DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE
af 16. september 2010
om kontrol af eurosedlers ægthed og kvalitet og om recirkulering af eurosedler
(ECB/2010/14)
(2010/597/EU)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 128, stk. 1,
Under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«), særlig artikel 16, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 128, stk. 1, i traktaten og artikel 16 i ESCB-statutten har Den Europæiske Centralbank (ECB) eneret til at bemyndige udstedelse af eurosedler i Unionen. Denne ret omfatter beføjelse til at træffe foranstaltninger til beskyttelse af eurosedlernes særlige stilling som betalingsmiddel.
(2)
Med henblik på beskyttelsen af eurosedlernes særlige stilling og korrekt detektering af falske sedler skal eurosedler i omløb være i god stand for at sikre, at ægtheden let og sikkert kan kontrolleres. Derfor skal eurosedlernes kvalitet kontrolleres. Desuden skal falske eurosedler hurtigt detekteres og afleveres til de kompetente nationale myndigheder.
(3)
Artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 af 28. juni 2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri (1), indeholdt oprindelig en forpligtelse for kreditinstitutter og andre relevante institutter til at tage alle eurosedler, som de ved eller havde tilstrækkelig grund til at tro var falske, ud af omløb.
(4)
Med henblik på at opstille harmoniserede standarder for recirkulering af eurosedler offentliggjorde ECB i 2005 en referenceramme for recirkulering af eurosedler, hvori der blev fastlagt fælles regler og procedurer for kontrol af, om eurosedler er ægte og i god stand (2), herunder operationelle standarder for maskiner til håndtering af pengesedler. Senere vedtog ECB fælles procedurer for nationale centralbankers test af maskiner til håndtering af pengesedler.
(5)
Forordning (EF) nr. 1338/2001 er blevet ændret (3), således at dens anvendelsesområde med hensyn til adressater er blevet udvidet, og de nu har pligt til at sikre, at de eurosedler, de har modtaget, og som de har til hensigt at bringe i omløb igen, kontrolleres med henblik på ægthed, og til at påse, at falske sedler afsløres. I denne henseende fastsættes det i forordning (EF) nr. 1338/2001 vedrørende eurosedler, at denne kontrol skal udføres i overensstemmelse med procedurer fastlagt af ECB. Det er derfor hensigtsmæssigt at fastlægge disse procedurer i en retsakt.
(6)
Uden at dette berører medlemsstaternes beføjelse til at pålægge de i artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1338/2001 omhandlede institutter sanktioner, hvis de undlader at opfylde deres forpligtelser i medfør af denne bestemmelse, skal Eurosystemet kunne træffe passende administrative foranstaltninger for at sikre, at de af ECB fastlagte procedurer overholdes, og hindre, at de i denne afgørelse opstillede regler og procedurer omgås med efterfølgende risiko for, at falske og kassable sedler ikke afsløres, eller at de sættes i omløb igen -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Anvendelsesområde
I denne afgørelse fastlægges fælles regler og procedurer vedrørende kontrol af eurosedlers ægthed og kvalitet samt recirkulering af eurosedler i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1338/2001.
Artikel 2
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
1)
»national centralbank«: den nationale centralbank i en medlemsstat, der har indført euro
2)
»kontanthåndterende virksomheder«: de i artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) Nr. 1338/2001 omhandlede institutter og økonomiske aktører
3)
»recirkulering«: den handling, som udføres af kontanthåndterende virksomheder, når de, direkte eller indirekte, sætter eurosedler i omløb igen, som de har modtaget enten fra offentligheden som en betaling eller som et indskud på en bankkonto eller fra en anden kontanthåndterende virksomhed
4)
»maskine til håndtering af pengesedler«: en kundebetjent automat eller medarbejderbetjent maskine som defineret i bilag I
5)
»type maskine til håndtering af pengesedler«: en maskine til håndtering af pengesedler, der adskiller sig fra andre maskiner til håndtering af pengesedler som angivet i bilag I
6)
»fælles testprocedurer«: de testprocedurer, som angivet af ECB, som nationale centralbanker skal anvende for at teste typer maskiner til håndtering af pengesedler
7)
»særligt uddannet personale«: ansatte i kontanthåndterende virksomheder, der har: a) kendskab til eurosedlernes forskellige offentlige sikkerhedselementer som beskrevet og offentliggjort af Eurosystemet og er i stand til at kontrollere dem, og b) kendskab til de sorteringskriterier, der er anført i bilag III b, og er i stand til at kontrollere eurosedler i overensstemmelse med disse
8)
»falske eurosedler«: falske sedler som defineret i artikel 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1338/2001
9)
»kontantautomat«: en selvbetjeningsmaskine, som ved brug af et bankkort eller andre midler udbetaler eurosedler til offentligheden med debitering af en bankkonto, f.eks. en pengeautomat. Selvbetjeningskasser, hvor der kan betales for varer eller tjenesteydelser med enten bankkort, kontanter eller andre betalingsinstrumenter, og som har kontanthævningsfunktion, anses også for kontantautomater
10)
»kompetente nationale myndigheder«: myndigheder som defineret i artikel 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1338/2001
11)
»kassable eurosedler«: eurosedler, som vurderes at være uegnede til recirkulering efter den i artikel 6 omhandlede kontrol af kvaliteten
12)
»kreditinstitut«: et kreditinstitut som defineret i artikel 4, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (4).
