KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 302/2012
af 4. april 2012
om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 103h og 127, sammenholdt med artikel 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1234/2007 indføres der en fælles markedsordning for landbrugsprodukter, herunder frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager. I henhold til artikel 103a i forordning (EF) nr. 1234/2007 sammenholdt med artikel 125e i samme forordning kan der ydes EU-støtte til producentsammenslutninger, der oprettes i medlemsstater, der for nylig har tiltrådt Den Europæiske Union, og til producentsammenslutninger i fjernområderne og på de mindre øer i Det Ægæiske Hav. Formålet med støtten er at tilskynde til oprettelsen af producentsammenslutninger, lette deres administrative arbejde og sætte dem i stand til at opfylde kriterierne for anerkendelse af producentorganisationer, som er de grundlæggende aktører i frugt- og grøntsagssektoren.
(2)
I artikel 36-49 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 (2) er der fastsat nærmere bestemmelser om producentsammenslutninger. For at undgå, at de erhvervsdrivende kunstigt skaber betingelserne for at modtage EU-støtte med henblik på at få fordele, der er i strid med formålet med forordning (EF) nr. 1234/2007, bør medlemsstaterne pålægges at fastsætte regler, der skal hindre producenterne i at skifte fra en producentsammenslutning til en anden for på den måde at kunne få EU-støtte i en længere periode end den, der er omhandlet i artikel 125e, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, og for at hindre, at medlemsstaterne anerkender juridiske personer eller klart definerede dele af sådanne personer som producentsammenslutninger i de tilfælde, hvor sådanne personer allerede kunne opfylde kriterierne for anerkendelse som producentorganisationer.
(3)
I henhold til artikel 125e, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 skal producentsammenslutninger forelægge en anerkendelsesplan med en tidsplan for medlemsstatens ansvarlige myndigheder. Medlemsstaterne bør vurdere den foreslåede anerkendelsesplan og tilse, at den ikke strækker sig over unødig lang tid og bede om at få den ændret, hvis der er mulighed for, at en producentsammenslutning kan opfylde kriterierne for anerkendelse som producentorganisation før udløbet af den overgangsperiode, der er omhandlet i artikel 125e, stk. 1.
(4)
I henhold til artikel 39, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 skal medlemsstaterne fastlægge, på hvilke betingelser producentsammenslutningerne kan anmode om ændringer af planerne i gennemførelsesperioden. For at sikre korrekt anvendelse af nævnte forordning og af hensyn til den finansielle forudsigelighed og god budgetforvaltning bør der fastsættes en maksimal procentsats for, hvor store udgiftsstigninger der må foreslås inden for rammerne af en godkendt anerkendelsesplan. Der bør dog gælde andre satser for anerkendelsesplaner, der er godkendt før nærværende forordnings ikrafttrædelse, og hvis der er tale om sammenlægninger af producentsammenslutninger.
(5)
Af hensyn til budgetdisciplinen og for at opnå en optimal tildeling af de finansielle midler på den mest holdbare og effektive måde bør der fastsættes et loft over EU's finansiering af den støtte, der i henhold til artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007 ydes til delvis dækning af udgifter til investeringer. Af hensyn til budget- og retssikkerheden bør der udarbejdes en liste over investeringer, der ikke må indgå i anerkendelsesplaner.
(6)
Af hensyn til budgetdisciplinen bør der ligeledes fastsættes et loft over de udgifter, der kan finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EFGL) i forbindelse med den støtte, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007, og der bør etableres en indberetningsordning, hvorunder medlemsstaterne informerer Kommissionen om de finansielle virkninger af anerkendelsesplanerne, før de godkendes.
(7)
For at hindre urimelig berigelse i tilfælde, hvor et tilsluttet medlem forlader producentsammenslutningen og drager fordel af investeringer, der er foretaget på vedkommendes egen bedrift, bør der fastsættes bestemmelser, der gør det muligt for producentsammenslutningen at inddrive de investerede midler eller restværdien heraf i de tilfælde, hvor afskrivningsperioden endnu ikke er udløbet.
(8)
Af hensyn til den finansielle forudsigelighed og budgetoverslagene bør der fastsættes mere detaljerede bestemmelser om de meddelelser, som medlemsstaterne skal give Kommissionen vedrørende de finansielle virkninger af producentsammenslutningernes anerkendelsesplaner.
(9)
Der bør foretages kontrol på en sådan måde, at medlemsstaterne kan reagere prompte på eventuelt misbrug, som kan være til skade for EU's budget. Kontrollen bør derfor skærpes der, hvor der er konstateret væsentlige uregelmæssigheder.
(10)
I de områder af medlemsstaterne, hvor producenterne kun er organiseret i ringe grad, kan medlemsstaterne i henhold til artikel 103e i forordning (EF) nr. 1234/2007 efter behørigt begrundet anmodning få tilladelse af Kommissionen til at yde producentorganisationerne en national finansiel støtte, som ikke må overstige 80 % af de finansielle bidrag, der er omhandlet i samme forordnings artikel 103b, stk. 1, litra a).
(11)
I de områder af medlemsstaterne, hvor producentorganisationerne afsætter mindre end 15 % af frugt- og grøntsagsproduktionen, og hvor frugt- og grøntsagsproduktionen udgør mindst 15 % af den samlede landbrugsproduktion, kan den nationale finansielle støtte efter anmodning fra den pågældende medlemsstat refunderes af EU, jf. artikel 103e i forordning (EF) nr. 1234/2007.
