KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 744/2010
af 18. august 2010
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1005/2009 om stoffer, der nedbryder ozonlaget, for så vidt angår kritiske anvendelser af haloner
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1005/2009 af 16. september 2009 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (1), særlig artikel 13, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Halon 1301, halon 1211 og halon 2402 (i det følgende benævnt »haloner«) er ozonnedbrydende stoffer, som er opført på listen over kontrollerede stoffer i gruppe III i bilag I til forordning (EF) nr. 1005/2009. Produktion af dem i medlemsstaterne har i overensstemmelse med Montrealprotokollen været forbudt siden 1994. Imidlertid er de fortsat tilladt til kritiske anvendelser som anført i bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009.
(2)
Som krævet i artikel 4, stk. 4, nr. iv), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2037/2000 af 29. juni 2000 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (2), har Kommissionen gennemgået forordningens bilag VII. Kommissionen har i den forbindelse vurderet de aktuelle anvendelser af haloner og set på, om der findes og indføres teknisk og økonomisk gennemførlige alternativer eller teknologier, der er acceptable ud fra et miljø- og sundhedssynspunkt (i det følgende benævnt »alternativer«). I mellemtiden er forordning (EF) nr. 2037/2000 blevet erstattet af forordning (EF) nr. 1005/2009, idet bilag VII til forordning (EF) nr. 2037/2000 uændret er blevet til bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009.
(3)
Gennemgangen har afdækket nogle uoverensstemmelser mellem medlemsstaternes fortolkninger af, hvilke anvendelser af haloner der er kritiske som beskrevet i bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009. De enkelte anvendelser af haloner bør derfor beskrives mere udførligt med nøje angivelse af udstyrets eller anlæggets kategori, formålet med anvendelsen, typen af halonbrandslukningsudstyr eller -anlæg og halontypen.
(4)
Gennemgangen har også vist, at haloner med få undtagelser ikke længere er nødvendige for at opfylde behovene for brandsikring i nye konstruktioner af udstyr og nye anlæg, og at der nu rutinemæssigt installeres alternativer. Der vil dog fortsat være behov for halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg i visse former for udstyr, som er eller vil blive produceret til eksisterende konstruktioner.
(5)
Gennemgangen har tillige vist, at haloner er under udskiftning eller med tiden vil kunne udskiftes med alternativer til rimelige omkostninger til de fleste brandsikringsformål, uanset om de er indbygget i eksisterende udstyr og anlæg eller i udstyr, der produceres til eksisterende konstruktioner.
(6)
På baggrund af den øgede disponibilitet og indførelse af alternativer er det derfor hensigtsmæssigt for hver anvendelse at fastsætte udløbsdatoer, hvorefter anvendelse af haloner i nyt udstyr og nye anlæg ikke længere udgør en kritisk anvendelse, og installationen af halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg derfor ikke længere er tilladt. I forbindelse med definitionen af »nyt udstyr« og »nye anlæg« bør der tages behørigt hensyn til, i hvilken fase af udstyrets og anlæggets livscyklus konstruktionen af det rum, hvor der er behov for brandbeskyttelse, reelt fastlægges.
(7)
For hver anvendelse er det også hensigtsmæssigt at fastsætte slutdatoer, hvorefter anvendelsen af haloner i brandslukkere og brandslukningsanlæg i alt udstyr og alle anlæg ikke længere udgør en kritisk anvendelse, uanset om de findes i eksisterende udstyr og eksisterende anlæg eller i udstyr, der produceres eller vil blive produceret til eksisterende konstruktioner. Anvendelse af haloner vil derefter ikke længere være tilladt, og alle halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg bør udskiftes, omstilles eller tages ud af brug inden slutdatoen, jf. artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1005/2009.
(8)
Udløbsdatoerne bør afpasses efter, om alternativer står til rådighed for nyt udstyr og nye anlæg, og hindringerne for disses indførelse. Om fornødent bør der også afsættes tilstrækkelig tid til at udvikle alternativer, samtidig med at der tilskyndes til at udvikle disse. For luftfartøjer gælder det, at da civil luftfart reguleres på internationalt niveau, bør der tages behørigt hensyn til initiativerne i Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO) vedrørende installation og anvendelse af haloner i brandslukkere om bord på luftfartøjer.
(9)
Slutdatoerne bør desuden give tilstrækkelig tid til, at aktiviteterne til erstatning eller omstilling af halonudstyr eller -anlæg kan afsluttes som led i rutinemæssige eller planlagte vedligeholdelses- eller opgraderingsprogrammer uden unødigt at påvirke driften af udstyret eller anlægget og uden at medføre uforholdsmæssigt høje omkostninger. Der bør desuden tages hensyn til det nødvendige tidsrum for at opnå en eventuel certificering, tilladelse eller godkendelse, som kan være påkrævet med henblik på at installere alternativer i det pågældende udstyr eller anlæg.
