EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1231/2010
af 24. november 2010
om udvidelse af forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. 987/2009 til at omfatte tredjelandsstatsborgere, der ikke allerede er omfattet af disse forordninger udelukkende på grund af deres nationalitet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 79, stk. 2, litra b),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Europa-Parlamentet (3), Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (4) har opfordret til en bedre integration af tredjelandsstatsborgere, der opholder sig lovligt på medlemsstaternes område, ved at indrømme dem ensartede rettigheder, der ligger så tæt som muligt på unionsborgernes rettigheder.
(2)
Rådet (retlige og indre anliggender) understregede på samlingen den 1. december 2005, at Unionen skal sikre en retfærdig behandling af tredjelandsstatsborgere, der opholder sig lovligt på medlemsstaternes område, og at en mere effektiv integrationspolitik bør sigte mod at indrømme dem rettigheder og pligter, der kan sammenlignes med dem, der gælder for unionsborgere.
(3)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 859/2003 (5) blev forordning (EØF) nr. 1408/71 og forordning (EØF) nr. 574/72 om koordinering af medlemsstaternes lovbestemte sociale sikringsordninger udvidet til at omfatte tredjelandsstatsborgere, der ikke allerede var dækket af disse forordninger udelukkende på grund af deres nationalitet.
(4)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er anerkendt navnlig i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 34, stk. 2.
(5)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (6) erstatter forordning (EØF) nr. 1408/71. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 af 16. september 2009 om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 (7) erstatter forordning (EØF) nr. 574/72. Forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 ophæves med virkning fra anvendelsesdatoen for forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. 987/2009.
(6)
Forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. 987/2009 moderniserer og forenkler i vid udstrækning koordineringsreglerne såvel for de forsikrede som for de sociale sikringsinstitutioner. De nye koordineringsregler skal gøre det hurtigere og nemmere for de sociale sikringsinstitutioner at behandle data vedrørende de forsikredes ret til ydelser og sænke de dermed forbundne administrationsomkostninger.
(7)
Unionen har som målsætning at fremme et højt socialt beskyttelsesniveau og at højne levestandarden og livskvaliteten i medlemsstaterne.
(8)
For at undgå, at arbejdsgivere og nationale sociale sikringsinstitutioner bliver nødsaget til at forvalte indviklede retlige og administrative forhold, som vedrører et relativt lille antal personer, er det vigtigt, at der kun anvendes et enkelt retligt koordineringsinstrument i form af forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. 987/2009, så der i fuldt omfang drages fordel af moderniseringen og forenklingen på området for social sikring.
(9)
Det er derfor nødvendigt at erstatte forordning (EF) nr. 859/2003 med et retligt instrument, hvis hovedformål er at erstatte forordning (EØF) nr. 1408/71 og forordning (EØF) nr. 574/72 med henholdsvis forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. 987/2009.
(10)
Anvendelsen af forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. 987/2009 på tredjelandsstatsborgere, der ikke allerede er omfattet af disse forordninger udelukkende på grund af deres nationalitet, må ikke give dem hverken ret til indrejse, ophold eller bopæl i en medlemsstat og heller ikke adgang til medlemsstatens arbejdsmarked. Anvendelsen af forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. 987/2009 bør derfor ikke berøre medlemsstaternes ret til i henhold til EU-lovgivningen at give, afslå, inddrage eller nægte at forlænge en tilladelse til indrejse, ophold eller arbejde i den pågældende medlemsstat.
(11)
Forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. 987/2009 bør i henhold til nærværende forordning kun finde anvendelse, såfremt den pågældende allerede opholder sig lovligt på en medlemsstats område. Lovligt ophold bør således være en betingelse for, at disse forordninger kan finde anvendelse.
(12)
Forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. 987/2009 bør ikke finde anvendelse i en situation, der i alle henseender er begrænset til en enkelt medlemsstat. Dette er bl.a. tilfældet i den situation, hvor en tredjelandsstatsborger udelukkende har tilknytning til et tredjeland og en enkelt medlemsstat.