Artikel 3
Almindelige principper
1. Kontanthåndterende virksomheders forpligtelse til at kontrollere eurosedlers ægthed og kvalitet udføres i overensstemmelse med de procedurer, som er fastlagt i denne afgørelse.
2. Hvis to eller flere kontanthåndterende virksomheder er beskæftiget med recirkulering af de samme eurosedler, udpeges den kontanthåndterende virksomhed, der er ansvarlig for kontrollen af disse eurosedlers ægthed og kvalitet, i overensstemmelse med den nationale lovgivning eller, hvis en sådan lovgivning ikke findes, i aftalemæssige bestemmelser mellem de pågældende kontanthåndterende virksomheder.
3. Kontrollen af ægthed og kvalitet udføres enten med en type maskine til håndtering af pengesedler, som er testet og godkendt af en national centralbank, eller manuelt af særligt uddannet personale.
4. Eurosedler må kun recirkuleres via kundebetjente automater eller kontantautomater, hvis de er blevet kontrolleret for ægthed og kvalitet af en type maskine til håndtering af pengesedler, som er testet og godkendt af en national centralbank, og klassificeret som ægte og i god stand. Dette krav gælder dog ikke for eurosedler, som er leveret direkte til en kontanthåndterende virksomhed af en national centralbank eller af en anden kontanthåndterende virksomhed, der allerede har kontrolleret eurosedlernes ægthed og kvalitet på denne måde.
5. Kontanthåndterende virksomheder må kun sætte personalebetjente maskiner, der anvendes til kontrol af eurosedlers ægthed og kvalitet, og kundebetjente automater i drift, hvis de er testet og godkendt af en national centralbank og opført i listen på ECB's websted, jf. artikel 9, stk. 2. Maskinerne skal anvendes med standardindstillingerne fra fabrikken, med eventuelle opdateringer heraf, som er testet og godkendt, medmindre der mellem den nationale centralbank og den kontanthåndterende virksomhed er aftalt mere restriktive indstillinger.
6. Eurosedler, hvis ægthed og kvalitet er kontrolleret, og som er blevet klassificeret som ægte og i god stand af særligt uddannet personale, men ikke af en type maskine til håndtering af pengesedler, som er testet og godkendt af en national centralbank, må kun recirkuleres »over skranken«.
7. Denne afgørelse finder ikke anvendelse på nationale centralbankers kontrol af eurosedlers ægthed og kvalitet.
Artikel 4
Klassificering og behandling af eurosedler ved brug af maskiner til håndtering af pengesedler
1. Eurosedler, der er kontrolleret ved brug af en kundebetjent automat, klassificeres og behandles i overensstemmelse med bilag IIa.
2. Eurosedler, der er kontrolleret ved brug af en personalebetjent maskine, klassificeres og behandles i overensstemmelse med bilag IIb.
Artikel 5
Detektering af falske eurosedler
De kontanthåndterende virksomheder skal øjeblikkeligt, i overensstemmelse med national lovgivning og under alle omstændigheder inden for højst 20 arbejdsdage, overgive sedler, som ikke er klassificeret som ægte eurosedler, efter at der er foretaget klassificering i overensstemmelse med bilag IIa eller IIb, eller efter en manuel ægthedskontrol udført af særligt uddannet personale, til de kompetente nationale myndigheder.