(10)
For de fleste anvendelser af nyt udstyr og nye anlæg, hvor halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg ikke længere er påkrævet eller ikke længere installeres, bør 2010 fastsættes som udløbsdato. 2011 bør dog fastsættes som udløbsdato for nogle anvendelser i militære køretøjer og luftfartøjer, hvor alternativer nu anses for at være til rådighed, men som ikke er indført i forbindelse med udviklingsprogrammer, der nærmer sig afslutningen, og for hvilke tilpasninger muligvis ikke længere er teknisk og økonomisk gennemførlige. 2014 bør fastsættes som udløbsdato for luftfartøjsmotornaceller og bærbare brandslukningsanvendelser i kabiner, hvilke vil være i overensstemmelse med tidsrammen for ICAO's forventede gennemførelse af en tilsvarende begrænsning. 2018 bør fastsættes som udløbsdato for anvendelser i luftfartøjers lastrum, hvor der endnu ikke er udpeget alternativer, men hvor det med rimelighed kan forventes, at den videre forskning og udvikling vil frembringe alternativer inden denne dato med henblik på installation i nye luftfartøjer, for hvilke der ansøges om typecertificering.
(11)
For mange anvendelser bør der fastsættes slutdatoer mellem 2013 og 2025 alt efter, hvor stor en teknisk og økonomisk udfordring det er at erstatte haloner eller omstille udstyr og anlæg. Disse slutdatoer bør give tilstrækkelig tid til at erstatte halon i forbindelse med rutinemæssige vedligeholdelsesprogrammer for hovedparten af udstyr og anlæg, hvor der nu står alternativer til rådighed. 2030 eller 2035 bør fastsættes som slutdato for nogle anvendelser i militære køretøjer og militære skibe, hvor erstatningen af halon sandsynligvis kun er teknisk og økonomisk gennemførlig som led i en planlagt opgradering af udstyr eller ombygningsprogrammer, og for hvilke yderligere forskning og udvikling kan være påkrævet i nogle medlemsstater med henblik på at verificere alternativernes egnethed.
(12)
For nogle anvendelser i eksisterende militære køretøjer, eksisterende militære overfladeskibe, eksisterende militære ubåde, eksisterende militære luftfartøjer og anvendelser, der er eller vil blive produceret til eksisterende konstruktioner, er der endnu ikke udpeget alternativer. Det kan dog med rimelighed forventes, at en stor del af det pågældende udstyr har nået afslutningen på dets levetid i 2040, eller at der ved yderligere forskning og udvikling er fundet alternativer på det tidspunkt. Derfor bør 2040 fastsættes som en rimelig slutdato for disse anvendelser.
(13)
For brandslukningsanlæg i lastrum, motornaceller og hjælpekraftaggregater om bord på eksisterende civile luftfartøjer eller på dem, der produceres i overensstemmelse med en eksisterende typecertificering, er der endnu heller ikke udpeget alternativer. Derudover vil et betydeligt antal civile luftfartøjer fortsat blive produceret med og være afhængige af haloner til disse anvendelser i en overskuelig fremtid. Selv om det accepteres, at betydelige tekniske, økonomiske og forskriftsmæssige bindinger har indflydelse på erstatningen af haloner til disse anvendelser, er det også hensigtsmæssigt - i lyset af usikkerheden vedrørende disponibiliteten på lang sigt af genvundne haloner og behovet for yderligere forskning og udvikling med henblik på at udpege og udvikle holdbare alternativer - at fastsætte 2040 som en rimelig slutdato.
(14)
Bilag VI, herunder tidsfristerne for udfasning af de kritiske anvendelser, vil blive taget op til overvejelse for at tage højde for den løbende forskning og udvikling af alternativer og nye oplysninger om deres disponibilitet. Endvidere kan der indrømmes fritagelser fra slutdatoer og udløbsdatoer i specifikke tilfælde, hvor det dokumenteres, at der ikke står alternativer til rådighed.
(15)
Forordning (EF) nr. 1005/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(16)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 25, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1005/2009 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009 affattes som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. august 2010.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 744/2010
ze dne 18. srpna 2010,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1005/2009 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, s ohledem na kritická použití halonů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1005/2009 ze dne 16. září 2009 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (1), a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Halon 1301, halon 1211 a halon 2402 (dále jen „halony“) jsou látky poškozující ozonovou vrstvu, které jsou uvedeny jako regulované látky ve skupině III v příloze I nařízení ES č. 1005/2009. Jejich výroba je ve členských státech od roku 1994 v souladu s požadavky Montrealského protokolu zakázána. Jejich použití je však i nadále povoleno pro určitá kritická použití, jak je stanoveno v příloze VI nařízení (ES) č. 1005/2009.
