KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 5. februar 2010
om visse kompetente tredjelandsmyndigheders tilstrækkelighed i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF
(meddelt under nummer K(2010) 590)
(EØS-relevant tekst)
(2010/64/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF af 17. maj 2006 om lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 87/253/EØF (1), særlig artikel 47, stk. 3, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 47, stk. 1, og artikel 53 i direktiv 2006/43/EF kan de kompetente myndigheder i medlemsstaterne fra den 29. juni 2008 tillade, at revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, der indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, overføres til de kompetente myndigheder i et tredjeland, såfremt myndighederne er kendt tilstrækkelige af Kommissionen og der foreligger arbejdsaftaler på grundlag af gensidighed mellem dem og de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater. Det skal derfor fastlægges, hvilke kompetente myndigheder i tredjelande der er tilstrækkelige i forbindelse med overførsel af revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, der indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, til de kompetente myndigheder i et tredjeland.
(2)
Overførsel af revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, der indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, til de kompetente myndigheder i et tredjeland er udtryk for en væsentlig samfundsmæssig interesse i et uafhængigt offentligt tilsyn. Derfor bør medlemsstaternes kompetente myndigheder foretage sådanne overførsler med det ene formål at give de kompetente myndigheder i det berørte tredjeland mulighed for at udøve deres beføjelser vedrørende offentligt tilsyn, ekstern kvalitetssikring og undersøgelser af revisorer og revisionsfirmaer. Ansatte eller tidligere ansatte ved kompetente myndigheder i tredjelandet, som modtager oplysninger, er omfattet af bestemmelserne om tavshedspligt.
(3)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (2) finder anvendelse på behandling af personoplysninger i henhold til dette direktiv. Når overførsel af revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, som indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, til de kompetente myndigheder i nedenstående tredjelande indebærer videregivelse af personoplysninger, bør overførslen derfor altid være i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 95/46/EF. Medlemsstaterne bør sikre, at de kompetente myndigheder i tredjelande ikke videregiver personoplysninger uden forudgående tilladelse fra de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater. Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt om nærværende afgørelse.
(4)
Kompetente tredjelandsmyndigheders tilstrækkelighed bør vurderes i lyset af de krav om samarbejde, der er omhandlet i artikel 36 i direktiv 2006/43/EF, eller et udgangspunkt med reelt tilsvarende resultat. Tilstrækkeligheden bør navnlig vurderes i lyset af de beføjelser, som de kompetente myndigheder i det berørte tredjeland udøver, de forholdsregler, som de har truffet med hensyn til tavshedspligt og fortrolighed, samt deres muligheder i henhold til national lovgivning for at samarbejde med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne.
(5)
Da revisorer og revisionsfirmaer for selskaber i Fællesskabet, hvis værdipapirer noteres på markederne i Canada, Japan eller Schweiz, eller som udgør en del af en gruppe, der udarbejder konsoliderede regnskaber i de pågældende lande, er omfattet af lovgivningen i de pågældende lande, bør der træffes afgørelse om, hvorvidt de kompetente myndigheder i medlemsstaterne kan overføre revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, der indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, til de kompetente myndigheder i de pågældende lande med det ene formål at give dem mulighed for at udøve deres beføjelser vedrørende offentligt tilsyn, ekstern kvalitetssikring og undersøgelser af revisorer og revisionsfirmaer.
(6)
Der er foretaget vurderinger af tilstrækkeligheden, jf. artikel 47 i direktiv 2006/43/EF, for så vidt angår de kompetente myndigheder i Canada, Japan og Schweiz. På grundlag af disse vurderinger bør der træffes afgørelse om de pågældende myndigheders tilstrækkelighed.