(12)
I henhold til artikel 92, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 skal Kommissionen godkende eller afvise en anmodning om tilladelse til at yde national finansiel støtte senest tre måneder efter, at anmodningen er indgivet. Svarer Kommissionen ikke inden for denne periode, anses anmodningen for at være godkendt. Perioden på tre måneder kan dog suspenderes, hvis en medlemsstat har indsendt en ufuldstændig anmodning.
(13)
Erfaringerne har vist, at proceduren for vedtagelse af en kommissionsafgørelse og meddelelse heraf til medlemsstaterne ofte tager mere end tre måneder, og at den faktiske dato, hvor en anmodning skal betragtes som værende godkendt, ikke altid kan fastlægges præcist. Af hensyn til retssikkerheden bør det derfor fastsættes, at Kommissionen godkender eller afviser en anmodning ved hjælp af en formel afgørelse.
(14)
I henhold til artikel 103e i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan der gives tilladelse til, at der ydes national finansiel støtte svarende til højst 80 % af de finansielle bidrag fra de tilsluttede medlemmer eller fra producentorganisationen selv. I henhold til artikel 95, stk. 4, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 kan EU højst refundere 60 % af den nationale finansielle støtte, der ydes til producentorganisationer. Af hensyn til budgetdisciplinen bør der fastsættes en beløbsgrænse for, hvor stor en del af den nationale finansielle støtte der kan refunderes af EU, med henvisning til den maksimale finansielle støtte, EU må yde driftsfonde, der er oprettet af producentorganisationer.
(15)
Af forenklingshensyn bør proceduren for frivillig meddelelse af producentpriser på frugt og grøntsager på det indre marked finjusteres.
(16)
Gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(17)
For at sikre, at der tages hensyn til producenternes berettigede forventninger, bør det fastsættes, at visse af de ændringer, der indføres ved denne forordning, ikke anvendes på anerkendelsesplaner, som er godkendt før den dato, hvor denne forordning træder i kraft. For at kunne holde hånd i hanke med budgetudgifterne og sikre lige vilkår for samtlige erhvervsdrivende bør det imidlertid fastsættes, at anerkendelsesplaner, der er accepteret før denne forordnings ikrafttræden, behandles på samme måde som anerkendelsesplaner, der er vedtaget efter denne forordnings ikrafttræden, når det gælder EU's bidrag til den støtte, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, i de tilfælde, hvor de berørte producentsammenslutninger hverken har forpligtet sig økonomisk eller har indgået juridisk bindende aftaler med tredjeparter med hensyn til de relevante investeringer, før datoen for nærværende forordnings ikrafttræden.
(18)
For at sikre en gnidningsløs overgang til de nye bestemmelser om EU-refusion af den nationale finansielle støtte bør den relevante ændring i henhold til denne forordning ikke gælde i de tilfælde, hvor Kommissionen har godkendt en anmodning om tilladelse til at yde national finansiel støtte før denne forordnings ikrafttræden, men endnu ikke har truffet afgørelse om refusion. I sådanne tilfælde bør artikel 95, stk. 4, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fortsat anvendes uændret.
(19)
For at kunne styre EU-udgifterne til frugt- og grøntsagssektoren bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen.
(20)
Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011
I gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 36, stk. 2, tilføjes følgende som litra e):
»e)
de regler, der skal hindre, at en producent drager fordel af EU-støtte til producentsammenslutninger i mere end 5 år.«
2)
I artikel 37 indsættes som stk. 2:
»Investeringerne i stk. 1, litra c), omfatter ikke de investeringer, der er anført i bilag Va«.
3)
I artikel 38 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 affattes således:
»1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed træffer en af de beslutninger, der er nævnt i stk. 3, senest tre måneder efter, at den har modtaget et udkast til en anerkendelsesplan med den fornødne dokumentation. Medlemsstaterne kan fastsætte en kortere frist.«
b)
stk. 3 affattes således:
»3. Efter den overensstemmelseskontrol, der er nævnt i artikel 111, gør medlemsstatens ansvarlige myndighed eventuelt følgende:
a)
accepterer planen foreløbigt og giver en foreløbig anerkendelse
b)
anmoder om ændringer af planen, herunder ændringer af planens varighed. Medlemsstaterne vurderer navnlig, om den foreslåede tidsplan strækker sig over unødig lang tid, og beder om ændringer, hvis der er mulighed for, at en producentsammenslutning kan opfylde kriterierne for anerkendelse som producentorganisation før udløbet af den overgangsperiode på fem år, der er omhandlet i artikel 125e, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1234/2007
c)
afviser planen, navnlig hvis den juridiske person eller de klart definerede dele af en sådan juridisk person, der anmoder om foreløbig anerkendelse som producentsammenslutning, allerede opfylder kriterierne for anerkendelse som en producentorganisation.
I givet fald kan en plan accepteres foreløbigt, men kun hvis den indeholder de ændringer, der er anmodet om efter litra b).«
c)
Følgende indsættes som stk. 4, 5 og 6:
»4. Medlemsstatens ansvarlige myndighed underretter senest den 1. juli i et givet år Kommissionen de beslutninger, den har truffet om foreløbig accept af anerkendelsesplaner og de finansielle virkninger af disse planer, idet den anvender modellerne i bilag Vb.
