KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 375/2012
af 2. maj 2012
om ændring af forordning (EF) nr. 885/2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer samt regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 42, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 6, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 1290/2005 skal medlemsstaternes godkendte betalingsorganer yde garanti for, at dokumenter vedrørende de udbetalinger, de foretager, er tilgængelige og opbevaret på en måde, der sikrer, at de er fuldstændige, gyldige og læsbare på lang sigt. På baggrund af udviklingen inden for informations- og kommunikationsteknologi, som gør det muligt at opbevare bilag til støtteansøgninger i elektronisk form på en sikker og omkostningseffektiv måde, bør det være muligt for medlemsstaterne at opbevare bilag til støtteansøgninger elektronisk i stedet for i papirudgaven. Det skal være muligt for medlemsstaterne at vælge denne mulighed, når den nationale lovgivning tillader anvendelse af elektroniske dokumenter som dokumentation for de underliggende transaktioner i forbindelse med nationale domstolsprøvelser. Elektroniske dokumenter skal beskyttes i overensstemmelse med internationale standarder for informationssikkerhed på samme måde som andre oplysninger, som betalingsorganet er i besiddelse af, i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 (2), for at sikre, at de ved Kommissionens kontrol er tilgængelige i en form, som fuldstændig modsvarer papirudgaven af de originale dokumenter.
(2)
I henhold til artikel 31, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1290/2005 skal Kommissionen i de tilfælde, hvor udgifter ikke er afholdt i overensstemmelse med EU's regler, træffe beslutning om, hvilke beløb der skal udelukkes fra EU-finansiering. For at sikre at den efterprøvende regnskabsafslutning er effektiv og virkningsfuld, skal det være muligt for Kommissionen ikke at forfølge sager, hvor det som følge af dens kontrol konstateres, at det formodede aktuelle maksimumsbeløb ikke overstiger 50 000 EUR og 10 % af de berørte udgifter.
(3)
For at sikre at den procedure for gennemførelse af beslutninger, der er truffet i henhold til artikel 30 og 31 i forordning (EF) nr. 1290/2005, for så vidt angår ELFUL, er effektiv og gennemskuelig, er det nødvendigt at sikre, at den berørte medlemsstat er i stand til at tage hensyn til de finansielle følger af sådanne beslutninger, når den indgiver sin udgiftsanmeldelse, jf. artikel 27 i nævnte forordning.
(4)
Eftersom en medlemsstat kan befinde sig i alvorlige økonomiske vanskeligheder som følge af, at der sker en alvorlig forværring i den internationale økonomiske situation, bør Kommissionen have mulighed for at udsætte nedsættelser i EU's finansiering af udgifter, der er afholdt på en måde, som ikke er i overensstemmelse med EU's regler, hvis den berørte medlemsstat anmoder herom. Muligheden for udsættelse af nedsættelserne for en periode på højst 18 måneder bør også gives de medlemsstater, der anmoder herom samtidig med, at de er omfattet af finansiel støtte i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (3), Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 om oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmekanisme (4), rammeaftalen for den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF-rammeaftalen), som blev underskrevet den 7. juni 2010, og traktaten om oprettelse af den europæiske stabilitetsmekanisme, som blev underskrevet den 11. juli 2011. Den medlemsstat, der er omfattet af en afgørelse om udsættelse, skal sørge for, at de konstaterede mangler, som førte til nedsættelserne, og som fortsat foreligger, når afgørelsen træffes, bliver afhjulpet på grundlag af en handlingsplan, der er fastlagt i samråd med Kommissionen. og som indeholder klare fremskridtsindikatorer. Hvis en medlemsstat, der er omfattet af en sådan udsættelse, ikke retter op på manglerne i overensstemmelse med handlingsplanen og dermed udsætter EU-budgettet for yderligere finansielle risici, skal Kommissionen under overholdelse af proportionalitetsprincippet trække sin beslutning tilbage og udsætte datoen for gennemførelsen af nedsættelserne.
(5)
Forordning (EF) nr. 885/2006 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(6)
Komitéen for Landbrugsfondene har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 885/2006 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 9 indsættes som stk. 5:
»5. De i stk. 1 til 4 omhandlede bilag stilles til rådighed for Kommissionen i papirudgave, i elektronisk form og/eller i begge former.
Bilag må kun opbevares udelukkende i elektronisk form, hvis det i henhold til den berørte medlemsstats lovgivning er tilladt at anvende elektroniske dokumenter som dokumentation for underliggende transaktioner i forbindelse med domstolsprøvelser.