(7)
The Canadian Public Accountability Board har beføjelser vedrørende offentligt tilsyn, ekstern kvalitetssikring og undersøgelser af revisorer og revisionsfirmaer. Myndigheden har truffet tilstrækkelige forholdsregler med mulighed for sanktioner og forbyder nuværende og tidligere medarbejdere at videregive fortrolige oplysninger til tredjemand eller andre myndigheder. Myndigheden vil udelukkende anvende de overførte revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, der indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, med henblik på offentligt tilsyn, ekstern kvalitetssikring og undersøgelser af revisorer og revisionsfirmaer. I henhold til canadisk lovgivning kan myndigheden overføre revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, som indehaves af canadiske revisorer eller revisionsfirmaer, til de kompetente myndigheder i enhver medlemsstat. Derfor bør The Canadian Public Accountability Board kendes tilstrækkelig i henhold til artikel 47, stk. 1, i direktiv 2006/43/EF.
(8)
The Financial Services Agency of Japan og The Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board under The Financial Services Agency of Japan har beføjelser vedrørende offentligt tilsyn, ekstern kvalitetssikring og undersøgelser af revisorer og revisionsfirmaer. Afgørelsen bør kun omfatte the Financial Services Agency's beføjelser med hensyn til at undersøge revisorer og revisionsfirmaer. The Financial Services Agency of Japan og The Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board of Japan har truffet tilstrækkelige forholdsregler med mulighed for sanktioner og forbyder nuværende og tidligere medarbejdere at videregive fortrolige oplysninger til tredjemand eller andre myndigheder og vil udelukkende anvende de overførte revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, der indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, med henblik på offentligt tilsyn, ekstern kvalitetssikring og undersøgelser af revisorer og revisionsfirmaer. I henhold til japansk lovgivning kan de pågældende myndigheder overføre revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, som indehaves af japanske revisorer eller revisionsfirmaer, til de kompetente myndigheder i enhver medlemsstat. Derfor bør Financial Services Agency of Japan og The Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board of Japan kendes tilstrækkelige i henhold til artikel 47, stk. 1, i direktiv 2006/43/EF.
(9)
The Federal Audit Oversight Authority of Switzerland har beføjelser vedrørende offentligt tilsyn, ekstern kvalitetssikring og undersøgelser af revisorer og revisionsfirmaer. Myndigheden har truffet tilstrækkelige forholdsregler med mulighed for sanktioner og forbyder nuværende og tidligere medarbejdere at videregive fortrolige oplysninger til tredjemand eller andre myndigheder. Myndigheden vil udelukkende anvende de overførte revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, der indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, med henblik på offentligt tilsyn, ekstern kvalitetssikring og undersøgelser af revisorer og revisionsfirmaer. I henhold til schweizisk lovgivning kan myndigheden overføre revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, som indehaves af schweiziske revisorer eller revisionsfirmaer, til de kompetente myndigheder i enhver medlemsstat. Derfor bør The Federal Audit Oversight Authority of Switzerland kendes tilstrækkelig i henhold til artikel 47, stk. 1, i direktiv 2006/43/EF.
(10)
Overførsel af revisionsarbejdspapirer bør omfatte adgang til eller overførsel til myndigheder, som er kendt tilstrækkelige i henhold til nærværende afgørelse, af revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, som indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, efter forudgående tilladelse fra de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, samt adgang til eller overførsel af sådanne papirer fra de kompetente myndigheder i medlemsstaterne til de pågældende myndigheder. Derfor bør revisorer og revisionsfirmaer udelukkende kunne give adgang til eller overføre revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, som indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, til de pågældende myndigheder på de betingelser, der er fastsat i nærværende afgørelse og i artikel 47 i direktiv 2006/43/EF, f.eks. med revisorens, revisionsfirmaets eller kundeselskabets samtykke.
(11)
Nærværende afgørelse finder anvendelse, medmindre andet følger af de samarbejdsaftaler, der er omhandlet i artikel 25, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, og om ændring af direktiv 2001/34/EF (3).
(12)
Da nærværende afgørelse vedtages i forbindelse med overgangsperioden for visse tredjelandsrevisorer og -revisionsfirmaer i henhold til Kommissionens beslutning 2008/627/EF af 29. juli 2008 om en overgangsperiode for visse tredjelandsrevisorers og -revisionsfirmaers revisionsvirksomhed (4), bør den ikke foregribe endelige afgørelser om ligeværdighed, som Kommissionen måtte træffe i henhold til artikel 46 i direktiv 2006/43/EF.