5. Når de tildelingskoefficienter, der er omhandlet i artikel 47, stk. 4, andet afsnit, er fastsat, giver medlemsstatens ansvarlige myndighed de berørte producentsammenslutninger mulighed for at ændre eller trække deres anerkendelsesplan tilbage. Hvis en producentsammenslutning ikke trækker sin plan tilbage, accepterer den ansvarlige myndighed planen endeligt, under forudsætning af, at der foretages de ændringer deri, som den pågældende myndighed finder nødvendige.
6. Medlemsstatens ansvarlige myndighed underretter den juridiske person eller klart definerede del af en juridisk person om de beslutninger, der er omhandlet i stk. 3 og 5.«
4)
Artikel 39, stk. 2, affattes således:
»2. Medlemsstaterne fastsætter, på hvilke betingelser producentsammenslutningerne kan anmode om ændringer af planerne i gennemførelsesperioden. Disse anmodninger skal vedlægges den fornødne dokumentation.
Medlemsstaterne fastsætter, på hvilke betingelser anerkendelsesplanerne kan ændres i løbet af en årlig eller en halvårlig periode uden forhåndsgodkendelse fra medlemsstatens ansvarlige myndighed. Ændringerne er kun støtteberettigede, hvis producentsammenslutningen straks underretter medlemsstatens ansvarlige myndighed herom.
Producentsammenslutninger kan i løbet af et bestemt år og for det pågældende år af medlemsstatens ansvarlige myndighed få tilladelse til at forhøje de samlede udgifter, der er fastsat i en anerkendelsesplan, med højst 5 % af det oprindeligt godkendte beløb, eller til at reducere disse udgifter med en maksimumprocentsats, som medlemsstaterne fastsætter, i begge tilfælde under forudsætning af, at anerkendelsesplanens overordnede mål opretholdes, og under forudsætning af, at de samlede EU-udgifter til den pågældende medlemsstat ikke overskrider det EU-bidrag, der er tildelt denne medlemsstat i overensstemmelse med artikel 47, stk. 4.
Er der tale om sammenlægninger af producentsammenslutninger, jf. artikel 48, gælder loftet på 5 % for de samlede udgifter, der er fastsat i anerkendelsesplanerne for de producentsammenslutninger, der lægges sammen.«
5)
I artikel 44 indsættes som stk. 3:
»Der kan foretages investeringer på individuelle bedrifter og/eller i bygninger tilhørende medlemmer af en producentsammenslutning, forudsat at disse bidrager til at realisere de mål, der er opstillet for anerkendelsesplanen. Hvis det tilsluttede medlem forlader producentsammenslutningen, sørger medlemsstaten for, at investeringen eller restværdien heraf inddrives i de tilfælde, hvor afskrivningsperioden endnu ikke er afsluttet.«
6)
Artikel 47 affattes således:
»Artikel 47
EU-bidrag
1. Med forbehold af stk. 4, andrager EU-bidraget til finansieringen af den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007:
a)
75 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet og
b)
50 % i de øvrige regioner.
Medlemsstaten kan udbetale den nationale støtte i form af et fast beløb. I støtteansøgningen skal det ikke dokumenteres, hvad støtten skal anvendes til.
2. EU-bidraget til finansieringen af den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, udtrykt i kapitaltilskud eller i kapitaltilskuds-ækvivalent, må i forhold til de støtteberettigede investeringsudgifter ikke overstige:
a)
50 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet og
b)
30 % i de øvrige regioner.
De berørte medlemsstater forpligter sig til at bidrage til finansieringen af de støtteberettigede investeringsudgifter med mindst 5 %.
Støttemodtagerne deltager i finansieringen af de støtteberettigede investeringsudgifter med mindst:
a)
25 % i regioner, der er berettiget til støtte under konvergensmålet og
b)
45 % i de øvrige regioner.
3. Med forbehold af stk. 4 fastsættes det for hver producentsammenslutning på grundlag af værdien af den produktion, den markedsfører, hvor stor en andel af den støtte, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, der kan finansieres af EU, på grundlag af følgende regler:
a)
er der tale om producentsammenslutninger i medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller derefter, gælder der intet loft de første to år, deres anerkendelsesplan gennemføres, og i det tredje, fjerde og femte år gennemførelsesår gælder der et loft på henholdsvis 70 %, 50 % og 20 % af værdien af den markedsførte produktion
b)
er der tale om producentsammenslutninger i EU's fjernområder som omhandlet i traktatens artikel 349 eller på de mindre øer i Det Ægæiske Hav som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1405/2006 (3) fastsættes EU-bidraget til henholdsvis 25 %, 20 %, 15 %, 10 % og 5 % af værdien af den afsatte produktion i det første, andet, tredje, fjerde og femte år, anerkendelsesplanen gennemføres.
4. EU's udgifter til finansieringen af den støtte, der er nævnt i artikel 103a i forordning (EF) nr. 1234/2007 må højst beløbe sig til 10 000 000 EUR pr. kalenderår.
På grundlag af de meddelelser, der er omhandlet i artikel 38, stk. 4, fastsætter Kommissionen tildelingskoefficienterne og det samlede årlige EU-bidrag, der er til rådighed for hver medlemsstat på grundlag af disse koefficienter. Hvis det samlede beløb for et givet år, der er beregnet på grundlag af meddelelserne i artikel 38, stk. 4, ikke overstiger maksimumbeløbet for EU-bidrag, fastsættes tildelingskoefficienten til 100 %
EU-bidraget ydes i overensstemmelse med den tildelingskoefficient, der er omhandlet i andet afsnit. Der ydes ingen EU-bidrag til anerkendelsesplaner, der ikke er givet meddelelse om i overensstemmelse med artikel 38, stk. 4.