Artikel 6
Detektering af kassable eurosedler
1. Kontrol af sedlernes kvalitet udføres i overensstemmelse med minimumsstandarderne som fastlagt i bilag IIIa og IIIb.
2. En national centralbank kan, efter at have underrettet ECB, fastlægge mere restriktive standarder for en eller flere seddelværdier, hvis dette er begrundet, f.eks. i en forringet kvalitet af de eurosedler, som er i omløb i den pågældende medlemsstat.
3. Kassable eurosedler overgives til en national centralbank under hensyntagen til national lovgivning.
Artikel 7
Undtagelser
1. Nationale centralbanker kan give afsidesliggende filialer af kreditinstitutter, der kun gennemfører få kontanttransaktioner, tilladelse til, at uddannet personale kan udføre manuel kontrol af eurosedler, som skal recirkuleres via kundebetjente automater eller kontantautomater, forudsat at ægthedskontrollen udføres med en type maskine til håndtering af pengesedler, der er testet og godkendt af en national centralbank. Kreditinstitutter, der ansøger om denne tilladelse, skal forelægge den nationale centralbank i den pågældende medlemsstat dokumentation for, at den relevante filial er afsidesliggende og kun gennemfører få kontanttransaktioner. De nationale centralbanker sikrer, at mængden af eurosedler, som kontrolleres manuelt på denne måde, ikke overstiger 5 % af den årlige samlede mængde af eurosedler, som sættes i omløb via kundebetjente automater eller kontantautomater. De nationale centralbanker afgør, hvorvidt maksimumgrænsen på 5 % gælder for hvert enkelt kreditinstitut eller for alle kreditinstitutter på nationalt plan.
2. Såfremt der opstår en ekstraordinær begivenhed, der medfører en betydelig forringelse af euroseddelforsyningen i en medlemsstat, kan uddannet personale i kontanthåndterende virksomheder midlertidigt, og under forudsætning af at den pågældende nationale centralbank har godkendt, at der er tale om en ekstraordinær begivenhed, udføre manuel ægtheds- og kvalitetskontrol af eurosedler, som skal recirkuleres via kundebetjente automater eller kontantautomater.
Artikel 8
Eurosystemets forpligtelser
1. Eurosystemet udleverer oplysninger, specificeret af Eurosystemet, om eurosedler og deres maskinlæsbare sikkerhedselementer til fabrikanter forud for og efter udstedelsen af en ny seddelserie, således at de er i stand til at konstruere maskiner til håndtering af pengesedler, som kan godkendes i de fælles testprocedurer og tilpasses nye krav.
2. Eurosystemet udleverer oplysninger, specificeret af Eurosystemet, om eurosedler og deres almindelige sikkerhedselementer til kontanthåndterende virksomheder forud for og efter udstedelsen af en ny euroseddelserie, således at deres personale kan få den nødvendige uddannelse.
3. Eurosystemet støtter kontanthåndterende virksomheders uddannelse af deres personale med henblik på at sikre, at det uddannede personale er kvalificeret til at kontrollere eurosedlers ægthed og kvalitet.
4. Eurosystemet informerer kontanthåndterende virksomheder om trusler om forfalskning, når dette er relevant, og kan kræve, at de træffer foranstaltninger, f.eks. i form af et midlertidigt forbud mod recirkulering af de(n) pågældende seddelstørrelse(r).
5. Eurosystemet informerer fabrikanter af maskiner til håndtering af pengesedler om trusler om forfalskning, når dette er relevant.
Artikel 9
Eurosystemets fælles testprocedurer for maskiner til håndtering af pengesedler
1. Alle typer maskiner til håndtering af pengesedler testes af de nationale centralbanker efter de fælles testprocedurer.
2. Alle typer maskiner til håndtering af pengesedler, der er testet med et positivt resultat, opføres på listen på ECB's websted i testresultaternes gyldighedsperiode, jf. stk. 3. Hvis en type maskine til håndtering af pengesedler i denne periode bliver ude af stand til at detektere alle falske eurosedler, som er kendt af Eurosystemet, fjernes den fra listen ifølge en procedure, som specificeres af ECB.
