RÅDETS AFGØRELSE 2011/168/FUSP
af 21. marts 2011
om Den Internationale Straffedomstol og om ophævelse af fælles holdning 2003/444/FUSP
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I sin optræden på den internationale scene søger Unionen at fremme principperne om demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettighedernes og de grundlæggende frihedsrettigheders universalitet og udelelighed, respekt for den menneskelige værdighed, lighed og solidaritet samt respekt for grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt og folkeretten i henhold til artikel 21 i traktaten. Unionen bestræber sig på at udvikle forbindelser og skabe partnerskaber med bl.a. internationale organisationer, som er enige i disse principper.
(2)
Et af Unionens mål er at bevare freden, forebygge konflikter og styrke den internationale sikkerhed i overensstemmelse med formålene og grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt.
(3)
Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol (i det følgende benævnt »Romstatutten«) trådte i kraft den 1. juli 2002.
(4)
Alle medlemsstater har ratificeret Romstatutten.
(5)
Principperne i Romstatutten samt de principper, der styrer Den International Straffedomstols (i det følgende benævnt »ICC«) funktionsmåde, er i fuld overensstemmelse med Unionens principper og mål. De grove forbrydelser, der hører under ICCs kompetence, berører det internationale samfund som helhed og Unionen og dens medlemsstater.
(6)
Unionen og dens medlemsstater er besluttet på at hindre, at gerningsmændene til disse forbrydelser forbliver ustraffet ved at træffe foranstaltninger på nationalt plan og ved at udvide det internationale samarbejde for at sikre, at de reelt retsforfølges.
(7)
Unionen og ICC undertegnede den 10. april 2006 en aftale om samarbejde og bistand, som trådte i kraft den 1. maj 2006 (1).
(8)
De principper og regler for international strafferet, der er fastlagt i Romstatutten, bør tages i betragtning i andre internationale retsinstrumenter.
(9)
Unionen er overbevist om, at generel tiltrædelse til Romstatutten er afgørende, for at ICC skal være fuldt effektiv, og mener i den forbindelse, at initiativer med henblik på større accept af Romstatutten bør fremmes, for så vidt de er i overensstemmelse med Romstatuttens ånd og bogstav.
(10)
Det er særdeles vigtigt, at Romstatuttens integritet og ICCs uafhængighed bevares.
(11)
Rådet har i sine konklusioner af 30. september 2002 om Den Internationale Straffedomstol udarbejdet et sæt principper, der er knyttet til konklusionerne, og som kan tjene som retningslinjer for medlemsstaterne, når de overvejer nødvendigheden af og omfanget af mulige aftaler eller ordninger som reaktion på forslag vedrørende betingelserne for at overgive personer til ICC.
(12)
Den 25. maj 2010 vedtog Rådet konklusioner om revisionskonferencen vedrørende Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol (i det følgende benævnt »revisionskonferencen«), som blev afholdt i Kampala, Uganda, fra den 31. maj til den 11. juni 2010.
(13)
Revisionskonferencen vedtog ændringer til Romstatutten i overensstemmelse med dennes artikel 5, stk. 2, for at definere aggression og opstille betingelser for, at ICC kan udøve jurisdiktion med hensyn til aggression, vedtog ændringer til Romstatutten med henblik på at udvide ICCs jurisdiktion til at omfatte tre yderligere krigsforbrydelser begået i væbnede konflikter af en ikke-international karakter og besluttede foreløbigt at bevare Romstatuttens artikel 124. Disse ændringer skal ratificeres eller accepteres og træde i kraft i henhold til Romstatuttens artikel 121, stk. 5. ICC skal udøve jurisdiktion over aggression under anvendelse af en afgørelse, der skal træffes efter den 1. januar 2017 af samme flertal af deltagerstater, som kræves for vedtagelse af en ændring af Romstatutten.
(14)
Unionen gav på revisionskonferencen tilsagn om at gennemgå og ajourføre sine instrumenter til støtte for ICC samt fortsat at fremme Romstatuttens universalitet og bevare dens integritet.