Hvis bilagene opbevares i elektronisk form, skal det anvendte system være i overensstemmelse med punkt 3.B) i bilag I.«
2)
Artikel 10, stk. 2, andet afsnit, sidste punktum, affattes således:
»Kommissionen trækker dette beløb fra eller lægger det til den første betaling, som medlemsstaten har indgivet udgiftsanmeldelsen for, efter at beslutningen i henhold til artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005 er truffet.«
3)
Artikel 11 ændres således:
a)
I stk. 3 indsættes som fjerde afsnit:
»Kommissionen kan på et hvilket som helst tidspunkt afslutte proceduren, uden at det indebærer finansielle konsekvenser for den berørte medlemsstat, hvis den forventer, at de mulige finansielle følger af den konstaterede manglende overholdelse som følge af en kontrol, jf. første afsnit, ikke overstiger 50 000 EUR og 10 % af de relevante udgifter eller de beløb, der skal tilbagebetales.«
b)
Stk. 4, andet og tredje afsnit, affattes således:
»For ELFUL foretager Kommissionen fradragene i EU-finansieringen i den første betaling, som medlemsstaten har indgivet udgiftsanmeldelsen for, efter at beslutningen i henhold til artikel 31 i forordning (EF) nr. 1290/2005 er truffet.
Kommissionen kan dog efter anmodning fra medlemsstaten og efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene beslutte:
a)
at fastsætte en anden dato for fradragene eller at tillade, at tilbagebetalingen af dem sker i ét eller flere afdrag, hvis omfanget af de fradrag, der er omfattet af en gennemførelsesretsakt, som er vedtaget i henhold til artikel 31 i forordning (EF) nr. 1290/2005, berettiger det, eller
b)
at udsætte alle fradrag, der skal foretages i denne periode med højst 18 måneder fra det tidspunkt, hvor beslutningen træffes og samtidig tillade, at de foretages efter udsættelsens ophør i form af højst tre lige store årlige afdrag, for de medlemsstater, der er omfattet af finansiel støtte i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 (5), Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 (6), rammeaftalen for den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF-rammeaftalen), som blev underskrevet den 7. juni 2010, eller traktaten om oprettelse af den europæiske stabilitetsmekanisme.
Fristen for udsættelse som omhandlet i tredje afsnit, litra b), kan ikke forlænges, og ingen nye beslutninger om udsættelse må træffes for én og samme medlemsstat. Den medlemsstat, der er omfattet af en beslutning om udsættelse, skal sørge for, at de konstaterede mangler, som førte til nedsættelserne og som fortsat foreligger på tidspunktet for beslutningen om udsættelse, er ved at blive at afhjulpet på grundlag af en handlingsplan, der er fastlagt i samråd med Kommissionen og som indeholder klare fremskridtsindikatorer. Hvis medlemsstaten undlader at træffe de afhjælpende foranstaltninger, som er fastlagt i handlingsplanen, for at rette op på manglerne, hvis resultatet af foranstaltningen ikke er tilstrækkeligt i henhold til fremskridtsindikatorerne, eller hvis foranstaltningen ikke medfører tilfredsstillende fremskridt, trækker Kommissionen under overholdelse af proportionalitetsprincippet sin beslutning tilbage og udsætter tidspunktet for fradragene.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Union Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. maj 2012.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 375/2012
ze dne 2. května 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 885/2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na článek 42 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 1290/2005 akreditované platební agentury členských států zajišťují, aby doklady, pokud jde o platby, které provádějí, byly přístupné a uchovávané tak, že je zaručena jejich úplnost, platnost a dohledatelnost v čase. S cílem zohlednit vývoj v informačních a komunikačních technologiích, díky kterým je možné uchovávat podklady pro žádosti o podporu v elektronické podobě bezpečným a z hlediska nákladů efektivním způsobem, by se mělo členským státům umožnit, aby uchovávaly podklady pro žádosti o podporu spíše v elektronické než tištěné podobě. Pokud vnitrostátní právní předpisy umožňují použití dokladů v elektronické podobě jako důkazu účtovaných transakcí ve vnitrostátních soudních řízeních, členský stát by měl být schopen této možnosti využít. Doklady v elektronické podobě by měly být chráněny v souladu s mezinárodními normami pro zabezpečení informací, stejně jako ostatní informace, kterými disponuje platební agentura, a to v souladu s nařízením Komise (ES) č. 885/2006 (2), aby se zajistilo, že jsou přístupné k požadované kontrole Komise v podobě, která přesně odráží původní doklady v tištěné podobě.
(2)
Podle čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005, jestliže výdaje nebyly uskutečněny v souladu s pravidly Unie, Komise rozhodne, které částky mají být vyloučeny z financování Unií. V zájmu účinnosti a účelnosti procesu schvalování účetní závěrky je třeba Komisi umožnit, aby se nezabývala případy, kdy výsledky jejího vyšetřování vedou k závěru, že předpokládané příslušné maximální částky jsou nižší než 50 000 EUR a představují méně než 10 % příslušných výdajů.
(3)
Aby se zajistilo, že postup při výkonu rozhodnutí přijatých podle článků 30 a 31 nařízení (ES) č. 1290/2005, pokud jde o EZFRV, je účinný a průhledný, je nezbytné zajistit, že postavení dotčeného členského státu je takové, aby byly zohledněny finanční důsledky těchto rozhodnutí při předkládání prohlášení o výdajích uvedených v článku 27 zmíněného nařízení.
