AFGØRELSE TRUFFET AF FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN
af 29. februar 2012
om høringskonsulentens funktion og beføjelser i visse handelsprocedurer
(2012/199/EU)
FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Kommissionens forretningsorden (1), særlig artikel 22, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Retten til god forvaltning er et veletableret princip i EU-retten, som omfatter de proceduremæssige rettigheder for interesserede parter, der er involveret i forskellige administrative procedurer, hvis resultat kan påvirke deres interesser.
(2)
Dette princip i EU-retten er fastlagt i artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (2). De rettigheder, der er fastsat i artikel 41, stk. 1, og artikel 41, stk. 2, i charteret for en person, hvis interesser påvirkes af en procedure, er også enten eksplicit fastsat eller bør, da der er tale om generelle retsprincipper, anvendes i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (3), Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (4), Rådets forordning (EF) nr. 260/2009 af 26. februar 2009 om den fælles importordning (5), Rådets forordning (EF) nr. 625/2009 af 7. juli 2009 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (6), Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (7), Rådets forordning (EF) nr. 385/96 af 29. januar 1996 om beskyttelse mod skadelig prisfastsættelse for fartøjer (8), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 868/2004 af 21. april 2004 om beskyttelse mod støtte og illoyal priskonkurrence til skade for EF-luftfartsselskaber i forbindelse med levering af luftfartsydelser fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (9), Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 af 22. juli 2008 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer fra 1. januar 2009 og om ændring af forordning (EF) nr. 552/97, (EF) nr. 1933/2006 og af Kommissionens forordning (EF) nr. 1100/2006 og (EF) nr. 964/2007, (10) Rådets forordning (EF) nr. 1515/2001 af 23. juli 2001 om de foranstaltninger, der kan træffes af EF på grundlag af en rapport vedtaget af WTO's Tvistbilæggelsesorgan vedrørende antidumping- og antisubsidieforanstaltninger (11) og Rådets forordning (EF) nr. 427/2003 af 3. marts 2003 om en varespecifik overgangsbeskyttelsesordning for indførsel med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af forordning (EF) nr. 519/94 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (12).
(3)
Siden den 1. januar 2007 har arbejdet med at sikre en effektiv udøvelse af de proceduremæssige rettigheder for de interesserede parter og sikre, at de handelsprocedurer, der er fastsat i ovennævnte forordninger, gennemføres uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig tid, været overdraget til en tjenestemand i Kommissionens Generaldirektorat for Handel med erfaring i handelsbeskyttelsesspørgsmål, med titlen »høringskonsulent«.
(4)
For at styrke denne rolle og skabe større gennemskuelighed og en retfærdig sagsbehandling i de relevante procedurer er det nu hensigtsmæssigt at styrke høringskonsulentens funktion i Kommissionen og fastlægge høringskonsulentens beføjelser.
(5)
Denne funktion skal tildeles en uafhængig person, der har erfaring med handelsprocedurer. Høringskonsulenten bør udnævnes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.
(6)
For at styrke høringskonsulentens uafhængighed bør den pågældende administrativt tilknyttes det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik.
(7)
Høringskonsulentens vigtigste opgaver i medfør af denne afgørelse er at rådgive kommissæren med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for GD Handel, at sikre de proceduremæssige rettigheder, at give aktindsigt, at træffe afgørelse om den fortrolige karakter af et dokument og at tage administrationens holdning til forlængelse af frister op til ny vurdering. Høringskonsulenten bør tilstræbe at sikre, at der ved udarbejdelsen af udkast til Kommissionens retsakter eller forslag tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de interesserede parter.
(8)
For at styrke de proceduremæssige garantier for de interesserede parters udøvelse af deres proceduremæssige rettigheder er det nødvendigt at definere høringerne og fastsætte regler for tilrettelæggelse, gennemførelse og opfølgning af høringer med høringskonsulenten.
(9)
Høringskonsulentens beføjelser til at træffe afgørelse i spørgsmål vedrørende aktindsigt, fortrolighed og frister bør give parterne i en handelsprocedure en supplerende proceduremæssig garanti, uden at dette berører den tidsmæssige begrænsning af proceduren.
(10)
Rapporterne bør sikre, at de vigtigste aspekter, der er behandlet af høringskonsulenten, og de vigtigste henstillinger indbringes for beslutningstagerne, og således give en supplerende garanti for overholdelse af rettigheder for parter, der er berørt af en undersøgelse. Årsrapporterne bør også informere medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og offentligheden om høringskonsulentens arbejde.
(11)
Ved fremlæggelse af oplysninger om fysiske personer skal der tages særlig højde for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (13).
(12)
Denne afgørelse berører ikke de generelle regler om aktindsigt i Kommissionens dokumenter -
BESTEMT FØLGENDE:
Artikel 1
Høringskonsulenten
1. Der oprettes en særlig funktion i Kommissionen som høringskonsulent i handelsprocedurer.
2. Høringskonsulentens opgave er at sikre en effektiv udøvelse af de interesserede parters proceduremæssige rettigheder, der er fastsat i de forordninger, der er anført nedenfor (i det følgende benævnt »grundforordningerne«) og sikre, at handelsprocedurerne i disse forordninger gennemføres uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig tid. Der er tale om følgende grundforordninger:
a)
Forordning (EF) nr. 1225/2009, særlig artikel 5, stk. 10 og 11, artikel 6, stk. 5, 6, 7 og 8, artikel 8, stk. 3, 4 og 9, samt artikel 18, 19, 20 og 21
b)
Forordning (EF) nr. 597/2009, særlig artikel 10, stk. 12 og 13, artikel 11, stk. 5, 6, 7, 8 og 10, artikel 13, stk. 3, 4 og 9, samt artikel 28, 29, 30 og 31
c)
Forordning (EF) nr. 260/2009, særlig artikel 6 og 9
d)
Forordning (EF) nr. 625/2009, særlig artikel 5 og 7
e)
Forordning (EF) nr. 3286/94, særlig artikel 8 og 9
f)
Forordning (EF) nr. 385/96, særlig artikel 5, stk. 12 og 13, artikel 6, stk. 5, 6, 7 og 8, samt artikel 12, 13 og 14
g)
Forordning (EF) nr. 868/2004, særlig artikel 7 og 8
h)
Forordning (EF) nr. 732/2008, særlig artikel 18, 19 og 20
i)
Forordning (EF) nr. 1515/2001, særlig artikel 1, stk. 2, og artikel 2, stk. 2,
j)
Forordning (EF) nr. 427/2003, særlig artikel 5, stk. 5, artikel 6, stk. 4, 5 og 6, artikel 17, stk. 2 og 3, og artikel 18.