(15)
Gennemførelsen af Romstatutten kræver praktiske foranstaltninger, som Unionen og dens medlemsstater bør støtte fuldt ud.
(16)
Den handlingsplan, der blandt andet blev udtrykt ønske om i en beslutning om ikrafttrædelse af Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol, som Europa-Parlamentet vedtog den 28. februar 2002 som opfølgning af Rådets fælles holdning 2001/443/FUSP af 11. juni 2001 vedrørende Den Internationale Straffedomstol (2), blev vedtaget den 4. februar 2004 og bør tilpasses efter behov.
(17)
På baggrund af ovenstående bør fælles holdning 2003/444/FUSP af 16. juni 2003 om Den Internationale Straffedomstol (3) ophæves og erstattes af denne afgørelse -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Den Internationale Straffedomstol (i det følgende benævnt »ICC«) er, med henblik på at forebygge og begrænse begåelsen af grove forbrydelser, der hører under dens kompetence, et vigtigt redskab til at fremme overholdelsen af den humanitære folkeret og menneskerettighederne og dermed bidrage til frihed, sikkerhed, retfærdighed og retsstatsprincippet samt til at bevare freden, forebygge konflikter og styrke den internationale sikkerhed i overensstemmelse med formålene og grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt.
2. Formålet med denne afgørelse er at fremskynde verdenssamfundets støtte til Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol (i det følgende benævnt »Romstatutten«) ved at fremme den bredest mulige deltagelse i den, bevare Romstatuttens integritet, støtte ICCs uafhængighed og dens effektive funktion, støtte samarbejdet med ICC og støtte gennemførelsen af komplementaritetsprincippet.
Artikel 2
1. Unionen og dens medlemsstater skal for at fremme den bredest mulige deltagelse i Romstatutten gøre alt for at bidrag til denne proces ved at rejse spørgsmålet om den videst mulige ratificering, accept, godkendelse eller tiltrædelse af Romstatutten og om Romstatuttens gennemførelse i forhandlinger, herunder forhandlinger om aftaler, eller politisk dialog med tredjelande, grupper af stater eller relevante regionale organisationer, når som helst dette er hensigtsmæssigt.
2. Unionen og dens medlemsstater bidrager også med andre midler til en verdensomspændende deltagelse i og gennemførelse af Romstatutten, bl.a. ved at vedtage initiativer til at fremme udbredelsen af værdier, principper og bestemmelser i Romstatutten og dertil knyttede instrumenter. Til opfølgning af målene i denne afgørelse samarbejder Unionen i det nødvendige omfang med andre interesserede stater, internationale institutioner, ikke-statslige organisationer og andre repræsentanter for civilsamfundet.
3. Medlemsstaterne deler deres erfaringer med gennemførelsen af Romstatutten med alle interesserede stater og yder i givet fald andre former for støtte med henblik på gennemførelsen. Medlemsstater skal bidrage efter anmodning med teknisk og eventuelt med finansiel støtte til det lovgivningsarbejde, der er nødvendigt for tredjelandes deltagelse i og gennemførelse af Romstatutten. Unionen kan på anmodning også bidrage med en sådan assistance. De stater, der overvejer at deltage i Romstatutten eller samarbejde med ICC, opfordres til at underrette Unionen om de vanskeligheder, de måtte komme ud for i den forbindelse.
4. Unionen og dens medlemsstater koordinerer ved gennemførelsen af denne artikel deres politiske og tekniske støtte til ICC i forholdet til forskellige stater eller grupper af stater.
Artikel 3
Unionen og dens medlemsstater skal for at støtte ICCs uaf hængighed, særligt:
a)
tilskynde deltagerstaterne til omgående at overføre deres obligatoriske bidrag fuldt ud i henhold til de beslutninger, som er truffet af Forsamlingen af Deltagerstater
b)
bestræbe sig på, at aftalen om Den Internationale Straffedomstols privilegier og immuniteter bliver tiltrådt eller ratificeret snarest muligt af medlemsstaterne, og tilskynde andre stater til at tiltræde eller ratificere den, samt
c)
bestræbe sig på i det nødvendige omfang at støtte udviklingen af uddannelse af og bistand til dommere, anklagere, andre embedsmænd og advokater i deres arbejde i relation til ICC.