(4)
S ohledem na možnost, že členský stát může mít vážné finanční obtíže způsobené značným zhoršením mezinárodního hospodářského prostředí, by měla mít Komise možnost odložit odpočty z financování Unií těch výdajů, jež nebyly uskutečněny v souladu s předpisy Unie, jestliže to dotyčný členský stát požaduje. Odklad odpočtu na dobu nejvýše osmnácti měsíců by měl být poskytnut také těm členským státům, které o to požádají a které zároveň využívají finanční pomoci v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (3), s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (4), Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability podepsanou dne 11. července 2011 a smlouvou o úvěru podepsanou s Řeckem dne 8. května 2010. Členské státy využívající rozhodnutí o odkladu zajistí, aby nedostatky, které byly důvodem pro odpočty a které stále přetrvávají i v době přijetí rozhodnutí, byly odstraněny na základě akčního plánu vypracovaného po konzultaci s Komisí a obsahujícího zřetelné ukazatele pokroku. Pokud členský stát využívající takového odkladu nezjedná nápravu nedostatků v souladu s akčním plánem, a vystavuje tak rozpočet Unie dodatečným finančním rizikům, měla by Komise zrušit své rozhodnutí, kterým se odkládá datum provedení odpočtů při dodržení zásady proporcionality.
(5)
Nařízení (ES) č. 885/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
Výbor zemědělských fondů nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 885/2006 se mění takto:
1)
V článku 9 se doplňuje nový odstavec 5, který zní:
„5. Podklady uvedené v odstavcích 1 až 4 se uchovávají k dispozici Komisi v tištěné podobě a/nebo v elektronické podobě.
Členský stát se může rozhodnout uchovávat doklady výhradně v elektronické podobě, pouze pokud jeho vnitrostátní právní předpisy povolují používání elektronických dokumentů jako důkazu účtovaných transakcí ve vnitrostátních soudních řízeních.
Pokud jsou doklady uchovávány pouze v elektronické podobě, musí být dotyčný systém v souladu s bodem 3 B) přílohy I.“
2)
V čl. 10 odst. 2 se druhá věta druhého pododstavce nahrazuje tímto:
„Komise tuto částku odečte od první platby nebo ji k ní přičte; jde o první platbu, za niž členský stát předkládá prohlášení o výdajích poté, co bylo přijato rozhodnutí podle článku 30 nařízení (ES) č. 1290/2005.“
3)
Článek 11 se mění takto:
a)
V odstavci 3 se doplňuje čtvrtý pododstavec, který zní:
„Komise může v jakékoli fázi ukončit řízení, pokud očekává, že případné finanční důsledky nesouladu zjištěné na základě šetření uvedeného v prvním odstavci by neměly překročit 50 000 EUR a 10 % příslušných výdajů.“
b)
V odstavci 4 se druhý a třetí pododstavec nahrazují tímto:
„Pokud jde o EZFRV, provádí Komise odpočty z financování Unií od platby, za niž členský stát předložil prohlášení o výdajích poté, co bylo přijato rozhodnutí podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005.
Na žádost členského státu a po konzultaci s Výborem zemědělských fondů však Komise může přijmout rozhodnutí:
a)
kterým se stanoví různé lhůty pro provedení odpočtů nebo povoluje jejich náhrada v jedné či více splátkách, pokud je to odůvodněno závažností odpočtů zahrnutých do prováděcího aktu přijatého na základě článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005; nebo
b)
kterým se odkládá na období nejvýše osmnácti měsíců od data jeho přijetí provádění všech odpočtů, které mají být realizovány v průběhu tohoto období, a současně schvaluje jejich provádění po skončení odkladu v nejvýše třech stejných ročních splátkách pro ty členské státy, které využívají finanční pomoci podle nařízení Rady (ES) č. 332/2002 (5), nařízení Rady (EU) č. 407/2010 (6), Smlouvy o založení Evropského mechanismu stability a smlouvy o úvěru podepsané s Řeckem dne 8. května 2010.
Období odkladu podle písmene b) třetího pododstavce nemůže být prodlouženo a žádné další rozhodnutí povolující odklad nemůže být v případě téhož členského státu přijato. Členský stát využívající rozhodnutí o odkladu zajistí, aby nedostatky, které byly důvodem pro odpočty a které stále přetrvávají i v době přijetí rozhodnutí o odkladu, byly odstraněny na základě akčního plánu vypracovaného po konzultaci s Komisí a obsahujícího zřetelné ukazatele pokroku. Pokud členský stát nepřijme nezbytná opatření k odstranění těchto nedostatků, jak předpokládá akční plán, pokud pokrok nápravné akce podle ukazatelů pokroku není dostatečný nebo pokud výsledek akce není uspokojivý, Komise zruší své rozhodnutí, kterým se odkládá datum provedení odpočtů při dodržení zásady proporcionality.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. května 2012.