Artikel 2
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
a) »Handelsprocedure«: enhver undersøgelse eller administrativ procedure, der udføres af Kommissionens tjenestegrene i henhold til en af grundforordningerne
b) »interesseret part«: enhver person, hvis interesser påvirkes af en handelsprocedure, som defineret i den relevante grundforordning
c) »de interesserede parters rettigheder«: de proceduremæssige rettigheder og retten for enhver til at få en uvildig og retfærdig behandling inden for en rimelig frist i forbindelse med handelsprocedurer.
Artikel 3
Udnævnelse - fratræden og udnævnelse af stedfortræder
1. Høringskonsulenten udnævnes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.
2. Høringskonsulentens udnævnelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Kommissionen vedtager en begrundet afgørelse om enhver afbrydelse, fratræden eller overflytning af høringskonsulenten i henhold til en hvilken som helst procedure. Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Høringskonsulenten tilknyttes administrativt det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik.
4. Er høringskonsulenten forhindret i at gribe ind, og hvis det efter samråd med høringskonsulenten skønnes hensigtsmæssigt, udpeger det kompetente medlem af Kommissionen med ansvar for handelspolitik en anden tjenestemand, som ikke er inddraget i behandlingen af den pågældende sag, til at udføre høringskonsulentens opgaver.
Artikel 4
Principper for høringskonsulentens indgriben
1. I udførelsen af sine opgaver skal høringskonsulenten handle uafhængigt. Høringskonsulenten må ikke modtage instrukser fra anden side i udførelsen af sine opgaver.
2. Ved udøvelsen af sine funktioner iagttager høringskonsulenten kravet om, at grundforordningerne skal gennemføres effektivt i overensstemmelse med gældende EU-ret og de principper, der er fastlagt af Domstolen.
3. I udøvelsen af sine funktioner skal høringskonsulenten til enhver tid under en procedure have ubegrænset adgang uden unødig forsinkelse til eventuelle sagsakter vedrørende proceduren.
4. Høringskonsulenten træffer beslutninger, som fastsat i denne afgørelse, og kan fremsætte henstillinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste om alle spørgsmål vedrørende rettighederne for de interesserede parter, der havde anmodet om høringskonsulentens indgreb. Høringskonsulenten skal især sørge for, at der ved udarbejdelsen af udkast til Kommissionens retsakter eller forslag tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de interesserede parter.
5. Høringskonsulenten underretter den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder om udviklingen af den procedure, som høringskonsulenten har grebet ind i, indtil Kommissionen eller Rådet vedtager en endelig retsakt. Høringskonsulenten underrettes straks om enhver væsentlig ændring af Kommissionens holdning i den endelige fase af en handelsprocedure for at vurdere enhver potentiel virkning for de interesserede parters rettigheder.
6. Høringskonsulenten rådgiver det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik, og eventuelt generaldirektøren for GD Handel om opfølgningen af sine henstillinger og eventuelt om mulige retsmidler.
7. Høringskonsulenten høres af den ansvarlige direktør om ændringer eller ajourføringer af politikken vedrørende procedurespørgsmål og væsentlige spørgsmål, der har indvirkning på de interesserede parters rettigheder, jf. definitionen i artikel 2 i denne afgørelse. Høringskonsulenten kan høres om ethvert andet spørgsmål som led i en handelsprocedure.
8. Høringskonsulenten kan om nødvendigt forelægge Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for Generaldirektoratet for Handel bemærkninger og anbefalinger om et hvilket som helst spørgsmål som led i en handelsprocedure.
Artikel 5
Betingelser for høringskonsulentens indgreb - tidsplan - information
1. Høringskonsulenten handler efter anmodning fra interesserede parter, Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik, generaldirektøren, den ansvarlige direktør for en handelsprocedure eller dennes stedfortræder, eller en direktør i andre tjenestegrene, der er blevet hørt i forbindelse med en handelsprocedure.
2. Høringskonsulenten kan gribe ind på et hvilket som helst tidspunkt af en procedure dog under hensyntagen til tidspresset i en sådan procedure.
3. Høringskonsulenten er bundet af de frister, der gælder i handelsprocedurer i overensstemmelse med grundforordningerne.
4. Endelige retsakter eller forslag fra Kommissionen skal ledsages af en note fra høringskonsulenten om dennes eventuelle indgreb i proceduren og arten af indgrebet.
Artikel 6
Høringer
1. Høringskonsulenten kan efter anmodning eller i de tilfælde og på de betingelser, der er fastsat i grundforordningerne, arrangere og gennemføre to typer høringer, nemlig høringer mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med de samme interesser og Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjenestegrene, og høringer af interesserede parter med forskellige interesser.
2. En høring kan vedrøre ethvert spørgsmål, der opstår på et hvilket som helst tidspunkt i en handelsprocedure, og kan påvirke de interesserede parters rettigheder.
3. Fysiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring, kan enten møde personligt eller lade sig repræsentere ved en retlig repræsentant. Juridiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring, skal være repræsenteret af en behørigt befuldmægtiget ansat udvalgt blandt deres faste personale.
4. Fysiske eller juridiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring tilrettelagt af høringskonsulenten, kan bistås af en juridisk rådgiver eller en anden kvalificeret person uden for deres faste personale, der er godkendt af høringskonsulenten.
5. Denne artikel berører ikke retten til at blive hørt i henhold til grundforordningerne.
Artikel 7
Høringer med en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med samme interesser
1. Høringskonsulenten kan arrangere og gennemføre en høring mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med samme interesser og Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene på begrundet anmodning fra den individuelle interesserede part eller gruppe af interesserede parter med samme interesser.
2. En individuel interesseret part kan indgive anmodning om en høring med en gruppe af interesserede parter med samme interesser om et specifikt emne, som finder sted, forudsat at mindst en anden interesseret part med samme interesser indvilliger i at deltage.
Artikel 8
Høringer af interesserede parter med forskellige interesser
1. En høring af interesserede parter med forskellige interesser kan arrangeres og ledes af høringskonsulenten, således at divergerende synspunkter kan fremføres, og modargumenter fremlægges. Fristen for afholdelse af en sådan høring angives i meddelelsen om indledning af en handelsprocedure.
2. En høring blandt interesserede parter med forskellige interesser kan organiseres som led i alle handelsprocedurer efter høring af Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste.
3. En individuel interesseret part kan indgive anmodning om en høring med en gruppe af interesserede parter med forskellige interesser om et specifikt emne, som finder sted, forudsat at mindst en anden interesseret part med forskellige interesser indvilliger i at deltage.
4. Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene deltager i høringen.
5. Kompetente repræsentanter for medlemsstaterne kan deltage i høringer af interesserede parter med forskellige interesser som observatører.
Artikel 9
Forberedelse af høringer
1. Efter høring af den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder, fastsætter høringskonsulenten varighed, dato og sted for høringen. Hvor en udsættelse er ønsket af de interesserede parter eller Kommissionens tjenestegrene, tager høringskonsulenten stilling til, hvorvidt udsættelsen kan imødekommes.
2. Høringskonsulenten kan eventuelt afholde et forberedende møde med de interesserede parter eller Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og andre tjenestegrene for så vidt muligt at identificere og præcisere alle juridiske eller faktiske spørgsmål, der skal tages op under høringen. Høringskonsulenten kan i den forbindelse anmode deltagerne i en høring om alle oplysninger, der måtte være nødvendige for at forberede høringen.
3. Høringskonsulenten udarbejder en dagsorden for hver høring, som sendes til alle deltagere inden høringen.
4. Høringskonsulenten kan, inden for et rimeligt tidsrum efter fristen for indgivelse af kommentarer vedrørende en fremlæggelse og før en høring mellem parterne, give deltagerne mulighed for at stille spørgsmål til oplysninger, som er indgivet af andre interesserede parter.
5. For at sikre en grundig forberedelse af høringen mellem parterne og særlig med henblik på at få de faktiske forhold belyst så klart som muligt kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder inden høringen tilsende de parter, der skal deltage i høringen, en liste over de spørgsmål, som han ønsker, at de skal tage stilling til.
6. Høringskonsulenten kan ligeledes anmode om skriftligt at blive forhåndsunderrettet om hovedindholdet i de erklæringer, der påtænkes afgivet af deltagerne i høringen.
7. Høringskonsulenten kan indbyde eksterne eksperter til høringerne. Interesserede parter og Kommissionens tjenestegrene kan anmode høringskonsulenten om at tillade eksterne eksperter til høringer. Høringskonsulenten træffer afgørelse om sådanne anmodninger. Eksterne eksperter, der indbydes til en høring, skal underskrive en aftale om fortrolighed.
8. Eksterne eksperter kan blive anmodet om at fremskaffe relevante analyser, rapporter eller publikationer, som skal indgå i sagsakterne og stilles til rådighed for alle deltagere hurtigst muligt forud for høringen.
Artikel 10
Gennemførelse af høringer
1. Høringskonsulenten er eneansvarlig for gennemførelsen af høringen. Høringskonsulenten sikrer, at høringen afvikles korrekt, og bidrager derigennem til en retfærdig behandling under selve høringen og til, at eventuelle efterfølgende beslutninger bliver retfærdige.
2. Høringerne er ikke offentlige. Høringskonsulenten afgør, hvilke personer der skal høres på en interesseret parts vegne, og om de pågældende personer skal høres hver for sig eller i overværelse af andre personer, der er indbudt til at deltage. I sidstnævnte tilfælde skal der tages hensyn til de interesserede parters legitime interesser i, at deres forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger beskyttes.
3. Høringskonsulenten kan give deltagerne mulighed for at stille og besvare spørgsmål under høringen.
4. Hvis høringskonsulenten har tilladt brug af eksterne eksperter, skal han sikre sig, at disse eksperter har mulighed for at fremlægge deres synspunkter og svare på spørgsmål fra andre deltagere i høringen.
5. Efter en høring kan høringskonsulenten eventuelt med henblik på at sikre retten til at blive hørt, efter samråd med den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder, give interesserede parter mulighed for at afgive yderligere skriftlige bemærkninger. Høringskonsulenten fastsætter en frist for afgivelsen af sådanne nye bemærkninger. Skriftlige bemærkninger modtaget efter denne dato kan ikke tages i betragtning.
Artikel 11
Opfølgning af høringer
1. Høringskonsulenten udarbejder en udskrift eller et fyldestgørende resumé af høringerne:
a)
Hvor der er arrangeret høringer af interesserede parter med forskellige interesser, forelægges alle deltagere i høringen en udskrift eller et fyldestgørende resumé, som indgår i sagsakterne, der kan konsulteres af interesserede parter.
b)
Hvor der er arrangeret høringer mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med lignende interesser og Kommissionens tjenestegrene, forelægges alle deltagere i høringen en udskrift eller et fyldestgørende resumé. Disse deltagere kan indgive en begrundet anmodning om fortrolig behandling af visse oplysninger i udskriften eller resuméet. Høringskonsulenten træffer afgørelse om disse anmodninger efter at have hørt Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene. Den ikke-fortrolige udgave af udskriften eller resuméet af høringen skal indgå i sagsakterne, der kan konsulteres af de interesserede parter.
2. Høringskonsulenten kan fremsætte anbefalinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste i henhold til artikel 4, stk. 4, i denne afgørelse. Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste meddeler inden for en rimelig frist før vedtagelsen af en endelig retsakt høringskonsulenten, hvorvidt og hvordan der er taget hensyn til disse anbefalinger og fremsender en kopi af udkastet til retsakt til høringskonsulenten.
3. Høringskonsulenten fremlægger regelmæssige rapporter for det kompetente medlem af Kommissionen med ansvar for handelspolitik med kopi til generaldirektøren om høringer med de individuelle parter eller en gruppe af interesserede parter med lignende interesser, jf. artikel 18 i denne afgørelse, medmindre sagen kræver en øjeblikkelig henstilling til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik eller generaldirektøren.
4. Eventuelle henstillinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og rapporter og bemærkninger til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren, som er udarbejdet af høringskonsulenten, betragtes som fortrolige interne dokumenter.
5. Hvis der arrangeres en høring mellem parterne, udarbejder høringskonsulenten en skriftlig endelig rapport om overholdelsen af de interesserede parters rettigheder. Denne rapport kan ændres af høringskonsulenten som følge af eventuelle ændringer i udkastet til retsakt, indtil den endelige retsakt vedtages.
Artikel 12
Aktindsigt
1. En part, som hævder at være en interesseret part, kan anmode høringskonsulenten om at revidere ethvert afslag fra Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste på, inden for et rimeligt tidsrum, at indrømme den pågældende aktindsigt i de dokumenter, der kan konsulteres af parterne, eller et bestemt dokument i Kommissionens besiddelse. Høringskonsulenten undersøger sagen og træffer afgørelse om at indrømme delvis eller fuld adgang eller afslå aktindsigt i sagsakterne eller det ønskede dokument.
