KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 817/2010
af 16. september 2010
om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser efter Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår kravene for ydelse af eksportrestitutioner i forbindelse med levende kvægs velfærd under transport
(omarbejdning)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1) særlig artikel 170 sammenholdt med artikel 4 og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EF) nr. 639/2003 af 9. april 2003 om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser efter Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 for så vidt angår kravene for ydelse af eksportrestitutioner i forbindelse med levende kvægs velfærd under transport (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Da der skal foretages yderligere ændringer, bør forordningen af klarhedshensyn omarbejdes.
(2)
I henhold til artikel 168 i forordning (EF) nr. 1234/2007 er ydelse af restitutioner for eksport af levende kvæg betinget af, at EU-lovgivningen om dyrevelfærd overholdes, især Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 af 22. december 2004 om beskyttelse af dyr under transport og dermed forbundne aktiviteter (4).
(3)
For at sikre, at dyrevelfærdsstandarderne opretholdes, bør der indføres en overvågningsordning, der omfatter obligatorisk kontrol af dyrene på udgangsstedet i Fællesskabets toldområde og efter at dyrene har forladt Fællesskabets toldområde, hvis der skiftes transportmiddel, og også på stedet for den første aflæsning i det endelige bestemmelsestredjeland.
(4)
For at gøre det lettere at foretage korrekt kontrol ved udførsel fra Fællesskabets toldområde er det nødvendigt at udpege udgangssteder.
(5)
Vurderingen af dyrenes fysiske tilstand og sundhedstilstand kræver særlig ekspertise og erfaring. Kontrollen bør derfor foretages af en dyrlæge. Desuden bør omfanget af kontrollen klarlægges og en model for standardrapport udarbejdes for at gøre kontrollen nøjagtig og ensartet.
(6)
Med henblik på anvendelse af nærværende forordning bør kontrollen i tredjelande være obligatorisk og bør udføres af medlemsstaternes egne overvågningskontorer eller af internationale overvågningsselskaber (i det følgende benævnt »OS«), som medlemsstaterne godkender og kontrollerer efter Kommissionens forordning (EF) nr. 612/2009 af 7. juli 2009 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (5). For at foretage kontrol med henblik på anvendelse af nærværende forordning bør OS især opfylde kravene for godkendelse og kontrol som fastsat i bilag VIII til forordning (EF) nr. 612/2009.
(7)
I artikel 168 i forordning (EF) nr. 1234/2007 og i denne forordning fastsættes det, at udbetaling af eksportrestitutioner er betinget af, at Unionens regler om dyrevelfærd overholdes. Det bør derfor præciseres, at en overtrædelse af disse dyrevelfærdsregler ikke medfører en reduktion, men fortabelse af eksportrestitutionen i forhold til det antal dyr, for hvilke velfærdskravene ikke er overholdt, dog med forbehold af tilfælde af force majeure, som er anerkendt i henhold til Domstolens retspraksis. Det følger ligeledes af disse bestemmelser samt af dyrevelfærdsreglerne i artikel 3-9 i forordning (EF) nr. 1/2005 og de deri nævnte bilag, at restitutionen fortabes for de dyr, for hvilke disse velfærdsregler ikke er overholdt, uanset dyrenes konkrete fysiske tilstand.
(8)
Ud over afslag på udbetaling af eksportrestitutioner bør der pålægges passende sanktioner, når der er bevis for, at forordning (EF) nr. 1/2005 ikke er overholdt for et stort antal dyr. Hvis den manglende overholdelse skyldes en fuldstændig tilsidesættelse af kravene til dyrevelfærd, bør de samlede eksportrestitutioner ydermere fortabes helt.
(9)
På grund af uoverensstemmelser mellem forskellige sprogversioner er det nødvendigt at tydeliggøre, at der afslås udbetaling af eksportrestitutioner for alle dyr, der er anført i udførselsangivelsen, hvis antallet af dyr, som der ikke er udbetalt eksportrestitutioner for, andrager over 5 % af det antal, der er påtegnet i den antagne udførselsangivelse, men mindst tre dyr, eller ti dyr eller flere, men mindst 2 % af det antal dyr, der er påtegnet i den antagne udførselsangivelse. Artikel 6, stk. 2, litra b), bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(10)
Medlemsstaterne bør give Kommissionen de nødvendige oplysninger med henblik på dennes kontrol af og rapportering om anvendelsen af nærværende forordning.