(13)
Nærværende afgørelse har til formål at fremme effektivt samarbejde mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne og i Canada, Japan og Schweiz for at give dem mulighed for at udøve deres beføjelser vedrørende offentligt tilsyn, ekstern kvalitetssikring og undersøgelser og for samtidig at beskytte de berørte parters rettigheder. Medlemsstaterne bør give Kommissionen meddelelse om de arbejdsaftaler, de har indgået med nævnte myndigheder, for at give Kommissionen mulighed for at vurdere, om samarbejdet er i overensstemmelse med artikel 47 i direktiv 2006/43/EF.
(14)
Samarbejdet med Canada, Japan og Schweiz om revisortilsyn har i sidste ende til formål at skabe gensidig tillid til hinandens tilsynssystemer, således at revisionsarbejdspapirer kun overføres i ekstraordinære tilfælde. Gensidig tillid baseres på ligeværdighed mellem Fællesskabets og de pågældende landes revisortilsynssystemer.
(15)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 48, stk. 1, i direktiv 2006/43/EF -
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Følgende kompetente tredjelandsmyndigheder anses for tilstrækkelige i henhold til artikel 47, stk. 1, i direktiv 2006/43/EF:
1)
The Canadian Public Accountability Board
2)
The Financial Services Agency of Japan
3)
The Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board of Japan
4)
The Federal Audit Oversight Authority of Switzerland.
Artikel 2
1. I henhold til artikel 53 i direktiv 2006/43/EF kan revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, der indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, fra den 29. juni 2008 enten overføres efter forudgående tilladelse fra den kompetente myndighed i den berørte medlemsstat, eller af den kompetente myndighed i den berørte medlemsstat, jf. dog artikel 47, stk. 4, i direktiv 2006/43/EF.
2. Revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, som indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, overføres udelukkende med henblik på offentligt tilsyn, ekstern kvalitetssikring eller undersøgelser af revisorer og revisionsfirmaer.
3. I det tilfælde revisionsarbejdspapirer eller andre dokumenter, der indehaves af revisorer eller revisionsfirmaer, udelukkende indehaves af en revisor eller et revisionsfirma, der er registeret i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvor koncernrevisoren er registreret, og hvis kompetente myndighed har modtaget en anmodning fra en af de myndigheder, der er nævnt i artikel 1, overføres sådanne papirer eller dokumenter udelukkende til den kompetente myndighed i det berørte tredjeland, såfremt den kompetente myndighed i den første medlemsstat udtrykkeligt har givet tilladelse hertil.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. februar 2010.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 5. února 2010
o přiměřenosti příslušných orgánů určitých třetích zemí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES
(oznámeno pod číslem K(2010) 590)
(Text s významem pro EHP)
(2010/64/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 47 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 47 odst. 1 a článkem 53 směrnice 2006/43/ES mohou příslušné orgány členských států od 29. června 2008 umožnit předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům třetí země pouze za předpokladu, že tyto orgány byly Komisí prohlášeny za přiměřené a existují pracovní ujednání založená na vzájemnosti dohodnutá mezi třetími zeměmi a příslušnými orgány dotyčných členských států. Je proto třeba stanovit, které příslušné orgány třetích zemí jsou přiměřené pro účely předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům třetí země.
(2)
Předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům třetí země vyjadřuje zásadní veřejný zájem na provádění nezávislého veřejného dohledu. Proto by takové předání příslušnými orgány členských států mělo být uskutečněno výlučně pro účely výkonu pravomocí veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností příslušnými orgány dotyčné třetí země. Současní nebo bývalí zaměstnanci příslušných orgánů třetí země, které přijímají informace, podléhají povinnosti zachovávat profesní tajemství.