2. Høringskonsulenten fastsætter tidsfristerne for, hvornår Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste skal indrømme en sådan aktindsigt.
Artikel 13
Fortrolighed
1. Høringskonsulenten er bundet af de generelle bestemmelser om behandling af fortrolige oplysninger, der er afgivet af interesserede parter som led i Kommissionens administrative procedurer.
2. Interesserede parter eller Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste kan anmode høringskonsulenten om at træffe beslutning om den fortrolige karakter af et dokument, som Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste har i sin besiddelse.
Artikel 14
Ikke-fortrolige resuméer af fortrolige oplysninger
1. En interesseret part kan anmode høringskonsulenten om at revidere Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjenestes vurdering af, om et ikke-fortroligt sammendrag af de fortrolige oplysninger, der fremlægges i forbindelse med en undersøgelse, er tilstrækkeligt detaljeret til at sikre en rimelig forståelse af substansen i de oplysninger, der afgives fortroligt.
2. Hvis Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste har til hensigt at se bort fra et dokument eller oplysninger, for hvilke en interesseret part har afvist at fremlægge et fyldestgørende ikke-fortroligt resumé, kan sidstnævnte anmode høringskonsulenten om at træffe afgørelse i sagen.
3. Høringskonsulenten behandler anmodningen. Hvis høringskonsulenten finder, at det ikke-fortrolige sammendrag ikke er tilstrækkeligt detaljeret, giver han den interesserede part, der gav resuméet, lejlighed til at fremsætte bemærkninger og forbedre resuméet inden for en rimelig frist.
4. Hvis den interesserede part, der har fremsendt fortrolige oplysninger, fremsender et mangelfuldt resumé, anfører begrundelser, der ikke kan accepteres, eller undlader at handle, afgør høringskonsulenten, om der kan ses bort fra fortrolige oplysninger, for hvilke der ikke er blevet fremlagt et fyldestgørende ikke-fortroligt resumé i overensstemmelse med grundforordningernes relevante bestemmelser.
Artikel 15
Adgang til oplysninger af fortrolig karakter, som ikke kan indgå i et resumé
På foranledning af en interesseret part kan høringskonsulenten behandle fortrolige oplysninger, der ikke kan indgå i resumé, som den pågældende part ikke har adgang til, med henblik på at kontrollere, hvordan disse oplysninger blev anvendt af Kommissionens undersøgelsestjeneste.
Høringskonsulenten meddeler den anmodende interesserede part:
a)
om de oplysninger, der blev hemmeligholdt for parten, er relevante for den pågældende parts forsvar, og
b)
om den ansvarlige undersøgelsestjeneste har afspejlet oplysningerne korrekt i de kendsgerninger og betragtninger, som blev lagt til grund for deres konklusioner, hvor dette er relevant.
Artikel 16
Forlængelse af frister
1. En anmodning om forlængelse af tidsfrister eller udsættelse af fristen for besvarelse af spørgeskemaer, for fremlæggelse af yderligere oplysninger, for kontrolbesøg, eller fremlæggelse af bemærkninger til meddelelsen af konklusioner skal først indsendes af de interesserede parter til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste. En sådan anmodning skal indgives i god tid inden udløbet af den oprindelige frist. Når en sådan anmodning afvises, eller hvis den interesserede part mener, at forlængelsen er for kort, kan den pågældende inden udløbet af den oprindelige frist indgive en begrundet anmodning til høringskonsulenten om at gennemgå sagen. Efter høring af den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder kan høringskonsulenten forlænge frister eller afvise anmodningen.
2. Kommissionens tjenestegrene skal ikke agere i en sag, der henvises til høringskonsulenten, før denne har truffet en beslutning.
3. Høringskonsulenten træffer sin afgørelse under hensyntagen til de særlige forhold i forbindelse med en anmodning og tidspresset i proceduren.
Artikel 17
Deltagelse i udvalgsmøder
Høringskonsulenten kan deltage i udvalgets møder. Høringskonsulenten kan i givet fald besvare spørgsmål fra medlemsstaterne, for så vidt disse spørgsmål vedrører arten af hans indgreb i procedurerne.
Artikel 18
Rapporter om høringskonsulentens arbejde
1. Ved udgangen af hvert år udarbejder høringskonsulenten en årsrapport. Årsrapporten skal indeholde oplysninger om de sager, som høringskonsulenten har grebet ind i, de afgørelser og henstillinger han har fremsat og eventuelle anbefalinger til forbedring af handelsprocedurerne. Rapporten stiles til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik. Generaldirektøren for GD Handel og de ansvarlige direktører modtager en kopi af rapporten.
2. Resuméer af årsrapporten sendes til medlemsstaterne og Europa-Parlamentet og offentliggøres på høringskonsulentens websted.
3. Høringskonsulenten udarbejder periodiske rapporter for Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik med et resumé af sine aktiviteter og spørgsmål, der opstod under disse aktiviteter. Årsrapporten indeholder en redegørelse for de vigtigste politiske spørgsmål, afgørelser og henstillinger, som høringskonsulenten har fremsat, og for hvordan disse henstillinger er blevet taget i betragtning af Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste. Et eksemplar af denne rapport stiles til generaldirektøren for GD Handel.
4. Høringskonsulenten aflægger rapport om eventuelle høringer af interesserede parter med forskellige interesser og kan i udførelsen af den rådgivende rolle rapportere til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for GD Handel om andre aspekter, der følger af en handelsprocedure eller på anden vis er relevante for en effektiv anvendelse af EU-rettens principper i handelsprocedurer.
5. Høringskonsulentens endelige rapport om høringer af parterne forelægges for Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik, generaldirektøren for GD Handel og den ansvarlige direktør. Den fremsendes også til de kompetente repræsentanter for medlemsstaterne og de interesserede parter.
Artikel 19
Overgangsbestemmelser
Denne afgørelse finder anvendelse på sager, der er i gang på tidspunktet for afgørelsens ikrafttræden, men hvor ingen endelig fremlæggelse har fundet sted.
Proceduremæssige skridt før denne afgørelses ikrafttræden har fortsat virkning.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. februar 2012.
ROZHODNUTÍ PŘEDSEDY EVROPSKÉ KOMISE
ze dne 29. února 2012
o funkci a mandátu úředníka pro slyšení v určitých obchodních řízeních
(2012/199/EU)
PŘEDSEDA EVROPSKÉ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na jednací řád Komise (1), a zejména článek 22 uvedeného řádu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Právo na řádnou správu představuje zavedenou zásadu práva Evropské unie, což zahrnuje i procesní práva stran zúčastněných ve správním řízení, jehož výsledek může mít vliv na jejich zájmy.