3. Såfremt en type maskine til håndtering af pengesedler testes med positivt resultat, er testresultaterne gyldige i hele euroområdet i et år fra udgangen af den måned, hvor de er offentliggjort på ECB's websted, under forudsætning af at den forbliver i stand til at detektere alle falske eurosedler, som er kendt af Eurosystemet, i denne periode.
4. Eurosystemet kan ikke holdes ansvarlig, hvis en type maskine til håndtering af pengesedler, som er testet med positivt resultat, er ude af stand til at klassificere og behandle eurosedler i overensstemmelse med bilag IIa eller IIb.
Artikel 10
Eurosystemets overvågningsaktiviteter og korrigerende foranstaltninger
1. Uden at nationale lovkrav berøres, har nationale centralbanker bemyndigelse i) til at foretage inspektioner, også uanmeldte, på stedet hos kontanthåndterende virksomheder for at overvåge deres maskiner til håndtering af pengesedler, navnlig maskinernes kapacitet til kontrol af ægthed og kvalitet og til at spore eurosedler, der mistænkes for at være falske, samt eurosedler, som ikke klart kan klassificeres som ægte, til kontohaveren, og ii) til at kontrollere procedurerne for brug og kontrol af maskiner til håndtering af pengesedler, behandling af kontrollerede eurosedler og en eventuel manuel kontrol af ægthed og kvalitet.
2. Uden at nationale lovkrav berøres, har de nationale centralbanker bemyndigelse til at tage stikprøver af kontrollerede eurosedler for at kontrollere dem i deres egne lokaliteter.
3. Såfremt en national centralbank i forbindelse med en inspektion på stedet konstaterer, at bestemmelserne i denne afgørelse ikke er overholdt, skal dette medlem kræve, at den kontanthåndterende virksomhed indfører korrigerende foranstaltninger inden for en nærmere fastsat tidsfrist. Indtil der er rettet op på den manglende overholdelse af bestemmelserne, kan det pågældende medlem af Eurosystemet, på ECB's vegne, forbyde den kontanthåndterende virksomhed at recirkulere de(n) pågældende seddelstørrelse(r). Hvis den manglende overholdelse af bestemmelserne skyldes en fejl i den anvendte type maskine til håndtering af pengesedler, kan dette medføre, at den fjernes fra den i artikel 9, stk. 2, omhandlede liste.
4. Såfremt en kontanthåndterende virksomhed ikke samarbejder med en national centralbank i forbindelse med en inspektion, anses dette for manglende overholdelse.
Artikel 11
Indberetningsforpligtelser
For at ECB og de nationale centralbanker kan overvåge kontanthåndterende virksomheders overholdelse af denne afgørelse og følge udviklingen i håndteringen af kontanter, skal de nationale centralbanker i) underrettes skriftligt, herunder ad elektronisk vej, af kontanthåndterende virksomheder, inden en type maskine til håndtering af pengesedler sættes i drift, og ii) af de kontanthåndterende virksomheder have udleveret de i bilag IV anførte oplysninger.
Artikel 12
Omkostninger
1. Eurosystemet yder ikke kompensation til kontanthåndterende virksomheder for omkostninger i forbindelse med overholdelsen af kravene i denne afgørelse.
2. Eurosystemet yder ikke kompensation for ekstra omkostninger, som kontanthåndterende virksomheder har haft som følge af udstedelsen af eurosedler med ændrede eller nye sikkerhedselementer.
Artikel 13
Endelige bestemmelser
1. Denne afgørelse træder i kraft dagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Den finder anvendelse fra den 1. januar 2011. Den nationale centralbank kan beslutte at tilbyde kontanthåndterende virksomheder i deres medlemsstater en overgangsperiode for indberetningen af statistiske data i henhold til bilag IV. Bilag IV finder anvendelse senest fra 1. januar 2012.
2. Kontanthåndterende virksomheder i medlemsstater, der indfører euroen den 1. januar 2011 eller derefter, har en overgangsperiode på et år fra datoen for indførelsen af euroen til at efterkomme denne afgørelse.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 16. september 2010.