(11)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelsesområde
Efter artikel 168 i forordning (EF) nr. 1234/2007 udbetales der kun eksportrestitutioner for levende hornkvæg henhørende under KN-kode 0102 (i det følgende benævnt »dyr«), hvis artikel 3-9 i forordning (EF) nr. 1/2005 og de deri nævnte bilag nærværende forordning overholdes under dyrenes transport til det første aflæsningssted i det endelige bestemmelsestredjeland.
I forbindelse med vejtransport forstås der i denne forordning ved »stedet for den første aflæsning i det endelige bestemmelsestredjeland« det sted, hvor det første dyr læsses endeligt af vejkøretøjet, dvs. ikke steder, hvor rejsen afbrydes for at lade dyrene hvile og blive fodret og vandet.
Artikel 2
Kontrol inden for Fællesskabets toldområde
1. Udførsel af dyrene fra Fællesskabets toldområde kan kun finde sted via følgende udgangssteder:
a)
et grænsekontrolsted, der i henhold til en kommissionsbeslutning er godkendt til at foretage veterinærkontrol af levende hovdyr fra tredjelande,
eller
b)
et udgangssted, der er udpeget af medlemsstaten.
2. Embedsdyrlægen på udgangsstedet undersøger efter Rådets direktiv 96/93/EF (6) med hensyn til de dyr, som der er antaget en udførselsangivelse for, om:
a)
kravene i forordning (EF) nr. 1/2005 er opfyldt fra afgangsstedet, som defineret i artikel 2, litra r), i nævnte forordning indtil udgangsstedet,
og
b)
transportbetingelserne for resten af transporten opfylder forordning (EF) nr. 1/2005, og om der er truffet nødvendige foranstaltninger for at sikre overholdelse af den indtil den første aflæsning i det endelige bestemmelsestredjeland.
Den embedsdyrlæge, der har foretaget kontrollen, udarbejder en rapport efter modellen i bilag I til nærværende forordning, hvor det attesteres, om resultaterne af kontrollen efter første afsnit er tilfredsstillende eller utilfredsstillende.
De veterinærmyndigheder, der er ansvarlige for udgangsstedet, opbevarer denne rapport i mindst tre år. En kopi af rapporten sendes til betalingsorganet.
3. Finder embedsdyrlægen på udgangsstedet det godtgjort, at kravene i stk. 2 er opfyldt, attesterer han dette ved en af de påtegninger, der er vist i bilag II, og ved at stemple og underskrive det dokument, der udgør beviset for udførsel fra Fællesskabets toldområde, enten i rubrik J på kontroleksemplar T5 eller på det bedst egnede sted i det nationale dokument.
4. Embedsdyrlægen på udgangsstedet påtegner i det i stk. 3 omhandlede dokument det samlede antal dyr, som der er antaget en udførselsangivelse for, minus antallet af dyr, der fødte eller aborterede under transporten eller døde, eller for hvilke kravene i forordning (EF) nr. 1/2005 ikke blev opfyldt.
5. Medlemsstaterne kan kræve, at eksportøren giver embedsdyrlægen på udgangsstedet varsel om sendingens ankomst.
6. Anvendes ordningen for den forenklede procedure for fællesskabsforsendelse med jernbane eller i container som omhandlet i artikel 11 i Kommissionens forordning (EF) nr. 612/2009, foretager embedsdyrlægen uanset stk. 1 kontrol på det toldsted, hvor dyrene er anbragt under denne ordning.
Den i stk. 3 og 4 nævnte attestering og påtegning foretages i det dokument, der tjener som grundlag for udbetaling af restitutionerne, eller på kontroleksemplar T5 i det tilfælde, der er omhandlet i artikel 11, stk. 4, i forordning (EF) nr. 612/2009.
Artikel 3
Kontrol i tredjelande
1. Når dyrene har forladt Fællesskabets toldområde, sørger eksportøren for, at de kontrolleres på:
a)
alle de steder, hvor der skiftes transportmiddel, undtagen hvor en sådan ændring ikke var planlagt og skyldes usædvanlige og uforudsete forhold
b)
stedet for den første aflæsning i det endelige bestemmelsestredjeland.
2. Et internationalt overvågningsselskab, der godkendes og kontrolleres med henblik herpå af medlemsstaten efter artikel 18 til 23 i forordning (EF) nr. 612/2009 eller en medlemsstats officielle overvågningskontor har ansvaret for gennemførelsen af den i stk. 1 omhandlede kontrol.