Den vekselkurs, der avendes på EU-bidraget til hver medlemsstat, er den seneste kurs, der er offentliggjort af Den Europæiske Centralbank før den dato, der er fastsat i artikel 38, stk. 4.
7)
Artikel 92, stk. 2, affattes således:
»2. Kommissionen godkender eller afviser anmodningen ved hjælp af en afgørelse inden for en frist på tre måneder. Perioden på tre måneder begynder dagen efter den dag, hvor Kommissionen modtager den fuldstændige anmodning. Hvis Kommissionen ikke anmoder om yderligere oplysninger inden for perioden på tre måneder, anses anmodningen for at være fuldstændig.«
8)
Følgende punktum tilføjes i artikel 95, stk. 4:
»Det beløb, der kan refunderes, må højst udgøre 48 % af den finansielle støtte, der er nævnt i artikel 103b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007.«
9)
Artikel 97, litra c), affattes således:
»c)
senest den 31. januar i et givet år de finansielle beløb for hver af de kommende årlige perioder til gennemførelse af anerkendelsesplanerne, herunder også det pågældende gennemførelsesår. Godkendte og anslåede beløb skal opgives. Meddelelsen skal indeholde følgende oplysninger for hver producentsammenslutning og for hver kommende årlig periode til gennemførelse af planen:
i)
det samlede beløb for den årlige periode til gennemførelse af anerkendelsesplanen, bidragene fra EU, medlemsstaterne og producentsammenslutningerne og/eller deres medlemmer
ii)
en opdeling af støtten i den støtte, som er nævnt i henholdsvis artikel 103a, stk. 1, litra a), og litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007.«
10)
Artikel 98, stk. 4, affattes således:
»4. Meddelelserne i stk. 3 sendes ved hjælp af de forlæg, som Kommissionen stiller til rådighed for medlemsstaterne. Forlæggene gælder først, når Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter er blevet underrettet.«
11)
I artikel 112 indsættes følgende som stk. 3a og 3b:
»3a. Resultaterne af den kontrol på stedet, der er omhandlet i stk. 2, evalueres for at fastslå, om eventuelle problemer er af systemisk karakter, hvilket kan tyde på, at der kan være opstået uregelmæssigheder i forbindelse med tilsvarende aktioner, andre støttemodtagere eller andre organer. Ved evalueringen fastslås det også, hvad problemerne skyldes, om der er behov for yderligere undersøgelser, og hvilke korrigerende eller forebyggende foranstaltninger der skal træffes.
Afslører kontrollen væsentlige uregelmæssigheder i et område eller en del af et område eller i en specifik producentsammenslutning, foretager medlemsstaten supplerende kontrol det pågældende år og forhøjer procentdelen af de pågældende ansøgninger, som skal kontrolleres det følgende år.
3b. Medlemsstaten fastlægger på grundlag af en risikoanalyse, hvilke producentsammenslutninger der skal kontrolleres på stedet.
Ved risikoanalysen tages der især hensyn til følgende:
a)
støttens størrelse
b)
resultaterne af kontrollen de foregående år
c)
et element, der sikrer randomisering og
d)
andre parametre, som skal fastlægges af medlemsstaterne.«
12)
Som bilag Va indsættes teksten i bilag I til nærværende forordning.
13)
Som bilag Vb indsættes teksten i bilag II til nærværende forordning.
Artikel 2
Overgangsbestemmelser
1. Nærværende forordnings artikel 1, nr. 2, nr. 3, litra b) og nr. 12, anvendes ikke på anerkendelsesplaner, der er accepteret før datoen for nærværende forordnings ikrafttrædelse.
2. Når det gælder artikel 47, stk. 3 og 4, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011, anvendes nærværende forordnings artikel 1, nr. 6, ikke på anerkendelsesplaner, der er accepteret før datoen for denne forordnings ikrafttræden, i forbindelse med hvilke:
a)
den berørte producentsammenslutning enten allerede har forpligtet sig økonomisk eller har indgået juridisk bindende aftaler med tredjeparter med hensyn til de investeringer, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, før datoen for nærværende forordnings ikrafttræden, eller
b)
den pågældende anerkendelsesplan kun omfatter støtte som omhandlet i artikel 103a, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1234/2007.
3. Der gælder følgende regler for anerkendelsesplaner accepteret før datoen for denne forordnings ikrafttræden i forbindelse med hvilke den berørte producentsammenslutning ikke har forpligtet sig økonomisk og ikke har indgået juridisk bindende aftaler med tredjeparter med hensyn til de relevante investeringer før datoen for nærværende forordnings ikrafttræden:
a)
medlemsstatens ansvarlige myndighed underretter Kommissionen om anerkendelsesplaner omfattet af dette stykke senest den 1. juli 2012
b)
ved fastsættelsen af tildelingskoefficienter i overensstemmelse med artikel 47, stk. 4, andet afsnit, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 tager Kommissionen hensyn til de meddelelser, der er indgået i henhold til litra a). EU-bidraget til finansieringen af den støtte, der er nævnt i artikel 103a, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, ydes i overensstemmelse med nævnte tildelingskoefficienter
c)
de tildelingskoefficienter, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 47, stk. 4, andet afsnit, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011, anvendes ikke på den støtte, der er omhandlet i artikel 103a, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007
d)
når de tildelingskoefficienter, der er omhandlet i artikel 47, stk. 4, andet afsnit, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011, er fastsat, giver medlemsstatens ansvarlige myndighed de producentsammenslutninger, der er omfattet af dette stykke, mulighed for at ændre eller trække deres anerkendelsesplan tilbage. Hvis anerkendelsesplanen trækkes tilbage, refunderer EU udgifter, der er afholdt af producentsammenslutningen til oprettelse og administration af sammenslutningen efter den første accept af planen, op til et beløb på højst 3 % af den støtte, som producentsammenslutningen ville have haft ret til at modtage i henhold til artikel 103a, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1234/2007, hvis dens anerkendelsesplan var blevet gennemført.