(13)
Betingelsen om lovligt ophold på en medlemsstats område bør ikke berøre de rettigheder, der følger af en eller flere medlemsstaters anvendelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om pension ved invaliditet eller alderdom eller pension til efterladte, og som tilkommer en tredjelandsstatsborger, der tidligere har opfyldt betingelserne i nærværende forordning, eller efterladte efter en sådan tredjelandsstatsborger, for så vidt de opnår deres rettigheder fra en arbejdstager, når de har ophold i et tredjeland.
(14)
Bevarelsen af retten til ydelser ved arbejdsløshed som fastsat i artikel 64 i forordning (EF) nr. 883/2004 er betinget af, at den pågældende tilmelder sig arbejdsformidlingen som arbejdssøgende i hver af de medlemsstater, som vedkommende rejser til. De nævnte bestemmelser bør således kun finde anvendelse på en tredjelandsstatsborger, såfremt den pågældende, i givet fald på grund af sin opholdstilladelse eller sit visum til længerevarende ophold, har ret til at tilmelde sig arbejdsformidlingen som arbejdssøgende i den medlemsstat, hvortil vedkommende rejser, og til lovligt at udøve erhvervsmæssig beskæftigelse i denne stat.
(15)
Denne forordning bør ikke berøre rettigheder og pligter i henhold til internationale aftaler med tredjelande, som Unionen er part i, og som tillægger fordele med hensyn til social sikring.
(16)
Målene for denne forordning kan på grund af de grænseoverskridende situationer ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang inden for Unionen bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(17)
I medfør af artikel 3 i protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har Irland ved brev af 24. oktober 2007 meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning.
(18)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, deltager Det Forenede Kongerige ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(19)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. 987/2009 finder anvendelse på tredjelandsstatsborgere, der ikke allerede er omfattet af disse forordninger udelukkende på grund af deres nationalitet, samt på deres familiemedlemmer og efterladte, når de lovligt opholder sig på en medlemsstats område og befinder sig i en situation, som ikke i alle henseender er begrænset til en enkelt medlemsstat.
Artikel 2
Forordning (EF) nr. 859/2003 ophæves mellem de medlemsstater, der er bundet af nærværende forordning.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 24. november 2010.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1231/2010
ze dne 24. listopadu 2010,
kterým se rozšiřuje působnost nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 2 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropský parlament (3), Rada a Evropský hospodářský a sociální výbor (4) vyzvaly k lepšímu začlenění státních příslušníků třetích zemí, kteří oprávněně pobývají na území členského státu, a to udělením souboru jednotných práv, jež by se co nejvíce podobala těm, která požívají občané Unie.
(2)
Rada ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci na zasedání dne 1. prosince 2005 zdůraznila, že Unie musí zajistit spravedlivé zacházení se státními příslušníky třetích zemí, kteří oprávněně pobývají na území jejích členských států, a že intenzivnější integrační politika by měla směřovat k tomu, aby jim byly poskytnuty práva a povinnosti srovnatelné s právy a povinnostmi občanů Unie.
(3)
Nařízením Rady (ES) č. 859/2003 (5) byla rozšířena působnost nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72, která se týkají koordinace zákonných systémů sociálního zabezpečení členských států na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahovala pouze z důvodu jejich státní příslušnosti.
(4)
Toto nařízení ctí základní práva a dodržuje zásady uznané především Listinou základních práv Evropské unie, zejména jejím čl. 34 odst. 2.
(5)
Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (6) se nahrazuje nařízení (EHS) č. 1408/71. Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (7), se nahrazuje nařízení (EHS) č. 574/72. Nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72 se zrušují s účinností ode dne použitelnosti nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009.
(6)
Nařízením (ES) č. 883/2004 a nařízením (ES) č. 987/2009 se značně aktualizují a zjednodušují pravidla koordinace jak pro pojištěné osoby, tak pro instituce sociálního zabezpečení. V případě uvedených institucí je cílem aktualizovaných pravidel koordinace urychlit a usnadnit zpracování údajů týkajících se nároků pojištěných osob na dávky a snížit příslušné správní náklady.