Den i stk. 1 fastsatte kontrol foretages af en dyrlæge, der er i besiddelse af et eksamensbevis, certifikat eller andet bevis på sine kvalifikationer inden for veterinærmedicin, som omhandlet i artikel 21 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF (7). De medlemsstater, der har godkendt de i stk. 1 omhandlede internationale overvågningsselskaber, skal imidlertid sikre sig, at disse selskaber kontrollerer, at dyrlæger med kvalifikationsbeviser, der ikke er omfattet af direktivet, er i besiddelse af den viden, der kræves i henhold til forordning (EF) nr. 1/2005. Denne kontrol skal gennemføres på en rimelig, objektiv og upartisk måde efter hensigtsmæssige procedurer.
Den dyrlæge, der foretog kontrollen, udarbejder en rapport om hver kontrol, der foretages efter stk. 1, efter modellerne i bilag III og IV til indeværende forordning.
Artikel 4
Procedure for udbetaling af eksportrestitutioner
1. Eksportøren giver senest ved indgivelsen af udførselsangivelsen myndighederne i den medlemsstat, hvor udførselsangivelsen antages, alle de nødvendige oplysninger om transporten.
Eksportøren skal samtidig eller senest, når han bliver klar over det, underrette myndighederne om et eventuelt skifte af transportmiddel.
2. Anmodninger om udbetaling af eksportrestitutioner, der er udfærdiget efter artikel 46 i forordning (EF) nr. 612/2009, skal inden for den i nævnte artikel fastsatte frist suppleres med:
a)
det i artikel 2, stk. 3, nævnte behørigt udfyldte dokument,
og
b)
de i artikel 3, stk. 2, tredje afsnit omhandlede rapporter.
3. Kunne den i artikel 3, stk. 1, omhandlede kontrol af årsager, som ikke kan tilskrives eksportøren, ikke foretages, kan myndighederne efter en begrundet anmodning herom fra eksportøren acceptere andre dokumenter, som på en for dem tilfredsstillende måde godtgør, at forordning (EF) nr. 1/2005 er overholdt.
Artikel 5
Afslag på udbetaling af eksportrestitutioner
1. Det samlede beløb for eksportrestitutionen pr. dyr beregnet i overensstemmelse med andet afsnit udbetales ikke for:
a)
dyr, som er døde under transport, undtagen som fastsat i stk. 2
b)
dyr, som har født eller aborteret under transport før den første aflæsning i det endelige bestemmelsestredjeland
c)
dyr, for hvilke myndighederne på grundlag af de i artikel 4, stk. 2, omhandlede dokumenter og/eller alle andre disponible oplysninger om overholdelse af nærværende forordning ikke mener, at artikel 3-9 i forordning (EF) nr. 1/2005 og de deri nævnte bilag er opfyldt.
Vægten af et dyr, som der ikke udbetales restitutioner for, bestemmes ved en standardberegning, idet den samlede vægt i kg, som er anført i udførselsangivelsen, divideres med det samlede antal dyr, der er anført i nævnte udførselsangivelse.
2. Er dyr døde under transport som følge af force majeure, efter at de har forladt Fællesskabets toldområde, udbetales:
a)
ved ikke-differentierede restitutioner, det samlede restitutionsbeløb
b)
ved differentierede restitutioner, den del af restitutionsbeløbet, der er beregnet efter artikel 25, stk. 2, i forordning (EF) nr. 612/2009.
Artikel 6
Sanktioner
1. Eksportrestitutionerne nedsættes yderligere med et beløb lig med det restitutionsbeløb, der ikke er udbetalt efter artikel 5, stk. 1, hvis det antal dyr, som der ikke er udbetalt eksportrestitutioner for, andrager:
a)
over 1 % af det antal, der er påtegnet i den antagne udførselsangivelse, men mindst to dyr,
eller
b)
over fem dyr.
2. Der afslås udbetaling af eksportrestitutioner for alle dyr, der er anført i udførselsangivelsen, hvis antallet af dyr, som der ikke er udbetalt eksportrestitutioner for efter artikel 5, stk. 1, andrager:
a)
over 5 % af det antal, der er påtegnet i den antagne udførselsangivelse, men mindst tre dyr,
eller
b)
ti dyr eller flere, men mindst 2 % af det antal dyr, der er påtegnet i den antagne udførselsangivelse.