(3)
Na zpracování osobních údajů za použití této směrnice se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (2). Pokud tedy předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům třetích zemí uvedených níže znamená předání osobních dat, mělo by se uskutečňovat vždy v souladu s ustanoveními směrnice 95/46/ES. Členské státy by měly pracovními ujednáními v souladu s kapitolou IV směrnice 95/46/ES mezi svými příslušnými orgány a orgány třetích zemí zajistit, aby příslušné orgány třetích zemí dále nepředávaly osobní údaje obsažené v předávaných pracovních materiálech nebo jiných dokumentech v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností bez předchozího souhlasu příslušných orgánů dotyčných členských států. Proběhla konzultace s evropským inspektorem ochrany údajů, pokud jde o toto rozhodnutí.
(4)
Přiměřenost příslušných orgánů třetí země by se měla vyhodnotit vzhledem k požadavkům na spolupráci podle článku 36 směrnice 2006/43/ES nebo vzhledem k zásadně rovnocenným funkčním výsledkům. Zejména by měla být přiměřenost vyhodnocena s ohledem na pravomoci vykonávané příslušnými orgány třetí země, na bezpečnostní opatření proti porušení profesního tajemství a na pravidla o důvěrnosti, jež tyto orgány uplatňují, jakož i na jejich schopnost na základě svých právních a správních předpisů spolupracovat s příslušnými orgány členských států.
(5)
Vzhledem k tomu, že se na auditory a auditorské společnosti společností ze Společenství, které emitovaly cenné papíry v Kanadě, v Japonsku nebo ve Švýcarsku, nebo které jsou součástí skupiny vydávající povinnou konsolidovanou účetní závěrku v těchto zemích, vztahuje vnitrostátní právo těchto zemí, mělo by se rozhodnout, zda příslušné orgány členských států smí předat pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům těchto zemí výlučně pro účely výkonu jejich pravomocí veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností.
(6)
Hodnocení přiměřenosti pro účely článku 47 směrnice 2006/43/ES byla provedena s ohledem na příslušné orgány Kanady, Japonska a Švýcarska. Rozhodnutí o přiměřenosti by měla být přijímána na základě těchto hodnocení a s ohledem na zmíněné orgány.
(7)
Kanadská rada pro veřejné účetnictví (Canadian Public Accountability Board, Conseil canadien sur la reddition de comptes) může vykonávat veřejný dohled, vnější zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Uplatňuje odpovídající bezpečnostní opatření, aby zabránila předávání důvěrných informací třetím osobám nebo orgánům ze strany jeho stávajících nebo předchozích zaměstnanců. Použila by předávané pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností výlučně pro účely veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Podle právních a správních předpisů Kanady smí předat pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty držené kanadskými auditory nebo auditorskými společnostmi příslušným orgánům jakéhokoli členského státu. Na základě těchto skutečností by měla být Kanadská rada pro veřejné účetnictví označena za přiměřenou pro účely čl. 47 odst. 1 směrnice 2006/43/ES.
(8)
Japonská agentura pro finanční služby (Financial Services Agency of Japan) a Rada pro autorizované účetní znalce a pro dohled nad auditem (Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board) v rámci agentury mohou vykonávat veřejný dohled, vnější zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Toto rozhodnutí by se mělo týkat pouze pravomocí Agentury pro finanční služby k vyšetřování auditorů a auditorských společností. Japonská Agentura pro finanční služby a Rada pro autorizované účetní znalce a pro dohled nad auditem provádějí přiměřená bezpečnostní opatření, která zabraňují a trestají předávání důvěrných informací třetím osobám nebo orgánům ze strany jejich stávajících nebo předchozích zaměstnanců, a předané pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností by používaly výlučně pro účely veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Podle právních a správních předpisů Japonska smí předat pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty držené japonskými auditory nebo auditorskými společnostmi příslušným orgánům jakéhokoli členského státu. Na základě těchto skutečností by měly Japonská Agentura pro finanční služby a Rada pro autorizované účetní znalce pro dohled nad auditem být označeny za přiměřené pro účely čl. 47 odst. 1 směrnice 2006/43/ES.