(2)
Tato zásada práva Evropské unie je zakotvena v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (2). Práva osoby, jejíž zájmy jsou dotčeny obchodním řízení, zakotvená v čl. 41 odst. 1 a v čl. 41 odst. 2 Listiny, jsou rovněž buď výslovně stanovena, nebo by měla být, jelikož se jedná o obecné právní zásady, aplikována v nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (3), nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (4), nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ze dne 26. února 2009 o společných pravidlech dovozu (5), nařízení Rady (ES) č. 625/2009 ze dne 7. července 2009 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (6), nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (7), nařízení Rady (ES) č. 385/96 ze dne 29. ledna 1996 o ochraně proti cenám působícím újmu v loďařství (8), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 868/2004 ze dne 21. dubna 2004 o ochraně před poskytováním dotací a před nekalými cenovými praktikami způsobujícími újmu leteckým dopravcům Společenství při poskytování leteckých služeb ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (9), nařízení Rady (ES) č. 732/2008 ze dne 22. července 2008 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí od 1. ledna 2009 a o změně nařízení (ES) č. 552/97, (ES) č. 1933/2006 a nařízení Komise (ES) č. 1100/2006 a (ES) č. 964/2007 (10), nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních (11) a v nařízení Rady (ES) č. 427/2003 ze dne 3. března 2003 o přechodném ochranném mechanismu pro určité dovážené produkty pocházející z Čínské lidové republiky a o změně nařízení (ES) č. 519/94 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (12).
(3)
Od 1. ledna 2007 je úkolem spočívajícím v zabezpečení účinného výkonu procesních práv zúčastněných stran a zajištění toho, aby obchodní řízení upravená ve shora uvedených nařízeních byla vedena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě, pověřen úředník Generálního ředitelství pro obchod se zkušenostmi ve věcech ochrany obchodu, tak zvaný „úředník pro slyšení“.
(4)
Pro potřeby posílení této úlohy a zvýšení transparentnosti a procesní spravedlnosti příslušných řízení je nyní vhodné posílit tuto funkci úředníka pro slyšení v Komisi a stanovit jeho kompetence.
(5)
Výkon této funkce by měl být svěřen nezávislé osobě se zkušenostmi v oblasti obchodních řízení. Úředník pro slyšení by měl být jmenován Komisí v souladu s pravidly zakotvenými ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Unie.
(6)
Aby byla zajištěna jeho nezávislost, měl by být úředník pro slyšení pro správní účely přiřazen ke členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku.
(7)
Základními právy a povinnostmi úředníka pro slyšení stanovenými v tomto rozhodnutí jsou poskytovat poradenství komisaři odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli generálního ředitelství pro obchod; být zárukou dodržování procesních práv; umožňovat přístup ke spisu; přijímat rozhodnutí o důvěrné povaze dokumentů; přezkoumávat stanoviska správy k prodlužování lhůt. Úředník pro slyšení by měl usilovat o zajištění toho, aby bylo při koncipování právních aktů nebo návrhů Komise přihlíženo ke všem rozhodným skutečnostem bez ohledu na to, zda jsou pro dotčené strany příznivé nebo nepříznivé.
(8)
Za účelem posílení procesních záruk výkonu procesních práv zúčastněných stran je nezbytné určit druhy slyšení a pevně stanovit pravidla pořádání a vedení slyšení s úředníkem pro slyšení a následného postupu.
(9)
Pravomoc úředníka pro slyšení rozhodovat o otázkách týkajících se přístupu ke spisu, důvěrnosti a lhůt by měla účastníkům obchodního řízení poskytnout dodatečnou procesní záruku, aniž by tím byly dotčeny lhůty závazné pro dané řízení.
(10)
Zprávy by měly zajistit, že hlavním otázkám, kterými se úředník pro slyšení zabývá, a jeho hlavním doporučením je věnována pozornost rozhodovacích subjektů, což představuje dodatečnou záruku dodržování práv stran dotčených obchodním řízením. Výroční zprávy by rovněž měly o činnosti úředníka pro slyšení informovat členské státy EU, Evropský parlament a veřejnost.
(11)
Při zpřístupňování informací o fyzických osobách by měla být zvláštní pozornost věnována nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (13).
(12)
Tímto rozhodnutím by neměla být dotčena obecná pravidla pro udělování nebo vylučování práva přístupu k dokumentům Komise,
ROZHODL TAKTO:
Článek 1
Úředník pro slyšení
1. V rámci Komise se zřizuje zvláštní funkce úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
2. Úkolem úředníka pro slyšení je zaručit účinný výkon procesních práv zúčastněných stran stanovených v níže uvedených nařízeních (dále jen „základní nařízení“) a zajistit, aby obchodní řízení podle uvedených nařízení byla vedena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě. Těmito základními nařízeními jsou:
a)
nařízení (ES) č. 1225/2009, a zejména čl. 5 odst. 10 a 11, čl. 6 odst. 5, 6, 7 a 8, čl. 8 odst. 3, 4 a 9, články 18, 19, 20 a 21;
b)
nařízení (ES) č. 597/2009, a zejména čl. 10 odst. 12 a 13, čl. 11 odst. 5, 6, 7, 8 a 10, čl. 13 odst. 3, 4 a 9, články 28, 29, 30 a 31;
c)
nařízení (ES) č. 260/2009, a zejména články 6 a 9;
d)
nařízení (ES) č. 625/2009, a zejména články 5 a 7;
e)
nařízení (ES) č. 3286/94, a zejména články 8 a 9;
f)
nařízení (ES) č. 385/96, a zejména čl. 5 odst. 12 a 13, čl. 6 odst. 5, 6, 7 a 8, články 12, 13 a 14;
g)
nařízení (ES) č. 868/2004, a zejména články 7 a 8;
h)
nařízení (ES) č. 732/2008, a zejména články 18, 19 a 20;
i)
nařízení (ES) č. 1515/2001, a zejména čl. 1 odst. 2 a čl. 2 odst. 2;
j)
nařízení (ES) č. 427/2003, a zejména čl. 5 odst. 5, čl. 6 odst. 4, 5 a 6, čl. 17 odst. 2 a 3 a článek 18.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
a)
„obchodním řízením“ se rozumí šetření nebo správní řízení vedené útvary Komise podle některého ze základních nařízení;
b)
„zúčastněnou stranou“ se rozumí osoba, jejíž zájmy jsou dotčeny obchodním řízením, podle definice v příslušném základním nařízení;
c)
„právy zúčastněných stran“ se rozumí procesní práva a právo jakékoli osoby na to, aby byla její záležitost v obchodním řízení vyřízena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě.