4. Nr. 8 i artikel 1 anvendes ikke i de situationer, hvor Kommissionen i overensstemmelse med artikel 92, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 har godkendt en anmodning om tilladelse til at yde national finansiel bistand før datoen for nærværende forordnings ikrafttræden, men endnu ikke har truffet afgørelse om EU's refusion af den nationale finansielle støtte, jf. artikel 95 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011.
Artikel 3
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. april 2012.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 302/2012
ze dne 4. dubna 2012,
kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na články 103h a 127 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví společnou organizaci zemědělských trhů, která zahrnuje odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny. Podle článku 103a nařízení (ES) č. 1234/2007 ve spojení s článkem 125e uvedeného nařízení může být poskytnuta podpora Unie seskupením producentů utvořeným v členských státech, které nedávno přistoupily k Evropské unii, v nejvzdálenějších regionech Unie a na menších ostrovech v Egejském moři. Uvedená podpora má podpořit vytváření seskupení producentů, usnadnit jejich administrativní činnost a umožnit jim plnit kritéria potřebná pro uznání za organizace producentů, které jsou základními aktéry v odvětví ovoce a zeleniny.
(2)
Články 36 až 49 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 543/2011 (2) stanoví prováděcí pravidla, pokud jde o seskupení producentů. Za účelem předcházení situacím, v nichž hospodářské subjekty uměle vytvářejí podmínky, aby jim mohla být vyplacena podpora Unie, a tudíž aby získaly výhodu v rozporu s cíli nařízení (ES) č. 1234/2007, je vhodné vyžadovat od členských států, aby stanovily pravidla, která by bránila producentům v přecházení z jednoho seskupení producentů do druhého za účelem využívání podpory Unie déle než po období uvedené v čl. 125e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 a tomu, aby členské státy uznávaly právnické osoby nebo jasně vymezené složky právnických osob za seskupení producentů, pokud tyto osoby již mohly splňovat kritéria potřebná pro uznání za organizaci producentů.
(3)
Ustanovení čl. 125e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 vyžaduje, aby seskupení producentů předkládala příslušnému členskému státu plán odstupňovaného uznání. Členské státy by měly posoudit, zda není trvání navrhovaného plánu uznání nepřiměřeně dlouhé, a vyžadovat úpravu, pokud seskupení producentů mohla splnit kritéria potřebná pro uznání za organizaci producentů před koncem přechodného období uvedeného v čl. 125e odst. 1.
(4)
Podle čl. 39 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví členské státy podmínky, za nichž mohou seskupení producentů požádat během provádění plánů o jejich změnu. V zájmu řádného uplatňování uvedeného nařízení, finanční předvídatelnosti a řádného rozpočtového řízení je třeba stanovit pravidla ohledně maximálního procentního podílu navrhovaného zvýšení výdajů v rámci schváleného plánu uznání. Na plány uznání schválené před vstupem tohoto nařízení v platnost a v případě fúzí seskupení producentů by se však měly uplatňovat rozdílné limity.
(5)
Z důvodů rozpočtové kázně a s cílem optimalizovat rozdělování finančních zdrojů trvale udržitelným a účinným způsobem je vhodné stanovit strop pro financování podpor Unií tak, aby pokrýval část investic uvedených v čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007. Z důvodů finančního zabezpečení a právní jistoty by měl být vypracován seznam investic, na které se nesmí vztahovat plány uznání.
(6)
Z důvodů rozpočtové kázně je rovněž nezbytné stanovit strop výdajů, které mají být hrazeny z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) v souvislosti s podporou uvedenou v čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007, a zřídit systém oznamování, v jehož rámci budou členské státy informovat Komisi o finančních důsledcích plánů uznání před jejich schválením.
(7)
Aby se zabránilo neoprávněnému obohacení, pokud člen vystoupí ze seskupení producentů a využije investice ve svém vlastním podniku, měla by být stanovena pravidla, která umožní seskupení producentů získat zpět investici nebo její zbytkovou hodnotu v případě, že ještě neuplynulo období amortizace.
(8)
Z důvodu finanční předvídatelnosti a rozpočtového výhledu je vhodné stanovit podrobnější pravidla týkající se oznámení, která předkládají členské státy Komisi a která se týkají finančních důsledků plánů uznání seskupení producentů.
(9)
Kontroly by měly být prováděny takovým způsobem, aby členské státy mohly rychle reagovat na možné zneužití, které znamená riziko pro rozpočet Unie. Za tímto účelem je třeba posílit kontroly v případě, že byly zjištěny závažné nesrovnalosti.