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
ze dne 16. září 2010
o ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek a jejich navracení zpět do oběhu
(ECB/2010/14)
(2010/597/EU)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 128 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), a zejména na článek 16 tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 128 odst. 1 Smlouvy a článku 16 statutu ESCB má Evropská centrální banka (ECB) výlučné právo povolovat vydávání eurobankovek v Unii. Toto právo zahrnuje pravomoc přijímat opatření k ochraně důvěryhodnosti eurobankovek jako platebního prostředku.
(2)
V zájmu ochrany důvěryhodnosti eurobankovek a možnosti řádného rozpoznávání padělků musí být eurobankovky v oběhu udržovány v dobrém stavu tak, aby mohla být snadno a spolehlivě ověřována jejich pravost. Je proto třeba kontrolovat jejich vhodnost pro další oběh. Kromě toho je nutné eurobankovky, u nichž existuje podezření, že by se mohlo jednat o padělky, urychleně rozpoznávat a předávat příslušným vnitrostátním orgánům.
(3)
Článek 6 nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání, (1) původně ukládal úvěrovým a jiným příslušným institucím povinnost stahovat z oběhu všechny jimi přijaté eurobankovky, o nichž vědí nebo mají dostatečný důvod se domnívat, že jde o padělky.
(4)
S cílem zavést harmonizované standardy pro navracení eurobankovek zpět do oběhu zveřejnila ECB v roce 2005 rámec pro navracení bankovek do oběhu, jenž stanovil společná pravidla a postupy pro ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek (2), včetně provozních standardů pro stroje na zpracování bankovek. Následně ECB přijala společné postupy pro zkoušení strojů na zpracování bankovek u národních centrálních bank.
(5)
Nařízení (ES) č. 1338/2001 bylo změněno (3) tak, že byl rozšířen okruh subjektů, na které se vztahuje, a tyto subjekty jsou nyní povinny zajistit, že jimi přijaté eurobankovky, které hodlají navrátit do oběhu, projdou kontrolou pravosti a že budou rozpoznány padělky. V této souvislosti nařízení (ES) č. 1338/2001 stanoví, že v případě eurobankovek se toto ověření uskutečňuje v souladu s postupy stanovenými ECB. Je proto vhodné, aby byly tyto postupy stanoveny v právním aktu.
(6)
Aniž by tím byla dotčena pravomoc členských států stanovit sankce vůči institucím, které jsou uvedeny v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001 a které neplní své povinnosti podle uvedeného článku, musí být Eurosystém schopen přijmout vhodná administrativní opatření, kterými se zajistí dodržování postupů stanovených ECB a zabrání obcházení pravidel a postupů stanovených tímto rozhodnutím, aby nevznikalo riziko, že padělané a neupotřebitelné bankovky nebudou rozpoznány nebo budou navráceny zpět do oběhu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí stanoví společná pravidla a postupy pro ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek a jejich navracení zpět do oběhu v souladu s čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„národní centrální bankou“ národní centrální banka členského státu, jehož měnou je euro;
2)
„subjekty zpracovávajícími hotovost“ instituce a hospodářské subjekty uvedené v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001;
3)
„navracením zpět do oběhu“ postup, kterým subjekty zpracovávající hotovost přímo nebo nepřímo dávají zpět do oběhu eurobankovky, které přijaly od veřejnosti jako platbu nebo jako vklad na bankovní účet nebo které přijaly od jiného subjektu zpracovávajícího hotovost;
4)
„strojem na zpracování bankovek“ stroj obsluhovaný zákazníky nebo stroj obsluhovaný zaměstnanci, jak jsou vymezeny v příloze I;
5)
„typem stroje na zpracování bankovek“ stroj na zpracování bankovek, který lze odlišit od jiných strojů na zpracování bankovek popsaných v příloze I;
6)
„společnými zkušebními postupy“ zkušební postupy stanovené ECB, které národní centrální banky uplatňují za účelem přezkoušení jednotlivých typů strojů na zpracování bankovek;
7)
„vyškolenými zaměstnanci“ zaměstnanci subjektů zpracovávajících hotovost, kteří mají: a) znalost jednotlivých ochranných prvků určených pro veřejnost, jak jsou specifikovány a zveřejněny Eurosystémem, a jsou schopni tyto prvky ověřit a b) znalost kritérií pro třídění bankovek uvedených v příloze IIIb a jsou schopni eurobankovky podle těchto kritérií zkontrolovat;
8)
„padělanými eurobankovkami“ padělané bankovky ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1338/2001;
9)
„peněžním automatem“ samoobslužné zařízení, které pomocí bankovní karty nebo jiného prostředku vydává veřejnosti eurobankovky, při čemž dochází k odečtení příslušné částky z bankovního účtu - například bankomat vydávající hotovost. Za peněžní automaty se považují také samoobslužné terminály, jejichž prostřednictvím může veřejnost platit za zboží a služby pomocí bankovní karty, hotovosti nebo jiného platebního prostředku a které umožňují výběr hotovosti;
10)
„příslušnými vnitrostátními orgány“ orgány ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1338/2001;
11)
„neupotřebitelnými eurobankovkami“ eurobankovky, které jsou po ověření upotřebitelnosti ve smyslu článku 6 označeny za nevhodné pro další oběh;
12)
„úvěrovou institucí“ úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a jejím výkonu (4).