Článek 3
Jmenování - odvolání a zastupování
1. Úředník pro slyšení je jmenován Komisí v souladu s pravidly stanovenými ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
2. Jmenování úředníka pro slyšení se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Každé přerušení, odvolání nebo přeložení úředníka pro slyšení provedené jakýmkoli postupem je předmětem odůvodněného rozhodnutí Komise. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Úředník pro slyšení je pro administrativní účely přiřazen ke členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku.
4. Pokud není úředník pro slyšení schopen konat, určí člen Komise odpovědný za obchodní politiku, pokud možno po projednání s úředníkem pro slyšení, jiného úředníka, který není v daném případu zúčastněn a má dostatečné zkušenosti s obchodním řízením, aby vykonával povinnosti úředníka pro slyšení.
Článek 4
Zásady intervence úředníka pro slyšení
1. Při výkonu svých povinností jedná úředník pro slyšení nezávisle. Úředník pro slyšení nepřijímá při plnění svých úkolů žádné pokyny.
2. Při plnění svých povinností dbá úředník pro slyšení na nutnost účinné aplikace základních nařízení v souladu s platnými právními předpisy Unie a zásadami stanovenými Soudním dvorem Evropské unie.
3. Při výkonu své funkce má úředník pro slyšení neomezený přístup k veškerým spisům souvisejícím s obchodním řízením, a to bez zbytečného odkladu a v kterékoli fázi řízení.
4. Úředník pro slyšení činí rozhodnutí podle tohoto rozhodnutí a může dávat útvarům Komise odpovědným za šetření svá doporučení ohledně jakékoli záležitosti týkající se práv zúčastněných stran, které si vyžádaly jeho intervenci. Úředník pro slyšení usiluje o zajištění toho, aby bylo při přípravě předloh právních aktů nebo návrhů Komise přihlíženo ke všem rozhodným skutečnostem bez ohledu na to, zda jsou pro dotčené strany příznivé nebo nepříznivé.
5. Úředníkovi pro slyšení jsou odpovědným ředitelem nebo jeho zástupcem poskytovány informace o vývoji řízení, v němž úředník pro slyšení intervenoval, až do přijetí právního aktu v konečném znění Komisí, resp. Radou. Úředník pro slyšení je bezodkladně informován o jakékoli podstatné změně postoje Komise v závěrečné fázi obchodního řízení, aby mohl posoudit veškeré potenciální dopady na práva zúčastněných stran.
6. Úředník pro slyšení poskytuje členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, případně generálnímu řediteli, poradenství ohledně následného postupu po vydání jeho doporučení a v případě potřeby též ohledně možných prostředků nápravy.
7. Odpovědný ředitel konzultuje s úředníkem pro slyšení změny nebo aktualizace politiky týkající se procesních záležitostí a hmotněprávních otázek, které mají dopad na práva zúčastněných stran podle definice v článku 2 tohoto rozhodnutí. S úředníkem pro slyšení lze konzultovat i jakoukoli jinou otázku plynoucí z obchodního řízení.
8. Úředník pro slyšení může členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a v případě potřeby i generálnímu řediteli pro obchod předkládat svá zjištění a doporučení k jakékoli záležitosti plynoucí z obchodního řízení.
Článek 5
Podmínky intervence úředníka pro slyšení - načasování - informace
1. Úředník pro slyšení jedná na žádost zúčastněných stran, člena Komise odpovědného za obchodní politiku, generálního ředitele, ředitele odpovědného za obchodního řízení či jeho zástupce nebo ředitele jiných útvarů, s nímž je obchodní řízení konzultováno.
2. Úředník pro slyšení může intervenovat v kterékoli fázi obchodního řízení, s řádným přihlédnutím k závazným lhůtám platným pro takové řízení.
3. Úředník pro slyšení je vázán lhůtami použitelnými v obchodním řízení v souladu se základními nařízeními.
4. Ke každému právnímu aktu v konečném znění nebo návrhu Komise se vždy přikládá oznámení úředníka pro slyšení uvádějící, zda úředník pro slyšení v předmětném řízení intervenoval a jaká byla povaha jeho intervence.
Článek 6
Slyšení
1. Úředník pro slyšení může na žádost nebo v případech a za podmínek stanovených v základních nařízeních pořádat a vést dva druhy slyšení: slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise odpovědnými za šetření a slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy.
2. Předmětem slyšení může být jakákoli otázka, která se vyskytne v kterékoli fázi obchodního řízení a je způsobilá ovlivnit práva zúčastněných stran.
3. Fyzické osoby pozvané k účasti na slyšení se dostaví buď osobně, nebo jsou zastoupeny právním zástupcem. Právnické osoby pozvané k účasti na slyšení jsou zastoupeny řádně pověřeným zástupcem jmenovaným z řad stálých zaměstnanců dané právnické osoby.
4. Fyzické nebo právnické osoby pozvané k účasti na slyšení pořádaném úředníkem pro slyšení mohou využít pomoci právníka nebo jiné kvalifikované osoby mimo okruh svých stálých zaměstnanců, která je úředníkem pro slyšení připuštěna.
5. Tímto článkem není dotčeno právo na slyšení dle základních nařízení.
Článek 7
Slyšení s jednotlivou zúčastněnou stranou nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy
1. Úředník pro slyšení může pořádat a vést slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou či skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise odpovědnými za šetření a v případě potřeby i jinými útvary, a to na odůvodněnou žádost dotčené zúčastněné strany nebo skupiny zúčastněných stran s podobnými zájmy.
2. Jednotlivá zúčastněná strana může požádat o slyšení se skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy ohledně konkrétní otázky, které se koná za podmínky, že s účastí na tomto slyšení souhlasí alespoň jedna další zúčastněná strana s podobným zájmem.
Článek 8
Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy
1. Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy může být pořádáno a vedeno pod předsednictvím úředníka pro slyšení, aby byl vytvořen prostor pro případnou prezentaci opačných názorů a předestření vyvracející argumentace. Lhůta, v rámci níž by se toto slyšení mělo konat, se uvede v oznámení o zahájení obchodního řízení.
2. Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy může být pořádáno v každém řízení ve věcech ochrany obchodu, a to po vyslechnutí útvarů Komise odpovědných za šetření.
