KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 291/2011
af 24. marts 2011
om anvendelser af andre kontrollerede stoffer end hydrochlorfluorcarboner til væsentlige laboratorie- og analyseformål i EU i 2010, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1005/2009 om stoffer, der nedbryder ozonlaget
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1005/2009 af 16. september 2009 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (1), særlig artikel 10, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
EU har allerede afviklet produktionen og forbruget af kontrollerede stoffer til de fleste anvendelser. Kommissionen skal fastsætte de væsentlige laboratorie- og analyseformål, som andre kontrollerede stoffer end hydrochlorfluorcarboner må anvendes til.
(2)
Montrealprotokolparternes afgørelse XXI/6 konsoliderer tidligere afgørelser og forlænger de generelle dispensationer for laboratorie- og analyseformål fra den 31. december 2010 til den 31. december 2014 for alle andre kontrollerede stoffer end hydrochlorfluorcarboner, således at den produktion og det forbrug, der er nødvendigt for at muliggøre anvendelser af kontrollerede stoffer til væsentlige laboratorie- og analyseformål, er tilladt på de i Montrealprotokollen anførte betingelser.
(3)
Ifølge Montrealprotokolparternes afgørelse VI/25 kan en anvendelse kun betragtes som væsentlig, hvis der ikke findes teknisk og økonomisk tilfredsstillende alternativer eller erstatninger, som er acceptable ud fra et miljø- og sundhedsmæssigt synspunkt. Panelet for teknologivurdering og økonomisk vurdering (TEAP) har i sin 2010-statusrapport udpeget et betydeligt antal procedurer, hvor der nu foreligger alternativer til brug af kontrollerede stoffer. På grundlag af de oplysninger og afgørelse XII/6 bør der opstilles en liste over de anvendelser, hvor der findes alternativer, der er teknisk og økonomisk gennemførlige og acceptable ud fra et miljø- og sundhedssynspunkt.
(4)
Der bør ligeledes opstilles en liste over tilladte væsentlige anvendelser af methylbromid, således som parterne enedes om i afgørelse XVIII/15, og de anvendelser, som TEAP har udpeget som værende uden alternativer.
(5)
Det bør endvidere præciseres, at anvendelse af kontrollerede stoffer i undervisningen ikke kan anses for væsentlig i grundskolen og på gymnasialt niveau, men kun bør finde sted på de højere uddannelser og erhvervsuddannelser. Anvendelse af kontrollerede stoffer i kemisæt til salg til offentligheden bør heller ikke anses for væsentlig.
(6)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 25, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1005/2009 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Det er tilladt at producere, importere og anvende andre kontrollerede stoffer end hydrochlorfluorcarboner til de væsentlige laboratorie- og analyseformål, der er anført i bilag I.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. marts 2011.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 291/2011
ze dne 24. března 2011
o základním použití jiných regulovaných látek než hydrochlorfluoruhlovodíků pro laboratorní a analytické účely v Unii podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1005/2009 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1005/2009 ze dne 16. září 2009 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (1), a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie již ukončila výrobu a spotřebu regulovaných látek pro většinu použití. Komise musí pro jiné regulované látky než hydrochlorfluoruhlovodíky stanovit základní laboratorní a analytická použití.
(2)
Rozhodnutí XXI/6 smluvních stran Montrealského protokolu konsoliduje stávající rozhodnutí a prodlužuje obecnou výjimku ze základního laboratorního a analytického použití po dni 31. prosince 2010 do dne 31. prosince 2014 pro všechny regulované látky vyjma hydrochlorfluoruhlovodíků. Povoluje tedy výrobu a spotřebu nutnou k uspokojení základních laboratorních a analytických použití regulovaných látek při dodržení podmínek stanovených Montrealským protokolem.
(3)
Rozhodnutí VI/25 smluvních stran Montrealského protokolu upřesňuje, že použití lze považovat za základní, pouze pokud nejsou dostupné žádné technicky a ekonomicky schůdné alternativy nebo náhrady, které jsou přijatelné z hlediska životního prostředí a zdraví. Skupina pro technická a hospodářská hodnocení ve své průběžné zprávě za rok 2010 určila značné množství postupů, v jejichž případě jsou již k použití regulovaných látek dostupné alternativy. Na základě uvedených informací a rozhodnutí XXI/6 by měl být stanoven seznam těch použití, pro něž jsou dostupné technicky a ekonomicky schůdné alternativy, které jsou přijatelné z hlediska ochrany životního prostředí a zdraví.
(4)
Podle dohody smluvních stran v rozhodnutí XVIII/15 by měl být rovněž stanoven taxativní seznam povolených základních použití methylbromidu, jakož i použití, u nichž skupina pro technická a hospodářská hodnocení určila, že pro ně neexistují alternativy.
(5)
Navíc by mělo být ujasněno, že použití regulovaných látek pro účely primárního a sekundárního vzdělávání nemůže být považováno za základní a mělo by být omezeno na vysokoškolské či odborné vzdělávání. Kromě toho použití regulovaných látek v testovacích chemických soupravách, jež jsou dostupné široké veřejnosti, by nemělo být považováno za základní.
(6)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 25 odst. 1 nařízení (ES) č. 1005/2009,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Výroba, dovoz a použití jiných regulovaných látek než hydrochlorfluoruhlovodíků mohou být povoleny pro kterékoli základní laboratorní a analytické použití uvedené v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. března 2011.