3. Ved anvendelse af stk. 1 og 2 medregnes ikke de dyr, der døde under transport, og de dyr, der fødte eller aborterede før deres første aflæsning i det endelige bestemmelsestredjeland, hvis eksportøren på en for myndighederne tilfredsstillende måde godtgør, at deres død eller fødsel eller abortering ikke skyldtes manglende overholdelse af forordning (EF) nr. 1/2005.
4. Den sanktion, der er nævnt i artikel 48 i forordning (EF) nr. 612/2009, gælder ikke for det ikke udbetalte beløb og heller ikke for nedsættelsen efter artikel 5 i nærværende forordning og stk. 1 og 2 i nærværende artikel.
Artikel 7
Inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb
Konstateres det efter restitutionernes udbetaling, at forordning (EF) nr. 1/2005 ikke er overholdt, anses den relevante del af restitutionerne, herunder i givet fald sanktionen efter artikel 6, for uretmæssigt udbetalt og inddrives efter artikel 49 i forordning (EF) nr. 612/2009.
Artikel 8
Fremsendelse af oplysninger
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen senest den 31. marts hvert år følgende oplysninger om anvendelsen af nærværende forordning i det foregående kalenderår:
a)
antallet af udførselsangivelser for dyr, som restitutionerne blev udbetalt for, og antallet af dyr, som restitutionerne blev udbetalt for
b)
antallet af udførselsangivelser, som restitutionerne slet ikke eller kun delvist blev udbetalt for, og antallet af dyr, som restitutionerne ikke blev udbetalt for
c)
antallet af udførselsangivelser, som restitutionerne helt eller delvist blev inddrevet for, og antallet af dyr, som restitutionerne blev inddrevet for, inkl. de dyr, for hvilke inddrivelsen af restitutionerne vedrører eksportforretninger før den pågældende periode
d)
årsagerne til afslag på udbetaling og inddrivelse af restitutionerne for dyr som omhandlet i litra b) og c) samt antallet af dyr, der er opført under kategori B, C og D i bilag I, III og IV
e)
antallet af sanktioner for hver kategori som fastsat i artikel 6, stk. 1 og 2, sammen med det tilsvarende antal dyr og de restitutionsbeløb, der ikke blev udbetalt
f)
de restitutionsbeløb i euro, der ikke blev udbetalt, og de beløb, der blev inddrevet, inkl. de inddrevne beløb for eksportforretninger, der blev foretaget før den pågældende periode
g)
antallet af de udførselsangivelser og de beløb, som inddrivelsesproceduren stadig er i gang for
h)
alle andre oplysninger, som medlemsstaterne finder relevante for nærværende forordning.
Artikel 9
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 639/2003 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag VI.
Artikel 10
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. september 2010.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 817/2010
ze dne 16. září 2010,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o požadavky na poskytování vývozních náhrad v souvislosti s řádným zacházením se živým skotem během přepravy
(přepracování)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na článek 170 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 639/2003 ze dne 9. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1254/1999, pokud jde požadavky na poskytování vývozních náhrad v souvislosti s řádným zacházením se živým skotem během přepravy (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Vzhledem k novým změnám by uvedená směrnice měla být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracována.
(2)
Podle článku 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 poskytování a výplata vývozní náhrady pro živý skot podléhají dodržení právních předpisů Unie týkajících dobrých životních podmínek zvířat, a zejména dodržení nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností (4).
(3)
Za účelem zaručení dodržování norem týkajících se dobrých životních podmínek zvířat by měl být zaveden systém monitorování, který by zahrnoval povinné kontroly v místě výjezdu z celního území Společenství a rovněž po opuštění celního území Společenství, jestliže se mění dopravní prostředky a rovněž v místě první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
(4)
Pro usnadnění náležitých kontrol při výjezdu z celního území Společenství by měla být stanovena místa výjezdu.
(5)
Posouzení tělesného a zdravotního stavu zvířat vyžaduje zvláštní kvalifikaci a zkušenost. Kontroly by měl proto vykonávat veterinární lékař. Navíc by měla být vyjasněna oblast působnosti a vypracován vzor zprávy, aby byly tyto kontroly přesné a harmonizované.