Článek 3
Všeobecné zásady
1. Subjekty zpracovávající hotovost mají povinnost ověřovat pravost a upotřebitelnost eurobankovek v souladu s postupy stanovenými tímto rozhodnutím.
2. Jsou-li do procesu navracení týchž eurobankovek zpět do oběhu zapojeny dva nebo více subjektů zpracovávacích hotovost, určí se, který z nich odpovídá za ověření pravosti a upotřebitelnosti těchto eurobankovek, podle příslušných vnitrostátních předpisů nebo, neexistují-li takové předpisy, upraví se tato otázka v rámci smluvních ujednání mezi příslušnými subjekty zpracovávajícími hotovost.
3. Ověření pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek se provádí buď pomocí typu stroje na zpracování bankovek, který uspěl při zkouškách u některé z národních centrálních bank, nebo je ručně provádí vyškolený zaměstnanec.
4. Eurobankovky mohou být navraceny zpět do oběhu prostřednictvím zákazníky obsluhovaných strojů nebo peněžních automatů, pouze pokud byla jejich pravost a upotřebitelnost ověřena pomocí typu stroje na zpracování bankovek, který uspěl při zkouškách u některé z národních centrálních bank, a pokud byly vytříděny jako pravé a upotřebitelné. Tento požadavek neplatí v případě eurobankovek, které subjekt zpracovávající hotovost obdržel přímo od národní centrální banky nebo jiného subjektu zpracovávajícího hotovost, který již pravost a upotřebitelnost eurobankovek tímto způsobem ověřil.
5. Subjekty zpracovávající hotovost mohou uvést do provozu stroje obsluhované zaměstnanci, které slouží k ověřování pravosti a upotřebitelnosti bankovek, a stroje obsluhované zákazníky, pouze pokud uspěly při zkouškách u některé z národních centrálních bank a jsou zapsány na seznamu zveřejněném na internetových stránkách ECB v souladu s čl. 9 odst. 2. Není-li mezi národní centrální bankou a subjektem zpracovávajícím hotovost dohodnuto používání přísnějšího nastavení, používají se stroje se standardním výrobním nastavením (včetně veškerých aktualizací), které uspělo při zkouškách.
6. Eurobankovky, jejichž pravost a upotřebitelnost byla ověřena a které byly označeny za pravé a upotřebitelné vyškolenými zaměstnanci, nikoliv však pomocí typu stroje na zpracování bankovek, který uspěl při zkouškách u některé z národních centrálních bank, lze navracet do oběhu pouze přes přepážky.
7. Toto rozhodnutí se nevztahuje na ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek prováděné národními centrálními bankami.
Článek 4
Třídění eurobankovek a nakládání s nimi pomocí strojů na zpracování bankovek
1. Eurobankovky kontrolované pomocí stroje obsluhovaného zákazníky se třídí a nakládá se s nimi v souladu s přílohou IIa.
2. Eurobankovky kontrolované pomocí stroje obsluhovaného zaměstnanci se třídí a nakládá se s nimi v souladu s přílohou IIb.
