DET EUROPÆISKE RÅDS AFGØRELSE
af 25. marts 2011
om ændring af artikel 136 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med hensyn til en stabilitetsmekanisme for de medlemsstater, der har euroen som valuta
(2011/199/EU)
DET EUROPÆISKE RÅD HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 48, stk. 6,
under henvisning til det forslag til revision af artikel 136 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, som den belgiske regering forelagde Det Europæiske Råd den 16. december 2010,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Kommissionen (2),
efter at have indhentet udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 48, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) kan Det Europæiske Råd, der træffer afgørelse med enstemmighed efter høring af Europa-Parlamentet, Kommissionen og i visse tilfælde Den Europæiske Centralbank, vedtage en afgørelse om ændring af alle eller en del af bestemmelserne i tredje del af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). En sådan afgørelse må ikke udvide de kompetencer, der er tildelt Unionen i traktaterne, og dens ikrafttræden er betinget af, at medlemsstaterne efterfølgende godkender den i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser.
(2)
På Det Europæiske Råds møde den 28.-29. oktober 2010 blev stats- og regeringscheferne enige om, at medlemsstaterne skal etablere en permanent krisemekanisme for at sikre den finansielle stabilitet i euroområdet som helhed, og opfordrede formanden for Det Europæiske Råd til at konsultere medlemmerne af Det Europæiske Råd om en begrænset traktatændring, der vil være nødvendig i den henseende.
(3)
Den 16. december 2010 forelagde den belgiske regering i henhold til artikel 48, stk. 6, første afsnit, i TEU et forslag til revision af artikel 136 i TEUF, idet der tilføjes et stykke, i henhold til hvilket de medlemsstater, der har euroen som valuta, kan etablere en stabilitetsmekanisme, der skal aktiveres, hvis det er strengt nødvendigt for at sikre stabiliteten i euroområdet som helhed, og hvori det fastsættes, at ydelsen af enhver påkrævet finansiel støtte inden for rammerne af mekanismen vil være underlagt streng konditionalitet. Samtidig vedtog Det Europæiske Råd konklusioner om den fremtidige stabilitetsmekanisme (punkt 1-4).
(4)
Stabilitetsmekanismen vil give det nødvendige redskab til at håndtere tilfælde som dem, der er forekommet i 2010, hvor der er risiko for den finansielle stabilitet i euroområdet som helhed, og derved bidrage til at bevare den økonomiske og finansielle stabilitet i selve Unionen. På mødet den 16.-17. december 2010 nåede Det Europæiske Råd til enighed om, at da denne mekanisme er beregnet til at skulle sikre den finansielle stabilitet i euroområdet som helhed, vil der ikke længere være behov for artikel 122, stk. 2, i TEUF til sådanne formål. Stats- og regeringscheferne var derfor enige om, at den ikke bør anvendes til sådanne formål.
(5)
Den 16. december 2010 besluttede Det Europæiske Råd at høre Europa-Parlamentet og Kommissionen om forslaget i overensstemmelse med artikel 48, stk. 6, andet afsnit, i TEU. Det besluttede også at høre Den Europæiske Centralbank. Europa-Parlamentet (1), Kommissionen (2) og Den Europæiske Centralbank (3) vedtog udtalelser om forslaget.
(6)
Ændringen vedrører en bestemmelse i tredje del af TEUF, og den udvider ikke de kompetencer, der er tildelt Unionen i traktaterne -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
I artikel 136 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde tilføjes følgende stykke:
»3. De medlemsstater, der har euroen som valuta, kan etablere en stabilitetsmekanisme, der skal aktiveres, hvis det er strengt nødvendigt for at sikre stabiliteten i euroområdet som helhed. Ydelsen af enhver påkrævet finansiel støtte inden for rammerne af mekanismen vil være underlagt streng konditionalitet.«
Artikel 2
Medlemsstaterne giver omgående generalsekretæren for Rådet meddelelse om afslutningen af de procedurer, der i henhold til deres forfatningsmæssige bestemmelser er nødvendige for godkendelsen af denne afgørelse.
Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2013, forudsat at samtlige de i stk. 1 omhandlede meddelelser er modtaget, eller, hvis dette ikke er tilfældet, den første dag i den måned, der følger efter modtagelsen af den sidste af de i stk. 1 omhandlede meddelelser.
Artikel 3
Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. marts 2011.
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ RADY,
ze dne 25. března 2011,
kterým se mění článek 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o mechanismus stability pro členské státy, jejichž měnou je euro
(2011/199/EU)
EVROPSKÁ RADA,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 48 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na návrh na změnu článku 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, který Evropské radě na zasedání dne 16. prosince 2010 předložila belgická vláda,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
po obdržení stanoviska Evropské centrální banky (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 48 odst. 6 Smlouvy o Evropské unii může Evropská rada jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí a v určitých případech s Evropskou centrální bankou přijmout rozhodnutí o změně všech nebo části ustanovení části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie. Takové rozhodnutí nesmí rozšířit pravomoci svěřené Unii Smlouvami a jeho vstup v platnost je podmíněn následným schválením členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
(2)
Na zasedání Evropské rady ve dnech 28. a 29. října 2010 se hlavy států a předsedové vlád shodli na tom, že je potřeba, aby členské státy zavedly stálý krizový mechanismus pro zajištění finanční stability eurozóny jako celku, a vyzvali předsedu Evropské rady, aby se členy Evropské rady konzultoval omezenou úpravu Smlouvy, kterou bude za tím účelem nezbytné provést.
(3)
Dne 16. prosince 2010 předložila belgická vláda v souladu s čl. 48 odst. 6 prvním pododstavcem Smlouvy o EU návrh na změnu článku 136 Smlouvy o fungování EU spočívající v doplnění odstavce, podle kterého by členské státy, jejichž měnou je euro, mohly zavést mechanismus stability, který by byl aktivován v případech, kdy by to bylo nezbytné k zajištění finanční stability eurozóny jako celku, a podle kterého by poskytnutí jakékoli požadované finanční pomoci v rámci tohoto mechanismu podléhalo přísné podmíněnosti. Evropská rada zároveň přijala závěry o budoucím mechanismu stability (body 1 až 4).
(4)
Mechanismus stability poskytne nezbytný nástroj k řešení takových situací, kdy je ohrožena finanční stabilita eurozóny jako celku, jako tomu bylo v roce 2010, a pomůže tak zachovat hospodářskou a finanční stabilitu Unie samotné. Na zasedání ve dnech 16. a 17. prosince 2010 se Evropská rada shodla na tom, že tento mechanismus má zajistit finanční stabilitu eurozóny jako celku, a proto již k tomuto účelu nebude třeba čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Hlavy států a předsedové vlád se proto dohodli, že by k tomuto účelu již neměl být používán.
(5)
Na zasedání dne 16. prosince 2010 se Evropská rada rozhodla, že v souladu s čl. 48 odst. 6 druhým pododstavcem Smlouvy o EU povede k návrhu konzultace s Evropským parlamentem a Komisí. Rozhodla se konzultovat rovněž Evropskou centrální banku. Evropský parlament (1), Komise (2) a Evropská centrální banka (3) přijaly k návrhu stanoviska.
(6)
Změna se týká ustanovení obsaženého v části třetí Smlouvy o fungování EU a nerozšiřuje pravomoci svěřené Unii Smlouvami,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
V článku 136 Smlouvy o fungování Evropské unie se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Členské státy, jejichž měnou je euro, mohou zavést mechanismus stability, který bude aktivován v případech, kdy to bude nezbytné k zajištění stability eurozóny jako celku. Poskytnutí jakékoli požadované finanční pomoci v rámci tohoto mechanismu bude podléhat přísné podmíněnosti.“
Článek 2
Členské státy generálnímu tajemníkovi Rady neprodleně oznámí dokončení postupů pro schválení tohoto rozhodnutí v souladu se svými ústavními předpisy.
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2013 za předpokladu, že budou obdržena všechna oznámení podle prvního pododstavce, nebo nestane-li se tak, prvním dnem měsíce následujícího po obdržení posledního oznámení podle prvního pododstavce.
Článek 3
Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 25. března 2011.