Artikel 4
1. Unionen og dens medlemsstater følger nøje udviklingen med hensyn til samarbejdet med ICC i overensstemmelse med Romstatutten.
2. Unionen overvåger løbende gennemførelsen af aftalen mellem Den Internationale Straffedomstol og Unionen om samarbejde og bistand.
3. Unionen og dens medlemsstater overvejer indgåelse, hvor dette er relevant, af ad hoc-ordninger og -aftaler med henblik på at muliggøre ICCs effektive funktion og tilskynder tredjeparter hertil.
4. Unionen og dens medlemsstater skal fortsat i det nødvendige omfang gøre tredjelande opmærksomme på Rådets konklusioner af 30. september 2002 om Den Internationale Straffedomstol og de vejledende EU-principper i tilknytning hertil for så vidt angår forslag til aftaler og ordninger vedrørende betingelser for overgivelser af personer til ICC.
Artikel 5
Unionen og dens medlemsstater tager om nødvendigt initiativer eller træffer foranstaltninger med henblik på at sikre komplementaritetsprincippets gennemførelse på nationalt plan.
Artikel 6
Rådet og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik koordinerer om nødvendigt Unionens og medlemsstaternes foranstaltninger med henblik på gennemførelse af artikel 2-5.
Artikel 7
Medlemsstaterne samarbejder om at sikre, at Forsamlingen af Deltagerstater fungerer efter hensigten i alle henseender.
Artikel 8
Unionen sikrer overensstemmelse og sammenhæng mellem sine instrumenter og politikker på alle områder af dens eksterne og interne optræden, når det gælder de groveste internationale forbrydelser som nævnt i Romstatutten.
Artikel 9
Rådet tager om nødvendigt denne afgørelse op til revision.
Artikel 10
Fælles holdning 2003/444/FUSP ophæves hermed og erstattes af denne afgørelse. Henvisninger til den ophævede fælles holdning 2003/444/FUSP betragtes som henvisninger til denne afgørelse.
Artikel 11
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2011.
ROZHODNUTÍ RADY 2011/168/SZBP
ze dne 21. března 2011
o Mezinárodním trestním soudu a o zrušení společného postoje 2003/444/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE:
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie při své činnosti na mezinárodní scéně hodlá podporovat zásady demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva, jak je stanoveno v článku 21 Smlouvy. Unie usiluje o rozvíjení vztahů a budování partnerství mimo jiné s mezinárodními organizacemi, které sdílejí uvedené zásady.
(2)
Jedním z cílů Unie je zachovávat mír, předcházet konfliktům a posilovat mezinárodní bezpečnost v souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů.
(3)
Římský statut Mezinárodního trestního soudu (dále jen „Římský statut“) vstoupil v platnost dne 1. července 2002.
(4)
Římský statut ratifikovaly všechny členské státy.
(5)
Zásady Římského statutu a zásady, kterými se řídí činnost Mezinárodního trestního soudu (dále jen „MTS“), jsou zcela v souladu se zásadami a cíli Unie. Závažné zločiny, které spadají do jurisdikce MTS, se dotýkají mezinárodního společenství jako celku i Unie a jejích členských států.
(6)
Unie a její členské státy jsou odhodlány ukončit beztrestnost pachatelů těchto trestných činů, a to přijímáním opatření na vnitrostátní úrovni a posílením mezinárodní spolupráce, jež zajistí jejich účinné stíhání.
(7)
Unie a MTS podepsaly dne 10. dubna 2006 dohodu o spolupráci a pomoci, jež vstoupila v platnost dne 1. května 2006 (1).
(8)
Zásady a pravidla mezinárodního trestního práva zakotvené v Římském statutu by měly být zohledněny i v jiných nástrojích mezinárodního práva.