(7)
Prosazování vysoké úrovně sociální ochrany a zvyšování životní úrovně a kvality života v členských státech jsou cíli Unie.
(8)
S cílem zamezit, aby zaměstnavatelé nebo vnitrostátní orgány sociálního zabezpečení museli řešit složité právní a administrativní situace týkající se pouze omezeného počtu osob, je třeba co nejlépe využít modernizace a zjednodušení v oblasti sociálního zabezpečení používáním jediného nástroje právní koordinace kombinujícího nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009.
(9)
Proto je třeba nahradit nařízení (ES) č. 859/2003 právním nástrojem, jehož hlavním cílem je zohlednit nahrazení nařízení (EHS) č. 1408/71 nařízením (ES) č. 883/2004 a nařízení (EHS) č. 574/72 nařízením (ES) č. 987/2009.
(10)
Uplatňování nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti, je nesmí opravňovat k tomu, aby vstoupili na území členského státu, zdržovali se na něm či na něm pobývali, nebo k přístupu na jeho trh práce. Uplatňováním nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 by proto nemělo být dotčeno právo členských států odmítnout udělit, odejmout nebo odmítnout obnovit povolení ke vstupu či povolení zdržovat se, pobývat či pracovat na území dotčeného členského státu v souladu s právem Unie.
(11)
Nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 by měla být na základě tohoto nařízení použitelná, pouze pokud dotčená osoba již oprávněně pobývá na území členského státu. Oprávněný pobyt na území členského státu by tedy měl být podmínkou pro uplatňování uvedených nařízení.
(12)
Nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 by se neměla uplatňovat na situaci týkající se ve všech ohledech jediného členského státu. Mimo jiné se jedná o situaci státního příslušníka třetí země, který má vazby pouze na některou třetí zemi a jediný členský stát.
(13)
Podmínka oprávněného pobytu na území členského státu by se neměla dotýkat práv vyplývajících z uplatňování nařízení (ES) č. 883/2004 v souvislosti s invalidním, starobním či pozůstalostním důchodem poskytovaným jménem jednoho či více členských států státním příslušníkům třetí země, kteří dříve splňovali podmínky tohoto nařízení, nebo pozůstalým takového státního příslušníka třetí země, pokud odvozují svá práva od pracovníka a pobývají přitom ve třetí zemi.
(14)
Zachování nároku na dávky v nezaměstnanosti podle článku 64 nařízení (ES) č. 883/2004 je podmíněno zapsáním dotyčného do evidence uchazečů o zaměstnání u služeb zaměstnanosti každého členského státu, na jehož území vstoupil. Tato ustanovení by se proto měla uplatňovat na státního příslušníka třetí země, pouze pokud má tato osoba právo, případně na základě svého povolení k pobytu nebo postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta, zapsat se jako uchazeč o zaměstnání u služeb zaměstnanosti členského státu, na jehož území vstoupil, a je oprávněna v něm pracovat.
(15)
Tímto nařízením by neměla být dotčena práva a povinnosti vyplývající z mezinárodních dohod se třetími státy, jichž je Unie stranou a které přiznávají nároky v oblasti sociálního zabezpečení.
(16)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být s ohledem na přeshraniční situace uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být vzhledem k rozsahu navrhované akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(17)
V souladu s článkem 3 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámilo Irsko dopisem ze dne 24. října 2007 své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(18)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(19)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 se vztahují na státní příslušníky třetích zemí, na které se dosud nevztahovala pouze z důvodu jejich státní příslušnosti, jakož i na jejich rodinné příslušníky a pozůstalé po nich, pokud oprávněně pobývají na území členského státu a jsou v situaci, která se neomezuje ve všech ohledech na jediný členský stát.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 859/2003 se zrušuje pro členské státy, pro něž je toto nařízení závazné.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 24. listopadu 2010.