(6)
Pro účely tohoto nařízení by měly být kontroly, jež se mají provádět ve třetích zemích, povinné a měly by je provádět orgány členských států nebo mezinárodní kontrolní a dozorčí společnosti (dále jen „kontrolní společnosti“), které jsou schváleny a kontrolovány členskými státy v souladu s nařízením Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (5). Aby kontrolní společnosti mohly provádět kontroly pro účely tohoto nařízení, měly by zejména splňovat požadavky na schvalování a kontrolu, jak jsou stanoveny v příloze VIII nařízení (ES) č. 612/2009.
(7)
Článek 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 a toto nařízení stanoví, že soulad s právními předpisy Unie týkajícími se dobrých životních podmínek zvířat je podmínkou pro výplatu vývozních náhrad. Proto by mělo být jasně stanoveno, aniž jsou dotčeny případy vyšší moci uznané judikaturou Soudního dvora Evropské unie, že porušení těchto ustanovení týkajících se dobrých životních podmínek zvířat nezpůsobí snížení, nýbrž ztrátu vývozní náhrady, která souvisí s počtem zvířat, u kterých nebyly dodrženy požadavky na dobré životní podmínky. Z těchto ustanovení, jakož i z pravidel týkajících se dobrých životních podmínek zvířat, která jsou uvedena v článcích 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich uvedených přílohách, stejnou měrou vyplývá, že nezávisle na tělesném stavu zvířat se náhrada nevyplácí pro zvířata, u kterých nebyla dodržena pravidla týkající se dobrých životních podmínek.
(8)
Je-li zřejmé, že nařízení (ES) č. 1/2005 není dodržováno u velkého počtu zvířat, měly by se kromě toho, že se nevyplatí vývozní náhrady, použít i náležité sankce. Pokud navíc takové nedodržení vyplývá z naprostého zanedbávání požadavků na dobré životní podmínky zvířat, mělo by se rozhodnout o úplné ztrátě vývozní náhrady.
(9)
Vzhledem k rozdílům mezi různými jazykovými verzemi je nutné jasně stanovit, že náhrada má být odmítnuta pro všechna zvířata uvedená ve vývozním prohlášení, pokud počet zvířat, pro něž se žádná náhrada nevyplatí, představuje více než 5 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně tři zvířata nebo deset nebo více zvířat, avšak nejméně 2 % z počtu potvrzeného v přijatém vývozním prohlášení. Ustanovení čl. 6 odst. 2 písm. b) by tudíž mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Členské státy by měly Komisi poskytnout údaje nezbytné pro sledování provádění tohoto nařízení a pro vypracování příslušných zpráv.
(11)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Podle článku 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vývozní náhrada pro živý skot kódu KN 0102 (dále jen „zvířata“) vyplatí pouze tehdy, jsou-li během přepravy zvířat do prvního místa vykládky ve třetí zemi konečného určení dodrženy články 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich zmíněné přílohy a toto nařízení.
Pro účely tohoto nařízení se při silniční přepravě „prvním místem vykládky ve třetí zemi konečného určení“ rozumí místo, kde je ze silničního vozidla definitivně vyloženo první zvíře, a tedy nikoliv místo, kde je cesta přerušena za účelem odpočinku, krmení nebo napájení zvířat.
Článek 2
Kontroly uvnitř celního území Společenství
1. Zvířata mohou opustit celní území Společenství pouze přes tato místa výjezdu:
a)
stanoviště hraniční kontroly schválené rozhodnutím Komise pro veterinární kontroly živých kopytníků pocházejících ze třetích zemí,
nebo
b)
místo výjezdu určené členským státem.
2. U zvířat, pro něž bylo přijato vývozní prohlášení, úřední veterinární lékař v místě výjezdu v souladu se směrnicí Rady 96/93/ES (6) ověří, zda:
a)
byly požadavky stanovené v nařízení (ES) č. 1/2005 dodrženy od místa odeslání, jak je stanoveno v čl. 2 písm. r) uvedeného nařízení, až do místa výjezdu
a
b)
podmínky přepravy pro zbývající část cesty odpovídají nařízení (ES) č. 1/2005 a zda byla přijata nezbytná opatření k zajištění jeho dodržení až do první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
Po provedení kontrol vyplní úřední veterinární lékař v souladu se vzorem uvedeným v příloze I tohoto nařízení zprávu, v níž potvrdí, zda jsou výsledky kontrol provedených v souladu s prvním pododstavcem uspokojivé či nikoliv.