(9)
Unie je přesvědčena, že pro zajištění plné účinnosti MTS má zásadní význam, aby k Římskému statutu přistoupily všechny státy, a v této souvislosti považuje za potřebné podporovat iniciativy zaměřené na přijetí Římského statutu, odpovídají-li jeho duchu a liteře.
(10)
Je nanejvýš důležité, aby byla zachována celistvost Římského statutu a nezávislost MTS.
(11)
V závěrech ze dne 30. září 2002 o Mezinárodním trestním soudu vypracovala Rada jako přílohu uvedených závěrů soubor zásad, které mají členským státům sloužit jako obecné zásady při zvažování nutnosti a rozsahu případných dohod nebo ujednání v souvislosti s návrhy na podmínky pro vydávání osob MTS.
(12)
Dne 25. května 2010 přijala Rada závěry o hodnotící konferenci Římského statutu Mezinárodního trestního soudu (dále jen „hodnotící konference“), jež se konala v ugandské Kampale od 31. května do 11. června 2010.
(13)
Hodnotící konference přijala v souladu s čl. 5 odst. 2 Římského statutu jeho změny, jimiž vymezila zločin agrese a stanovila podmínky, za nichž může MTS vykonávat jurisdikci ve vztahu k tomuto zločinu; dále přijala změny Římského statutu, jimiž se jurisdikce MTS rozšiřuje na další tři válečné zločiny v případě jejich spáchání v ozbrojeném konfliktu, jenž nemá mezinárodní povahu, a rozhodla, že článek 124 Římského statutu bude prozatím zachován. Uvedené změny podléhají ratifikaci nebo přijetí a v platnost vstoupí v souladu s čl. 121 odst. 5 Římského statutu. Jurisdikce MTS ve vztahu ke zločinu agrese podléhá rozhodnutí, jež musí být po 1. lednu 2017 přijato stejnou většinou smluvních stran, jaká se vyžaduje pro přijetí změny Římského statutu.
(14)
Unie se na hodnotící konferenci zavázala k přezkumu a aktualizaci svých nástrojů zaměřených na podporu MTS, jakož i k další podpoře univerzality a zachování celistvosti Římského statutu.
(15)
Uplatňování Římského statutu vyžaduje praktická opatření, která by Unie a její členské státy měly plně podpořit.
(16)
Akční plán, který mimo jiné požadovalo usnesení o vstupu v platnost statutu Mezinárodního trestního soudu schválené Evropským parlamentem dne 28. února 2002 v návaznosti na společný postoj Rady 2001/443/SZBP ze dne 11. června 2001 o Mezinárodním trestním soudu (2), byl přijat dne 4. února 2004 a měl by být vhodným způsobem upraven.
(17)
Vzhledem k výše uvedenému je třeba společný postoj 2003/444/SZBP ze dne 16. června 2003 o Mezinárodním trestním soudu (3) zrušit a nahradit tímto rozhodnutím,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Mezinárodní trestní soud (dále jen „MTS“) za účelem předcházení a zamezení páchání závažných zločinů spadajících do jeho jurisdikce patří mezi základní prostředky podpory dodržování mezinárodního humanitárního práva a lidských práv, a tak přispívá ke svobodě, bezpečnosti, spravedlnosti a právnímu státu, jakož i k zachování míru, k předcházení konfliktům a k posílení mezinárodní bezpečnosti v souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů.
2. Cílem tohoto rozhodnutí je zvýšit pomocí prosazování co nejširší účasti na Římském statutu Mezinárodního trestního soudu (dále jen „Římský statut“) jeho všeobecnou podporu, zachovat celistvost Římského statutu, podpořit nezávislost MTS i jeho účinné a účelné fungování, podpořit spolupráci s MTS a podpořit uplatňování zásady doplňkovosti.
