvodu neexistuje žádné nebezpečí pro lidské zdraví spojené s rozhodnutím prodloužit posuzování situace ve Švédsku o další lhůtu šesti měsíců. Tato další lhůta umožní Komisi zohlednit další objasnění, která mají poskytnout švédské orgány, aby mohlo být přijato konečné rozhodnutí.
(32)
Na základě výše uvedených informací je Komise názoru, že podmínky stanovené v čl. 114 odst. 6 třetím pododstavci jsou splněny, a že tedy může využít možnost prodloužit šestiměsíční lhůtu, ve které musí schválit nebo zamítnout vnitrostátní předpisy oznámené Švédskem.
IV. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností lze učinit závěr, že žádost Švédského království o zavedení vnitrostátních předpisů, které se odchylují od nařízení (ES) č. 2003/2003, je přípustná.
(34)
Nicméně vzhledem ke složitosti této věci a neexistenci nebezpečí pro lidské zdraví, které by bylo způsobeno přijetím tohoto rozhodnutí, zastává Komise názor, že je opodstatněné prodloužit lhůtu uvedenou v čl. 114 odst. 6 prvním pododstavci SFEU o další lhůtu končící dnem 18. října 2012,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podle čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se lhůta pro schválení nebo zamítnutí zamýšlených vnitrostátních předpisů týkajících se kadmia v hnojivech, které Švédské království oznámilo dne 17. října 2011 podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, prodlužuje do 18. října 2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 18. dubna 2012.