3. O slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy ohledně určité konkrétní otázky může rovněž požádat jednotlivá zúčastněná strana a toto slyšení se koná za podmínky, že s účastí na slyšení souhlasí alespoň jedna další zúčastněná strana s rozdílnými zájmy.
4. Slyšení se zúčastní útvary Komise odpovědné za šetření a v případě potřeby i jiné útvary.
5. Příslušní zástupci členských států se mohou slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy účastnit jako pozorovatelé.
Článek 9
Příprava slyšení
1. Po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce stanoví úředník pro slyšení den, dobu trvání a místo konání slyšení. Pokud je zúčastněnými stranami nebo útvary Komise požadováno odročení, rozhodne úředník pro slyšení, zda je povolí, či nikoli.
2. Ve vhodných případech může úředník pro slyšení uspořádat přípravné jednání se zúčastněnými stranami nebo s útvary Komise odpovědnými za šetření a jinými útvary, a to za účelem zjištění veškerých skutkových nebo právních otázek, které mají být předmětem slyšení, a jejich co možná nejlepšího objasnění. Za tím účelem může úředník pro slyšení vyžadovat od účastníků slyšení veškeré informace nezbytné k přípravě slyšení.
3. Úředník pro slyšení připraví program každého slyšení, který se všem účastníkům poskytne před slyšením.
4. Úředník pro slyšení může v přiměřené době po uplynutí lhůty pro předložení vyjádření ke zpřístupnění informací a před slyšením mezi stranami vyzvat účastníky, aby předložili otázky ohledně informací poskytnutých jinými zúčastněnými stranami.
5. Ve vhodných případech, vzhledem k potřebě zajistit, aby bylo slyšení mezi stranami řádně připraveno a především aby byly skutkové otázky co možná nejvíce objasněny, může úředník pro slyšení, po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce, poskytnout stranám pozvaným na slyšení předem seznam otázek, na které by chtěl znát jejich názor.
6. Úředník pro slyšení rovněž může žádat o předchozí písemné vyrozumění ohledně podstatného obsahu stanovisek, která chtějí účastníci na slyšení přednést.
7. Úředník pro slyšení může přizvat k účasti na slyšení externí odborníky. Zúčastněné strany a útvary Komise mohou požádat úředníka pro slyšení, aby účast externích odborníků na slyšení připustil. Úředník pro slyšení je povinen o těchto žádostech rozhodnout. Externí odborníci pozvaní k účasti na slyšení jsou povinni podepsat dohodu o mlčenlivosti.
8. Externí odborníci mohou být požádáni o poskytnutí jakéhokoli relevantního rozboru, zpráv nebo publikací, které se zařadí do spisu a zpřístupní všem účastníkům před slyšením, kdykoli je to možné.
Článek 10
Vedení slyšení
1. Úředník pro slyšení nese plnou odpovědnost za vedení slyšení. Úředník pro slyšení zajistí řádné vedení slyšení, což přispěje k zachování spravedlnosti samotného slyšení i jakéhokoli následně vydaného rozhodnutí.
2. Slyšení nejsou veřejná. Úředník pro slyšení rozhodne, které osoby by měly být vyslechnuty jménem zúčastněné strany, a zda by měly být dotčené osoby slyšeny zvlášť nebo v přítomnosti jiných osob pozvaných k účasti na slyšení. Ve druhém z uvedených případů je nutno přihlédnout k oprávněnému zájmu zúčastněných stran na ochraně jejich obchodního tajemství a jiných důvěrných informací.
3. Úředník pro slyšení může umožnit účastníkům klást v průběhu slyšení otázky a na otázky odpovídat.
4. V případě, že úředník pro slyšení připustil účast externích odborníků, zajistí, aby tito odborníci měli příležitost přednést své názory a odpovědět na otázky ostatních účastníků daného slyšení.
5. Vzhledem k potřebě zajistit zachování práva být slyšen, může úředník pro slyšení ve vhodných případech po provedení slyšení, po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce, poskytnout zúčastněným stranám příležitost předložit další písemná vyjádření. Úředník pro slyšení určí den, do kdy mohou být tato podání učiněna. K písemným vyjádřením doručeným po uvedeném dni nemusí být přihlíženo.
Článek 11
Následný postup po slyšení
1. Úředník pro slyšení vyhotoví přepis nebo smysluplné shrnutí slyšení:
a)
v případě pořádání slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy se přepis nebo smysluplné shrnutí zpřístupní všem účastníkům slyšení a zařadí se do spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici pro účely nahlédnutí;
b)
v případě pořádání slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou či skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise se přepis nebo smysluplné shrnutí zpřístupní všem účastníkům slyšení. Tito účastníci mohou předložit odůvodněnou žádost o zachování důvěrnosti určitých informací obsažených v přepisu nebo ve shrnutí. Úředník pro slyšení o těchto žádostech rozhodne po vyslechnutí útvarů Komise odpovědných za šetření, popřípadě jiných útvarů. Nedůvěrná verze přepisu nebo shrnutí slyšení se založí do spisu, který je k dispozici zúčastněným stranám pro účely nahlédnutí.
2. Úředník pro slyšení může předkládat útvarům Komise odpovědným za šetření doporučení v souladu s článkem 4 odst. 4 tohoto rozhodnutí. Útvary Komise odpovědné za šetření vyrozumí úředníka pro slyšení v přiměřené lhůtě před přijetím právního aktu v konečném znění o tom, zda a jakým způsobem k těmto doporučením přihlédly, a poskytnou úředníkovi pro slyšení kopii předlohy právního aktu.
3. Úředník pro slyšení předkládá pravidelné zprávy členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, s kopií pro generálního ředitele, týkající se slyšení s jednotlivými stranami nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy podle článku 18 tohoto rozhodnutí, ledaže daný případ vyžaduje okamžité doporučení členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku nebo generálnímu řediteli.
4. Veškerá doporučení úředníka pro slyšení útvarům Komise odpovědným za šetření, jakož i zprávy a zjištění předkládaná úředníkem pro slyšení členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli, jsou považovány za důvěrné interní dokumenty.
5. V případě, že se koná slyšení mezi stranami, vyhotoví úředník pro slyšení písemnou konečnou zprávu ohledně dodržení práv zúčastněných stran. Tato zpráva může být úředníkem pro slyšení pozměněna ve světle změn předlohy právního aktu, a to až do okamžiku přijetí právního aktu v konečném znění.