(2)
Jak vyžaduje čl. 4 odst. 4 písm. iv) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2009 ze dne 29. června 2000 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (2), přezkoumala Komise přílohu VII uvedeného nařízení. V této souvislosti Komise vyhodnotila stávající použití halonů a dostupnost a používání technicky a ekonomicky dostupných náhradních látek nebo technologií, které jsou přijatelné z hlediska životního prostředí a zdraví (dále jen „náhradní látky a technologie“). Nařízení (ES) č. 2037/2000 bylo mezitím nahrazeno nařízením (ES) č. 1005/2009 a příloha VII nařízení (ES) č. 2037/2000 se změnila na přílohu VI nařízení (ES) č. 1005/2009, aniž by došlo ke změnám.
(3)
Z přezkumu vyplynuly některé nesrovnalosti mezi členskými státy ohledně výkladu skutečnosti, která použití halonů představují kritická použití podle přílohy VI nařízení (ES) č. 1005/2009. Každé použití halonů by tedy mělo být podrobněji popsáno a mělo by uvádět kategorii vybavení či zařízení, účel použití, druh halonového hasicího přístroje a typ halonu.
(4)
Z přezkumu rovněž vyplynulo, že až na několik výjimek již halony nejsou potřeba k tomu, aby byly splněny potřeby požární ochrany u nových konstrukčních návrhů vybavení a nových zařízení, a že se nyní běžně používají náhradní látky a technologie. Halonové hasicí přístroje a systémy požární ochrany jsou však i nadále potřeba v některém vybavení, které je vyráběno či bude vyrobeno podle stávajících konstrukčních návrhů.
(5)
Z přezkumu je dále zřejmé, že u většiny použití v oblasti protipožární ochrany, ať už u stávajícího vybavení a ve stávajících zařízeních, nebo u vybavení, které je vyráběno podle stávajících konstrukčních návrhů, jsou halony nahrazovány nebo by s postupem doby mohly být za přiměřené náklady nahrazeny náhradními látkami a technologiemi.
(6)
S ohledem na zvýšenou dostupnost a používání náhradních látek a technologií je proto vhodné stanovit pro každé použití termíny pro ukončení používání, po jejichž uplynutí nebude používání halonů v novém vybavení a nových zařízeních považováno za kritické, a instalace halonových hasicích přístrojů či systémů požární ochrany tudíž nebude povolena. Při definování pojmů „nové vybavení“ a „nová zařízení“ je třeba řádně zohlednit fázi v životním cyklu vybavení a zařízení, ve které je účinně stanoven konstrukční návrh prostoru, v němž je zapotřebí protipožární ochrany.
(7)
Rovněž je vhodné stanovit pro každé použití konečná data, po jejichž uplynutí by používání halonů u hasicích přístrojů či systémů požární ochrany ve veškerém vybavení a veškerých zařízeních, ať již ve stávajícím vybavení či stávajících zařízeních, nebo ve vybavení, které je vyráběno či bude vyrobeno podle stávajících konstrukčních návrhů, přestalo být považováno za kritické. Používání halonů by tudíž nebylo povoleno a všechny halonové hasicí přístroje a systémy požární ochrany by do uvedeného data měly být nahrazeny, upraveny či vyřazeny z používání v souladu s čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 1005/2009.
(8)
Termíny pro ukončení používání by měly zohlednit dostupnost náhradních látek a technologií u nového vybavení a nových zařízení a překážky pro jejich používání. Rovněž by měly v případě potřeby poskytnout dostatek času pro vývoj náhradních látek a technologií a zároveň k takovému vývoji motivovat. Pokud se týká letadel, vzhledem k tomu, že civilní letectví je právně upraveno na mezinárodní úrovni, je třeba řádně přihlédnout k iniciativám Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) týkajícím se instalace a používání halonů v hasicích přístrojích v letadlech.
(9)
Konečná data by kromě toho měla poskytnout dostatek času na to, aby nahrazení či úprava halonů byly dokončeny jako součást běžné či plánované údržby vybavení nebo zařízení či součást programů jejich aktualizace, aniž by byl nadměrně ovlivněn provoz vybavení či zařízení a aniž by vznikly nadměrné náklady. U konečných dat by se rovněž mělo přihlédnout k době potřebné pro získání osvědčení, povolení či schválení nezbytného pro instalaci náhradních látek a technologií v dotčeném vybavení či dotčených zařízeních.