Článek 2
1. Aby přispěla k cíli co nejširší účasti na Římském statutu, vynaloží Unie a její členské státy veškeré úsilí na urychlení tohoto procesu tím, že při každé vhodné příležitosti zařadí otázku co nejširší ratifikace, přijetí, schválení Římského statutu nebo přistoupení k Římskému statutu a uplatňování Římského statutu na pořad jednání - a to i při sjednávání dohod - nebo politických rozhovorů se třetími zeměmi, skupinami států nebo s příslušnými regionálními organizacemi.
2. Unie a její členské státy přispějí k celosvětové účasti na Římském statutu a jeho provádění rovněž dalšími prostředky, například přijímáním iniciativ na podporu šíření hodnot, zásad a ustanovení Římského statutu a souvisejících nástrojů. Na podporu cílů tohoto rozhodnutí Unie spolupracuje podle potřeby s dalšími zúčastněnými státy, mezinárodními institucemi, nevládními organizacemi a jinými zástupci občanské společnosti.
3. Členské státy sdílejí se všemi zúčastněnými státy své zkušenosti s uplatňováním Římského statutu a popřípadě podpoří tento cíl i jiným způsobem. Členské státy na požádání přispějí technickou a případně finanční pomocí k legislativní práci nutné k účasti na Římském statutu a jeho uplatňování třetími zeměmi. Unie může na požádání také přispět takovou pomocí. Státy, které zvažují účast na Římském statutu nebo spolupráci s MTS, jsou povzbuzovány k tomu, aby informovaly Unii o obtížích, se kterými se v této souvislosti setkají.
4. Při provádění tohoto článku koordinují Unie a její členské státy politickou a technickou podporu MTS s ohledem na různé státy nebo skupiny států.
Článek 3
Za účelem podpory nezávislosti MTS Unie a její členské státy zejména:
a)
vybízejí smluvní strany, aby bezodkladně a v plné výši převedly své příspěvky v souladu s rozhodnutími, která přijalo shromáždění smluvních stran;
b)
vynakládají veškeré úsilí na to, aby členské státy co nejdříve přistoupily k dohodě o výsadách a imunitách Mezinárodního trestního soudu nebo ji ratifikovaly, a podporují přistoupení k ní nebo její ratifikaci jinými státy, a
c)
snaží se vhodně podporovat rozvoj vzdělávání a pomoci soudcům, žalobcům, úředníkům a právním zástupcům v souvislosti s činností týkající se MTS.
Článek 4
1. Unie a její členské státy pečlivě sledují vývoj týkající se spolupráce s MTS v souladu s Římským statutem.
2. Unie vyhodnocuje uplatňování dohody mezi Evropskou unií a Mezinárodním trestním soudem o spolupráci a pomoci.
3. Unie a její členské státy podle potřeby zváží uzavření ad hoc ujednání a dohod, jež umožní účinné fungování MTS, a podporují v obdobné činnosti třetí strany.
4. V této souvislosti Unie a její členské státy podle potřeby nadále upozorňují třetí státy na závěry Rady ze dne 30. září 2002 o Mezinárodním trestním soudu a na obecné zásady EU, které jsou jejich přílohou, ve vztahu k návrhům dohod nebo ujednání týkajících se podmínek pro předávání osob MTS.
Článek 5
Unie a její členské státy podle potřeby přijímají iniciativy nebo opatření, jež na vnitrostátní úrovni zajistí uplatňování zásady doplňkovosti.
Článek 6
Rada a vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku podle potřeby koordinují opatření Unie a členských států přijatá za účelem provedení článků 2 až 5.
Článek 7
Členské státy spolupracují v zájmu zajištění hladké činnosti shromáždění smluvních stran ve všech ohledech.
Článek 8
Unie zajišťuje soudržnost a soulad mezi svými nástroji a politikami ve všech oblastech své vnější i vnitřní činnosti, jež se týkají nejzávažnějších mezinárodních zločinů uvedených v Římském statutu.
Článek 9
Rada přezkoumá toto rozhodnutí podle potřeby.
Článek 10
Společný postoj 2003/444/SZBP se zrušuje a nahrazuje tímto rozhodnutím. Odkazy na zrušený společný postoj 2003/444/SZBP se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 11
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 21. března 2011.