Odpovědný veterinární orgán v místě výjezdu uchová uvedenou zprávu po dobu nejméně tří let. Kopie zprávy se zašle platební agentuře.
3. Je-li úřední veterinární lékař v místě výjezdu přesvědčen, že jsou požadavky odstavce 2 splněny, potvrdí toto zjištění jednou z poznámek uvedených v příloze II a na doklad, který potvrzuje, že zboží opustilo celní území Společenství, připojí razítko a podpis buď v kolonce J kontrolního výtisku T5, nebo na nejvhodnějším místě na vnitrostátním dokladu.
4. Úřední veterinární lékař v místě výjezdu potvrdí na dokladu uvedeném v odstavci 3 celkový počet zvířat, pro něž bylo vývozní prohlášení přijato, přičemž odečte zvířata, která během přepravy porodila nebo zmetala, která uhynula nebo u nichž nebyly požadavky nařízení (ES) č. 1/2005 dodrženy.
5. Členské státy mohou od vývozce vyžadovat, aby úředního veterinárního lékaře v místě výjezdu předem upozornil na příjezd zásilky do místa výjezdu.
6. Odchylně od odstavce 1, pokud se pro přepravu po železnici nebo ve velkých kontejnerech použije zjednodušený tranzitní režim Společenství uvedený v článku 11 nařízení (ES) č. 612/2009, úřední veterinární lékař provede kontroly u úřadu, v němž jsou zvířata do takového režimu zařazována.
Osvědčení a poznámky uvedené v odstavcích 3 a 4 tohoto článku se připojí na doklady používané pro účely vyplácení náhrady nebo, v případě popsaném v čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 612/2009, na kontrolní výtisk T5.
Článek 3
Kontroly ve třetích zemích
1. Vývozce zajistí, že jsou zvířata po opuštění celního území Společenství podrobena kontrole:
a)
všude, kde se mění dopravní prostředky, vyjma případů, kdy tato změna nebyla plánována a je důsledkem výjimečných a nepředvídaných okolností;
b)
v místě první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
2. Prováděním kontrol stanovených v odstavci 1 je pověřena mezinárodní kontrolní a dozorčí společnost schválená a kontrolovaná za tímto účelem členským státem v souladu s články 18 až 23 nařízení (ES) č. 612/2009 nebo úřední agentura členského státu.
Kontroly stanovené v odstavci 1 provádí veterinární lékař s diplomem, osvědčením nebo jiným dokladem o dosažené kvalifikaci veterinárního lékaře podle článku 21 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES (7). Členské státy, které schválily mezinárodní kontrolní a dozorčí společnosti uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce, by však měly ověřit, že uvedené společnosti kontrolují, zda veterinární lékař s kvalifikací, na niž se nevztahuje uvedená směrnice, má znalosti vyžadované podle nařízení (ES) č. 1/2005. Uvedené kontroly jsou prováděny odpovídajícím, objektivním a nestranným způsobem prostřednictvím vhodných postupů.
Pro každou kontrolu provedenou podle odstavce 1 vyplní veterinární lékař, který kontrolu provedl, zprávu v souladu se vzory uvedenými v přílohách III a IV tohoto nařízení.
Článek 4
Postup pro výplatu vývozních náhrad
1. Vývozce poskytne příslušným orgánům členského státu, v němž je vývozní prohlášení přijato, nejpozději při podání vývozního prohlášení veškeré nezbytné údaje týkající se cesty.
Současně nebo ihned, jakmile se o tom dozví, informuje vývozce příslušný orgán o všech případných změnách dopravních prostředků.
2. Žádosti o platbu vývozních náhrad vypracované v souladu s článkem 46 nařízení (ES) č. 612/2009 by měly být ve lhůtě stanovené v uvedeném článku doplněny:
a)
řádně vyplněným dokladem uvedeným v čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení
a
b)
zprávami stanovenými v čl. 3 odst. 2 třetím pododstavci tohoto nařízení.
3. Nemohou-li být kontroly uvedené v čl. 3 odst. 1 provedeny v důsledku okolností, které nelze přičíst vývozci, příslušný orgán může na základě odůvodněné žádosti vývozce přijmout jiné doklady, které k jeho spokojenosti potvrzují, že nařízení (ES) č. 1/2005 bylo dodrženo.