Článek 5
Rozpoznávání padělaných eurobankovek
Subjekty zpracovávající hotovost předávají bankovky, u nichž nebyla při třídění provedeném v souladu s přílohou IIa nebo IIb nebo při ruční kontrole pravosti vyškoleným zaměstnancem prokázána pravost, neprodleně příslušným vnitrostátním orgánům v souladu s vnitrostátními předpisy a v každém případě ve lhůtě ne delší než 20 pracovních dnů.
Článek 6
Rozpoznávání neupotřebitelných eurobankovek
1. Ověřování upotřebitelnosti se provádí v souladu s minimálními standardy stanovenými v přílohách IIIa a IIIb.
2. Národní centrální banka může poté, co informuje ECB, stanovit přísnější standardy pro jednu nebo více nominálních hodnot eurobankovek, pokud je to odůvodněné například zhoršením kvality eurobankovek v oběhu v příslušném členském státě.
3. Neupotřebitelné eurobankovky se předávají národní centrální bance v souladu s vnitrostátními předpisy.
Článek 7
Výjimky
1. Národní centrální banky mohou odlehlým pobočkám úvěrových institucí, kde dochází k malému množství hotovostních operací, udělit povolení k tomu, aby kontrolu upotřebitelnosti eurobankovek navracených do oběhu prostřednictvím strojů obsluhovaných zákazníky nebo peněžních automatů ručně prováděli vyškolení zaměstnanci za předpokladu, že kontrola pravosti se provádí pomocí typu stroje na zpracování bankovek, který uspěl při zkouškách u některé národní centrální banky. Za účelem získání tohoto povolení doloží úvěrové instituce národní centrální bance svého členského státu odlehlost dané pobočky a nízký objem jejích hotovostních operací. Každá národní centrální banka zajistí, aby objem eurobankovek, které jsou takto ručně kontrolovány, nepřesáhl 5 % celkového objemu eurobankovek, které jsou ročně uvedeny do oběhu prostřednictvím zákazníky obsluhovaných strojů nebo peněžních automatů. Národní centrální banky rozhodnou, zda se uvedený limit 5 % uplatňuje na úrovni jednotlivých úvěrových institucí nebo na úrovni všech úvěrových institucí v daném členském státě.
2. Nastane-li výjimečná situace, v jejímž důsledku dojde v některém členském státě k výraznému narušení zásobování eurobankovkami, mohou ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek, které mají být navráceny zpět do oběhu pomocí zákazníky obsluhovaných strojů nebo peněžních automatů, dočasně ručně provádět vyškolení zaměstnanci subjektů zpracovávajících hotovost za podmínky, že příslušná národní centrální banka uzná, že se jedná o výjimečnou situaci.
Článek 8
Závazky Eurosystému
1. Eurosystém poskytuje výrobcům jím vymezené informace o eurobankovkách a jejich strojově čitelných ochranných prvcích před emisí nové série bankovek a následně po ní, aby jim umožnil vyrobit stroje na zpracování bankovek schopné uspět v rámci společných zkušebních postupů a přizpůsobit se novým požadavkům.
2. Eurosystém poskytuje subjektům zpracovávajícím hotovost jím vymezené informace o eurobankovkách a jejich ochranných prvcích určených pro veřejnost před emisí nové série eurobankovek a následně po ní s cílem umožnit potřebné vyškolení jejich zaměstnanců.
3. Eurosystém podporuje školení, které subjekty zpracovávající hotovost poskytují svým zaměstnancům s cílem zajistit, aby vyškolení zaměstnanci byli schopni ověřovat pravost a upotřebitelnost eurobankovek.
4. Eurosystém podle potřeby informuje subjekty zpracovávající hotovost o hrozbě padělání a může vyžadovat, aby přijaly určitá opatření, nebo jim dočasně zakázat, aby navracely bankovky dotčených nominálních hodnot zpět do oběhu.
5. V případě potřeby Eurosystém informuje o hrozbě padělání výrobce strojů na zpracování bankovek.
Článek 9
Společné zkušební postupy Eurosystému pro stroje na zpracování bankovek
1. Typy strojů na zpracování bankovek jsou přezkušovány u národních centrálních bank v souladu se společnými zkušebními postupy.
2. Všechny typy strojů na zpracování bankovek, které obstály u zkoušek, jsou po dobu platnosti výsledků testů ve smyslu odstavce 3 zveřejněné v seznamu na internetových stránkách ECB. Typ stroje na zpracování bankovek, který během tohoto období není schopen rozpoznávat veškeré Eurosystému známé padělané eurobankovky, je odstraněn z tohoto seznamu postupem stanoveným ECB.