(10)
Pro většinu použití v novém vybavení a nových zařízeních, ve kterých již halonových hasicích přístrojů a systémů požární ochrany není potřeba nebo se již neinstalují, je vhodné stanovit jako termín pro ukončení používání rok 2010. Je však vhodné stanovit rok 2011 jako termín pro ukončení používání v případě některých použití u pozemních vojenských vozidel a letadel, u nichž se má za to, že jsou pro ně nyní k dispozici náhradní látky a technologie, které však nebyly provedeny během vývojových programů, jež jsou nyní téměř dokončeny, a v jejichž případě by změny již nemusely být technicky či ekonomicky proveditelné. Je vhodné stanovit rok 2014 jako termín pro ukončení používání v případě použití u přenosných hasicích přístrojů umístěných v prostorech leteckého motoru a kabině letadla, což by odpovídalo harmonogramu pro předpokládané provedení odpovídajících omezení organizací ICAO. Je vhodné stanovit rok 2018 jako termín pro ukončení používání v případě použití v nákladním prostoru letadel, kdy zatím nebyly identifikovány náhradní látky a technologie, kdy však lze důvodně předpokládat, že náhradní látky a technologie budou v návaznosti na další výzkum a vývoj k dispozici do data stanoveného pro instalaci v nových letadlech, u kterých je podána žádost pro osvědčení typu.
(11)
Pro mnohá použití je vhodné stanovit konečné datum v období 2013 až 2025 v závislosti na míře technické a ekonomické obtížnosti vyplývající z nahrazení či úpravy halonů. Uvedená konečná data by měla poskytnout dostatečnou dobu na nahrazení halonů během programů běžné údržby u většiny vybavení a zařízení, v jejichž případě jsou nyní k dispozici náhradní látky a technologie. Je vhodné stanovit rok 2030 nebo 2035 jako konečné datum pro některá použití u vojenských pozemních vozidel a vojenských lodí, u nichž je nahrazení halonu technicky a ekonomicky dostupné pouze jako součást programů plánované aktualizace či rekonstrukce a v jejichž případě bude v některých členských státech zapotřebí provést dodatečný výzkum a vývoj k ověření vhodnosti náhradních látek a technologií.
(12)
U některých použití u stávajících vojenských vozidel, stávajících vojenských lodí, stávajících vojenských ponorek a stávajících vojenských letadel a u těch vozidel, lodí, ponorek a letadel, které jsou vyráběny nebo budou vyrobeny podle stávajících konstrukčních návrhů, nebyly technicky a ekonomicky dostupné náhradní látky a technologie dosud identifikovány. Lze však důvodně očekávat, že do roku 2040 bude většina dotčeného vybavení na konci své životnosti nebo že do té doby budou v důsledku dalšího výzkumu a vývoje k dispozici náhradní látky a technologie. Je tudíž vhodné stanovit rok 2040 jako přiměřené datum pro tato použití.
(13)
Rovněž v případě systémů požární ochrany v nákladových prostorech, prostorech motoru a pomocných pohonných jednotkách u stávajících civilních letadel či letadel, která jsou vyráběna v souladu se stávajícím osvědčením typu, nebyly náhradní látky a technologie zatím identifikovány. Vedle toho bude v blízké budoucnosti u uvedených použití značný počet civilních letadel i nadále vyráběn za použití halonů a výroba těchto letadel bude na halonech závislá. Ačkoliv panuje obecná shoda, že existují významná technická, ekonomická a regulační omezení ovlivňující nahrazení halonů v těchto použitích, je s ohledem na nejistotu dlouhodobé dostupnosti recyklovaných halonů a s ohledem na potřebu dalšího výzkumu a vývoje pro účely identifikace a vývoje vhodných náhradních látek a technologií rovněž vhodné stanovit rok 2040 jako přiměřené konečné datum.
(14)
Příloha VI, včetně harmonogramů pro postupné vyřazení kritických použití, bude i nadále přezkoumávána s cílem zohlednit pokračující výzkum a vývoj náhradních látek a technologií a nové informace o jejich dostupnosti. Ve zvláštních případech, v nichž je prokázáno, že neexistují žádné jiné náhradní látky a technologie, lze kromě toho udělit odchylky z konečných dat a termínů pro ukončení používání.
(15)
Nařízení (ES) č. 1005/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(16)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 25 odst. 1 nařízení (ES) č. 1005/2009,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha VI nařízení (ES) č. 1005/2009 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. srpna 2010.