Článek 5
Nevyplacení vývozní náhrady
1. Celková částka vývozní náhrady na zvíře vypočtená podle druhého pododstavce se nevyplatí pro:
a)
zvířata, která během přepravy uhynula, vyjma za okolností stanovených v odstavci 2;
b)
zvířata, která během přepravy porodila nebo zmetala před první vykládkou ve třetí zemi konečného určení;
c)
zvířata, v jejichž případě se příslušný orgán na základě dokladů uvedených v čl. 4 odst. 2 a/nebo všech dalších dostupných údajů o dodržování tohoto nařízení domnívá, že články 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich uvedené přílohy nebyly dodrženy.
Hmotnost zvířete, pro které se náhrada nevyplatí, se stanoví paušálně tak, že se celková hmotnost v kilogramech uvedená ve vývozním prohlášení vydělí celkovým počtem zvířat, který je uveden v tomtéž prohlášení.
2. Uhynou-li zvířata během přepravy v důsledku vyšší moci poté, co opustila celní území Společenství:
a)
v případě nerozlišené náhrady se vyplatí celá částka náhrada,
b)
v případě rozlišené náhrady se vyplatí část náhrady vypočítané v souladu s čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 612/2009.
Článek 6
Sankce
1. Náhrada se dále sníží o částku, jež se rovná částce náhrady, která nebyla vyplacena v souladu čl. 5 odst. 1, pokud počet zvířat, pro něž se vývozní náhrada nevyplatí, představuje:
a)
více než 1 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně dvě zvířata,
nebo
b)
více než pět zvířat.
2. Náhrada se odmítne pro všechna zvířata uvedená ve vývozním prohlášení, pokud počet zvířat, pro něž se žádná náhrada podle čl. 5 odst. 1 nevyplatí, představuje:
a)
více než 5 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně tři zvířata,
nebo
b)
deset zvířat nebo více, avšak nejméně 2 % z počtu potvrzeného v přijatém vývozním prohlášení.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 se nezohlední zvířata, jež během přepravy uhynula, a zvířata, jež porodila nebo zmetala před první vykládkou ve třetí zemi konečného určení, u nichž vývozce ke spokojenosti příslušného orgánu prokáže, že úhyn nebo porod nebo zmetání nelze přičítat nedodržení nařízení (ES) č. 1/2005.
4. Sankce uvedená v článku 48 nařízení (ES) č. 612/2009 se nevztahuje na částku nevyplacenou a na částku snížení uvedenou v článku 5 tohoto nařízení a v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 7
Zpětné získání neoprávněně vyplacených částek
Pokud se po vyplacení náhrady zjistí, že nařízení (ES) č. 1/2005 nebylo dodrženo, musí být příslušná část náhrady, včetně případné sankce podle článku 6 tohoto nařízení, považována za neoprávněně vyplacenou a musí být vrácena v souladu s článkem 49 nařízení (ES) č. 612/2009.
Článek 8
Sdělování údajů
Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 31. března každého roku následující údaje o používání tohoto nařízení v předcházejícím kalendářním roce:
a)
počet vývozních prohlášení pro zvířata, pro která byla vyplacena náhrada a počet zvířat, pro která byla vyplacena náhrada;
b)
počet vývozních prohlášení, pro něž žádná náhrada vyplacena nebyla nebo byla vyplacena částečně, jakož i počet zvířat, pro něž náhrada vyplacena nebyla;
c)
počet vývozních prohlášení, pro která byla náhrada částečně nebo úplně vrácena, a počet zvířat, pro která byla náhrada vrácena, včetně zvířat, u nichž se vrácení náhrady vztahuje na vývozní operace provedené před příslušným obdobím;
d)
důvody pro nevyplacení a vrácení náhrady pro zvířata uvedená v písmenech b) a c), jakož i počet těchto zvířat zapsaných v kategoriích B, C a D uvedených v přílohách I, III a IV;
e)
počet sankcí za každou kategorii stanovenou v čl. 6 odst. 1 a 2 s uvedením odpovídajícího počtu zvířat a částek nevyplacené náhrady;
f)
částky náhrad v eurech, které nebyly vyplaceny, a částky, které byly vráceny, včetně vrácených částek vztahujících se na vývozní operace provedené před příslušným obdobím;
g)
počet vývozních prohlášení a částky, u nichž proces zpětného získávání probíhá;
h)
všechny ostatní údaje, které členské státy uznají za vhodné, pokud jde o provádění tohoto nařízení.
Článek 9
Zrušení
Nařízení (ES) č. 639/2003 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. září 2010.