3. Byl-li určitý typ stroje na zpracování bankovek v testu úspěšný, platí výsledky testů na celém území eurozóny po dobu jednoho roku od konce měsíce, kdy byly tyto výsledky zveřejněny na internetových stránkách ECB, za předpokladu, že tento typ je během uvedeného období schopen rozpoznávat veškeré Eurosystému známé padělané eurobankovky.
4. Eurosystém nenese odpovědnost za případy, kdy určitý typ stroje na zpracování bankovek, který obstál při zkouškách, nedokáže třídit eurobankovky a nakládat s nimi v souladu s přílohou IIa nebo IIb.
Článek 10
Kontrolní činnost a nápravná opatření Eurosystému
1. V souladu s požadavky vnitrostátního práva jsou národní centrální banky oprávněny i) provádět v prostorách subjektů zpracovávajících hotovost kontroly na místě, včetně kontrol neohlášených, s cílem kontrolovat jejich stroje na zpracování bankovek a zejména schopnost těchto strojů ověřovat pravost a upotřebitelnost eurobankovek a zpětně dohledat majitele účtu u eurobankovek, u nichž je podezření, že by se mohlo jednat o padělané eurobankovky, a eurobankovek, jejichž pravost nebyla jednoznačně určena, a ii) ověřovat postupy, kterými se řídí provoz a kontrola strojů na zpracování bankovek, nakládání se zkontrolovanými eurobankovkami a jakákoli ruční kontrola pravosti a upotřebitelnosti.
2. V souladu s požadavky vnitrostátního práva jsou národní centrální banky oprávněny odebrat vzorky zpracovaných eurobankovek pro účely kontroly ve vlastních prostorách.
3. Zjistí-li národní centrální banka při kontrole na místě nesoulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, požádá, aby daný subjekt zpracovávající hotovost přijal ve stanovené lhůtě opatření k nápravě. Národní centrální banka, která požaduje nápravu, může jménem ECB zakázat subjektu zpracovávajícímu hotovost, aby navracel bankovky příslušných nominálních hodnot zpět do oběhu, a to až do doby, než bude nesoulad odstraněn. Pokud k nesouladu došlo v důsledku selhání typu stroje na zpracovávání bankovek, může to vést k odstranění tohoto stroje ze seznamu, na který se odkazuje v čl. 9 odst. 2.
4. Za nesoulad se považuje též případ, kdy subjekt zpracovávající hotovost nespolupracuje při kontrole s příslušnou národní centrální bankou.
Článek 11
Zpravodajská povinnost
Aby ECB a národní centrální banky mohly kontrolovat dodržování tohoto rozhodnutí ze strany subjektů zpracovávajících hotovost a dohlížet na vývoj v peněžním oběhu, subjekty zpracovávající hotovost i) předem písemně informují (s možností použití elektronických prostředků) národní centrální banky o plánovaném uvedení určitého typu stroje na zpracování bankovek do provozu a ii) poskytují národním centrálním bankám informace uvedené v příloze IV.
Článek 12
Náklady
1. Eurosystém neposkytuje subjektům zpracovávajícím hotovost náhradu nákladů, které tyto subjekty vynaloží v souvislosti s uplatňováním tohoto rozhodnutí.
2. Eurosystém neposkytuje náhradu v souvislosti s dodatečnými náklady, které subjektům zpracovávajícím hotovost vzniknou v důsledku emise eurobankovek se změněnými nebo novými ochrannými prvky.
Článek 13
Závěrečná ustanovení
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem následujícím po dni zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se od 1. ledna 2011. Každá národní centrální banka může rozhodnout, že subjektům zpracovávajícím hotovost ve svých členských státech poskytne přechodné období pro vykazování statistických údajů podle přílohy IV. Příloha IV se použije nejpozději od 1. ledna 2012.
2. Pro subjekty zpracovávající hotovost v členských státech, jež přijmou euro dne 1. ledna 2011 nebo po tomto dni, platí jednoroční přechodné období pro uplatňování tohoto rozhodnutí, které začíná běžet dnem přijetí eura.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 16. září 2010.