(10)
V článku 103e nařízení (ES) č. 1234/2007 se stanoví, že v regionech členských států, kde je stupeň organizovanosti producentů obzvláště nízký, může Komise členským státům na základě řádně odůvodněné žádosti povolit, aby vyplatily organizacím producentů vnitrostátní finanční podporu rovnající se nejvýše 80 % finančních příspěvků podle čl. 103b odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení.
(11)
Podle článku 103e nařízení (ES) č. 1234/2007 v regionech členských států, v nichž organizace producentů uvádějí na trh méně než 15 % produkce ovoce a zeleniny a v nichž produkce ovoce a zeleniny představuje nejméně 15 % celkové zemědělské produkce, může být vnitrostátní podpora na žádost dotčeného členského státu uhrazena Unií.
(12)
V čl. 92 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 se stanoví, že Komise má schválit nebo zamítnout žádost o schválení poskytnutí vnitrostátní finanční podpory do tří měsíců od jejího předložení. Neodpoví-li Komise v této lhůtě, považuje se žádost za schválenou. Tříměsíční lhůta se nicméně může přerušit, pokud členský stát předloží neúplnou žádost.
(13)
Zkušenosti ukázaly, že postup při přijímání rozhodnutí Komise a jeho oznámení členským státům často vyžaduje delší období než tři měsíce a že skutečné datum, od kterého má být žádost považována za schválenou, nemůže být vždy stanoveno. V zájmu právní jistoty je vhodné stanovit, že Komise schválí nebo zamítne žádost prostřednictvím formálního rozhodnutí.
(14)
Článek 103e nařízení (ES) č. 1234/2007 omezuje podíl vnitrostátní finanční podpory, která může být povolena v maximální výši 80 % finančních příspěvků členů organizace producentů nebo samotné organizace. Ustanovení čl. 95 odst. 4 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 omezuje podíl uhrazení vnitrostátní finanční podpory z prostředků Unie na 60 % vnitrostátní podpory poskytnuté organizaci producentů. Z důvodů rozpočtové kázně je nezbytné stanovit strop pro výši vnitrostátní finanční podpory, kterou může uhradit Unie, odkazem na maximální částku finanční podpory Unie, která může být poskytnuta provozním fondům zřízeným organizacemi producentů.
(15)
V zájmu zjednodušení je vhodné doladit postup při dobrovolném oznamování cen ovoce a zeleniny na vnitřním trhu prováděném producenty.
(16)
Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(17)
Aby se zajistilo, že jsou respektována legitimní očekávání producentů, je nezbytné stanovit, že některé změny provedené tímto nařízením se nevztahují na plány uznání, které byly přijaty před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost. V zájmu kontroly rozpočtových výdajů a zaručení rovných podmínek mezi hospodářskými subjekty by se však mělo stanovit, aby se s plány uznání, které byly přijaty před vstupem tohoto nařízení v platnost, nakládalo stejně jako s plány uznání přijatými po vstupu tohoto nařízení v platnost, pokud jde o příspěvek Unie na podporu uvedenou v čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, za předpokladu, že se dotčená seskupení producentů před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost ještě finančně nezavázala ani neuzavřela právně závazné dohody se třetími stranami o příslušných investicích.
(18)
Aby byl zajištěn hladký přechod na nová pravidla týkající se uhrazení vnitrostátní finanční podpory Unií, neměla by se příslušná změna stanovená tímto nařízením vztahovat na případy, kdy Komise sice schválila žádost o schválení výplaty vnitrostátní finanční podpory před vstupem tohoto nařízení v platnost, ale dosud nerozhodla o uhrazení. V takových případech by měl i nadále platit beze změn čl. 95 odst. 4 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011.
(19)
Aby bylo možné kontrolovat výdaje Unie v odvětví ovoce a zeleniny, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost dnem svého vyhlášení.
(20)
Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů nezaujal ve lhůtě stanovené jeho předsedou stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011
Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 se mění takto:
1)
V čl. 36 odst. 2 se doplňuje nové písmeno e), které zní:
„e)
pravidla zamezující tomu, aby producent využíval podpory Unie pro seskupení producentů po dobu delší než pět let.“
2)
V článku 37 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Investice uvedené v prvním pododstavci písm. c) nesmí zahrnovat investice uvedené v příloze Va.“
3)
Článek 38 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Příslušný orgán členského státu učiní jedno z rozhodnutí uvedených v odstavci 3 do tří měsíců od obdržení návrhu plánu uznání a veškeré podkladové dokumentace. Členské státy mohou stanovit kratší lhůtu.“
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Po kontrolách shody uvedených v článku 111 příslušný orgán členského státu v případě potřeby:
a)
předběžně přijme plán a udělí předběžné uznání;
b)
požádá o změny plánu včetně změn týkajících se jeho trvání. Členský stát musí zejména posoudit, zda nejsou navržené fáze nepřiměřeně dlouhé, a vyžadovat úpravu, pokud seskupení producentů mohla splnit kritéria potřebná pro uznání za organizaci producentů před koncem pětiletého období uvedeného v třetím pododstavci čl. 125e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007;
c)
zamítne plán, zejména v případě, že právnické osoby nebo jasně vymezené složky těchto osob, které žádají o předběžné uznání za seskupení producentů, již splňují kritéria pro uznání za organizaci producentů.
Předběžně může být plán v případě nutnosti přijat jen tehdy, pokud jsou do něj zapracovány změny požadované podle písmena b).“
c)
Doplňují se nové odstavce 4, 5 a 6, které znějí:
„4. Příslušný orgán členského státu oznámí rozhodnutí, kterými se plány uznání předběžně přijímají, a finanční důsledky těchto plánů Komisi do 1. července daného roku prostřednictvím tabulek uvedených v příloze Vb.