Článek 12
Přístup ke spisu
1. Strana, která tvrdí, že je zúčastněnou stranou, může požadovat, aby úředník pro slyšení přezkoumal odmítnutí útvary Komise odpovědných za šetření umožnit této straně v přiměřené lhůtě přístup ke spisu daného k dispozici pro účely nahlédnutí nebo ke konkrétnímu dokumentu, který má Komise k dispozici. Úředník pro slyšení případ posoudí a rozhodne, zda přizná částečný nebo plný přístup ke spisu nebo k požadovanému dokumentu, nebo takový přístup odmítne.
2. Úředník pro slyšení stanoví lhůty, v rámci kterých takový přístup útvary Komise odpovědné za šetření poskytnou.
Článek 13
Důvěrnost
1. Úředník pro slyšení je vázán obecnými pravidly týkajícími se důvěrnosti informací předložených zúčastněnými stranami ve správním řízení vedeném před Komisí.
2. Zúčastněná strana nebo útvary Komise odpovědné za šetření mohou úředníka pro slyšení požádat o vydání rozhodnutí ohledně důvěrné povahy dokumentu, který mají útvary Komise odpovědné za šetření k dispozici.
Článek 14
Nedůvěrná shrnutí důvěrných informací
1. Zúčastněná strana může požádat úředníka pro slyšení, aby přezkoumal závěry útvarů Komise odpovědných za šetření ohledně toho, zda je nedůvěrné shrnutí důvěrných informací, které bylo předloženo v průběhu šetření, dostatečně podrobné, aby umožňovalo přiměřené pochopení podstaty důvěrně sdělených informací.
2. V případě, že útvary Komise odpovědné za šetření hodlají nepřihlédnout k dokumentu nebo k informacím, k nimž zúčastněná strana odmítla předložit smysluplné nedůvěrné shrnutí, může zúčastněná strana úředníka pro slyšení požádat, aby ve věci rozhodl.
3. Úředník pro slyšení žádost posoudí. Pokud dojde k závěru, že nedůvěrné shrnutí není dostatečně podrobné, poskytne úředník pro slyšení zúčastněné straně, která shrnutí dodala, příležitost vyjádřit se v přiměřené lhůtě ke svému shrnutí a vylepšit ho.
4. V případě, že zúčastněná strana, která předložila důvěrné informace, předloží nedostatečné shrnutí nebo poskytne odůvodnění, jež nelze akceptovat, nebo je nečinná, úředník pro slyšení rozhodne, zda má nebo nemá být přihlíženo k důvěrným informacím, pro něž nebylo poskytnuto žádné smysluplné nedůvěrné shrnutí podle příslušných ustanovení základních nařízení.
Článek 15
Přístup k informacím, které jsou ze své povahy důvěrné a nelze je učinit předmětem shrnutí
Na žádost zúčastněné strany může úředník pro slyšení posoudit informaci, která je ze své povahy důvěrná a nelze ji učinit předmětem shrnutí, k níž dotčená strana nemá přístup, za účelem ověření, jak byla tato informace útvary Komise odpovědnými za šetření použita.
Úředník pro slyšení zúčastněnou stranu, která takovou žádost podala, informuje o tom, zda dle jeho názoru:
a)
je informace, k níž dotčená strana nemá přístup, pro obranu této strany rozhodná a
b)
zda případně útvary šetření tuto informaci správně zohlednily ve skutečnostech a úvahách, na nichž založily své závěry.
Článek 16
Prodloužení lhůt
1. Žádost o prodloužení lhůt nebo posunutí lhůt pro zodpovězení dotazníků, předložení dodatečných informací, návštěvy na místě nebo vyjádření ke zpřístupnění informací je zúčastněnou stranou nejprve určena útvarům Komise odpovědným za šetření. Tato žádost musí být podána včas před uplynutím původní lhůty. Je-li tato žádost odmítnuta nebo považuje-li zúčastněná strana přiznané prodloužení za příliš krátké, může zúčastněná strana předložit, před uplynutím původní lhůty, odůvodněnou žádost o přezkoumání věci úředníkovi pro slyšení. Po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce může úředník pro slyšení lhůty prodloužit nebo žádost odmítnout.
2. Útvary Komise nejednají v předmětné věci jednat dříve, než úředník pro slyšení rozhodne.
3. Úředník pro slyšení rozhodne s přihlédnutím ke konkrétním okolnostem dotčené žádosti a lhůtám závazným pro dané řízení.
Článek 17
Účast na jednání výborů
Úředník pro slyšení se může účastnit jednání výborů. Ve vhodných případech může úředník pro slyšení odpovídat na otázky členských států, pokud se tyto otázky týkají povahy jeho intervence v řízení.
Článek 18
Zprávy podávané úředníkem pro slyšení
1. Na konci každého roku vyhotoví úředník pro slyšení výroční zprávu. Výroční zpráva musí obsahovat informace o případech, v nichž úředník pro slyšení intervenoval, druh rozhodnutí a doporučení, která učinil, a veškerá doporučení směřující ke zdokonalení obchodních řízení. Zpráva je určena členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku. Generální ředitel pro obchod a dotčená ředitelství obdrží kopii této zprávy.
2. Shrnutí závěrečné zprávy se sdělí členským státům a Evropskému parlamentu a zveřejní se na internetové stránce úředníka pro slyšení.
3. Úředník pro slyšení vyhotovuje pro člena Komise odpovědného za obchodní politiku pravidelné zprávy, jejichž obsahem je shrnutí jeho činnosti a záležitostí, které se při výkonu těchto činností vyskytly. Tato zpráva nastíní hlavní otázky politiky, rozhodnutí a doporučení učiněná úředníkem pro slyšení a také způsob, jakým bylo k těmto doporučením přihlédnuto útvary Komise odpovědnými za vedení vyšetřování. Kopie této zprávy je určena generálnímu řediteli pro obchod.
4. Úředník pro slyšení podává zprávu o každém slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy a při výkonu své poradenské činnosti může členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli podávat zprávy o jakékoli jiné záležitosti, která vyplyne z obchodního řízení nebo je jinak rozhodná pro účinnou aplikaci zásad práva Evropské unie v obchodním řízení.
5. Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení o slyšeních mezi zúčastněnými stranami se předkládá členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, generálnímu řediteli pro obchod a odpovědnému řediteli. Sděluje se pověřeným zástupcům členských států a zúčastněným stranám.
Článek 19
Přechodná ustanovení
Toto rozhodnutí se použije na řízení, která byla v okamžiku vstupu tohoto rozhodnutí v platnost již zahájena, ale v nichž dosud nedošlo k závěrečnému zpřístupnění informací.
Procesní úkony učiněné před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost si zachovají své účinky.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 29. února 2012.