5. Poté, co budou stanoveny koeficienty přidělení uvedené v čl. 47 odst. 4 druhém pododstavci, umožní příslušný orgán členského státu dotčeným seskupením producentů jejich plán uznání změnit nebo stáhnout. Pokud seskupení producentů svůj plán nestáhne, příslušný orgán jej přijme s konečnou platností s výhradou takových změn, které příslušný orgán považuje za nezbytné.
6. Příslušný orgán členského státu oznámí svá rozhodnutí uvedená v odstavcích 3 a 5 právnické osobě nebo jasně vymezené složce právnické osoby.“
4)
V článku 39 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Členské státy stanoví podmínky, za nichž mohou seskupení producentů požádat během provádění plánů o jejich změnu. K těmto žádostem musí být přiložena veškerá nezbytná podkladová dokumentace.
Členské státy stanoví podmínky, za jakých mohou být plány uznání změněny během ročního nebo půlročního období bez předchozího souhlasu příslušného orgánu členského státu. Tyto změny jsou způsobilé pro podporu pouze v případě, že je skupina producentů neprodleně sdělí příslušnému orgánu členského státu.
Příslušný orgán členského státu může během daného roku seskupením producentů povolit, aby pro daný rok zvýšila celkovou částku výdajů stanovenou v plánu uznání o nejvýše 5 % původně schválené částky nebo aby ji snížila o maximální procentní podíl, který stanoví členské státy, a to za předpokladu, že jsou zachovány celkové cíle plánu uznání a že celkové výdaje Unie na úrovni dotčeného členského státu nepřekročí výši příspěvku Unie přiděleného danému členskému státu podle čl. 47 odst. 4.
V případě fúzí seskupení producentů podle článku 48 se 5 % limit použije na celkovou částku výdajů stanovenou v plánech uznání seskupení producentů, která fúzi provedla.“
5)
V článku 44 se doplňuje nový třetí pododstavec, který zní:
„Investice mohou být prováděny v jednotlivých zemědělských podnicích a/nebo v prostorách členů seskupení producentů za předpokladu, že přispívají ke splnění cílů stanovených v plánu uznání. Pokud člen vystoupí ze seskupení producentů, zajistí členské státy, aby byla investice nebo její zbytková hodnota vrácena v případě, že ještě neuplynulo období amortizace.“
6)
Článek 47 se nahrazuje tímto:
„Článek 47
Příspěvek Unie
1. S výhradou odstavce 4 tohoto článku činí příspěvek Unie na podporu podle čl. 103a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007:
a)
75 % v oblastech způsobilých v souladu s cílem konvergence a
b)
50 % v ostatních oblastech.
Členský stát může vnitrostátní podporu vyplatit formou paušální platby. U žádosti o podporu není nutno prokazovat použití podpory.
2. Příspěvek Unie na podporu podle čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, vyjádřený jako kapitálový příspěvek nebo ekvivalent kapitálového příspěvku, činí nejvýše tento procentní podíl způsobilých nákladů na investice:
a)
50 % v oblastech způsobilých v souladu s cílem konvergence a
b)
30 % v ostatních oblastech.
Dotčené členské státy se zavážou, že se budou na způsobilých investičních nákladech podílet nejméně pěti procenty.
Finanční účast příjemců podpory na způsobilých investičních nákladech činí alespoň:
a)
25 % v oblastech způsobilých v souladu s cílem konvergence a
b)
45 % v ostatních oblastech.
3. S výhradou odstavce 4 tohoto článku se příspěvek Unie na podporu uvedenou v čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 určí pro každé seskupení producentů na základě hodnoty produkce, kterou toto seskupení uvádí na trh, a podléhá těmto pravidlům:
a)
v případě seskupení producentů v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo po tomto dni, se v prvních dvou letech provádění jejich plánu uznání neuplatní žádný strop a ve třetím, čtvrtém a pátém roce provádění jejich plánu uznání se uplatní strop 70 %, 50 % a 20 % hodnoty produkce uvedené na trh;
b)
v případě seskupení producentů v nejvzdálenějších regionech Unie podle čl. 349 Smlouvy nebo na menších ostrovech v Egejském moři podle čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1405/2006 (3) se příspěvek Unie omezuje v prvním, druhém, třetím, čtvrtém a pátém roce provádění jejich plánu uznání na 25 %, 20 %, 15 %, 10 % a 5 % hodnoty produkce uvedené na trh.
4. Celkové výdaje na příspěvek Unie na podporu podle článku 103a nařízení (ES) č. 1234/2007 činí maximálně 10 000 000 EUR na kalendářní rok.
Na základě oznámení uvedených v čl. 38 odst. 4 stanoví Komise koeficienty přidělení a pomocí těchto koeficientů určí celkový dostupný příspěvek Unie pro každý členský stát na jednotlivé roky. Jestliže celková částka vyplývající z oznámení uvedených v čl. 38 odst. 4 v některém roce nepřekročí maximální částku příspěvku Unie, bude koeficient přidělení stanoven na 100 %.
Příspěvek Unie se poskytuje na základě koeficientu přidělení uvedeného v druhém pododstavci. Na plány uznání, které nebyly oznámeny v souladu s čl. 38 odst. 4, Unie neposkytne žádný příspěvek.
Směnným kurzem platným pro příspěvek Unie pro jednotlivé členské státy je směnný kurz naposledy zveřejněný Evropskou centrální bankou před dnem stanoveným v čl. 38 odst. 4.
7)
V článku 92 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Komise schválí nebo zamítne žádost prostřednictvím rozhodnutí do tří měsíců. Tato lhůta začíná běžet v den následující po dni, kdy Komise obdržela úplnou žádost. Pokud si Komise během tříměsíční lhůty nevyžádá dodatečné informace, je žádost považována za úplnou.“
8)
V čl. 95 odst. 4 se doplňuje nová věta, která zní:
„Uhrazená částka nesmí překročit 48 % finanční podpory podle čl. 103b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007.“
9)
V článku 97 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
každoročně do 31. ledna finanční částku, s níž se počítá na provedení plánů uznání pro každé následující roční období, včetně stávajícího roku provádění. Uvádějí se schválené částky nebo jejich odhady. U jednotlivých seskupení producentů se v oznámení pro každé nadcházející roční období provádění plánu uvádějí tyto údaje:
i)
celková částka na provádění plánu uznání v daném roce, příspěvky od Unie, členských států a seskupení producentů a/nebo členů seskupení producentů;
ii)
rozdělení podpor na podpory podle čl. 103a odst. 1 písm. a) a čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007.“
10)
V článku 98 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Oznámení uvedená v odstavci 3 musí být v souladu se vzory, které členským státům poskytne Komise. Uvedené vzory se nepoužijí, dokud nebyl informován Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů.“
11)
V článku 112 se vkládají nové odstavce 3a a 3b, které znějí:
„3a. Výsledky kontrol na místě uvedených v odstavci 2 se vyhodnocují, aby bylo možné stanovit, zda některé ze zjištěných problémů jsou systémového charakteru, což by ukazovalo na pravděpodobnost nesrovnalostí, pokud jde o podobné akce, příjemce nebo subjekty. V hodnocení se rovněž uvedou příčiny těchto situací, případná potřeba dalšího přezkoumání a nezbytná nápravná a preventivní opatření.
Pokud kontroly odhalí závažné nesrovnalosti v regionu nebo v části regionu či u konkrétního seskupení producentů, provede členský stát během dotčeného roku dodatečné kontroly a zvýší procentní podíl odpovídajících žádostí, které mají být zkontrolovány v následujícím roce.
3b. Členský stát určí seskupení producentů, která mají být předmětem kontroly na místě, na základě analýzy rizika.
Při analýze rizika je třeba zejména přihlédnout:
a)
k výši podpory;
b)
k zjištěním při kontrolách v předchozích letech;
c)
k prvku na zajištění nahodilosti a dále
d)
k jiným parametrům, které určí členské státy.“
12)
Vkládá se nová příloha Va uvedená v příloze I tohoto nařízení.
13)
Vkládá se nová příloha Vb uvedená v příloze II tohoto nařízení.
Článek 2
Přechodná ustanovení
1. Ustanovení čl. 1 bodu 2, bodu 3 písm. b) a bodu 12 tohoto nařízení se nepoužijí na plány uznání, které byly přijaty před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Ustanovení čl. 1 bodu 6 tohoto nařízení, pokud jde o čl. 47 odst. 3 a 4 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011, se nepoužije na plány uznání, které byly přijaty před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost a u nichž:
a)
se dotčené seskupení producentů před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost již finančně zavázalo nebo uzavřelo právně závazné dohody se třetími stranami o příslušných investicích uvedených v čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, nebo
b)
dotčený plán uznání se vztahuje pouze na podporu uvedenou v čl. 103a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. V případě plánů uznání, které byly přijaty před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, ale u nichž se seskupení producentů před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost zatím finančně nezavázalo ani neuzavřelo právně závazné dohody se třetími stranami o příslušných investicích, se uplatní tato pravidla:
a)
příslušný orgán členského státu oznámí Komisi do 1. července 2012 plány uznání, na které se tento odstavec vztahuje;
b)
při stanovování koeficientů přidělení podle čl. 47 odst. 4 druhého pododstavce prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 zohlední Komise oznámení přijatá podle písmena a) tohoto odstavce. Příspěvek Unie na podporu uvedenou v čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 se poskytne v souladu s uvedenými koeficienty přidělení;
c)
koeficienty přidělení stanovené podle čl. 47 odst. 4 druhého pododstavce prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 se nepoužijí na podporu uvedenou v čl. 103a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007;
d)
poté, co budou koeficienty přidělení uvedené v čl. 47 odst. 4 druhém pododstavci prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 stanoveny, umožní příslušný orgán členského státu seskupením producentů, na něž se tento odstavec vztahuje, jejich plán uznání změnit nebo stáhnout. V případě stažení uhradí Unie výdaje, které seskupení producentů vynaložilo po prvotním přijetí plánu na své vytvoření a administrativu, až do výše nepřesahující 3 % podpory, na kterou by mělo seskupení producentů podle čl. 103a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007 nárok, byl-li by jejich plán uznání proveden.
4. Ustanovení čl. 8 bodu 1 se nevztahuje na případy, kdy Komise sice schválila žádost o schválení výplaty vnitrostátní finanční podpory v souladu s čl. 92 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, ale dosud nerozhodla o uhrazení vnitrostátní finanční podpory Unií v souladu s článkem 95 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. dubna 2012.