(9)
Švýcarský konfederální úřad pro auditní dohled (Eidgenössische Revisionsaufsichtsbehörde, Autorité fédérale de surveillance en matière de révision, Autorità federale di sorveglianza dei revisori) může vykonávat veřejný dohled, vnější zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Uplatňuje odpovídající bezpečnostní opatření, která zakazují a trestají předávání důvěrných informací třetím osobám nebo orgánům ze strany jeho stávajících nebo předchozích zaměstnanců. Použil by předávané pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností výlučně pro účely veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Podle právních a správních předpisů Švýcarska smí předat pracovní materiály k auditu nebo jiné relevantní dokumenty držené švýcarskými auditory nebo auditorskými společnostmi příslušným orgánům jakéhokoli členského státu. Na základě těchto skutečností by měl být švýcarský konfederální úřad pro auditní dohled označen za přiměřený pro účely čl. 47 odst. 1 směrnice 2006/43/ES.
(10)
Předání pracovních materiálů k auditu by mělo zahrnovat přístup orgánů, které byly prohlášeny za přiměřené podle tohoto rozhodnutí, k pracovním materiálům k auditu nebo jiným relevantním dokumentům v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností, nebo zaslání uvedených dokumentů daným orgánům, a to po předchozím souhlasu příslušných orgánů členských zemí, a zaslání uvedených dokumentů příslušnými orgány členských států těmto orgánům nebo jejich zpřístupnění. Proto by statutární auditoři nebo auditorské firmy neměly být oprávněny poskytovat přístup nebo předávat pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností těmto orgánům za jiných podmínek, než je stanoveno v tomto rozhodnutí a v článku 47 směrnice 2006/43/ES, například na základě souhlasu statutárního auditora, auditorské společnosti nebo zákaznické společnosti.
(11)
Tímto rozhodnutím by neměly být dotčeny dohody o spolupráci uvedené v čl. 25 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu, a o změně směrnice 2001/34/ES (3).
(12)
Vzhledem k tomu, že je toto rozhodnutí přijímáno v rámci přechodného období uděleného určitým auditorům a auditorským společnostem třetích zemí na základě rozhodnutí Komise 2008/627/ES ze dne 29. července 2008 týkajícího se přechodného období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí (4), nemělo by toto rozhodnutí předjímat žádné konečné rozhodnutí o rovnocennosti, které Komise případně přijme podle článku 46 směrnice 2006/43/ES.
(13)
Toto rozhodnutí má podporovat účinnou spolupráci mezi příslušnými orgány členských států a Kanady, Japonska a Švýcarska s cílem umožnit výkon jejich funkcí veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování a zároveň chránit práva dotyčných stran. Členské státy by Komisi měly oznamovat pracovní ujednání uzavřená s těmito orgány, aby Komise mohla zhodnotit, zda dochází ke spolupráci v souladu s článkem 47 směrnice 2006/43/ES.
(14)
Konečným cílem spolupráce s Kanadou, s Japonskem a se Švýcarskem v oblasti dohledu nad auditem je dosažení vzájemné spolehlivosti systémů dohledu tak, aby předání pracovních materiálů k auditu bylo výjimkou. Vzájemná spolehlivost by byla založena na rovnocennosti systémů dohledu nad auditem ve Společenství a v uvedených zemí.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného na základě čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Za přiměřené pro účely čl. 47 odst. 1 směrnice 2006/43/ES se považují tyto příslušné orgány třetích zemí:
1)
Canadian Public Accountability Board/Conseil canadien sur la reddition de comptes (Kanada);
2)
Financial Services Agency (Japonsko);
3)
Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board (Japonsko);
4)
Eidgenössische Revisionsaufsichtsbehörde/Autorité fédérale de surveillance en matière de révision/Autorità federale di sorveglianza dei revisori (Švýcarsko).
Článek 2
1. Aniž je dotčen čl. 47 odst. 4 a v souladu s článkem 53 směrnice 2006/43/ES, jakékoli předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností ode dne 29. června 2008 buď podléhá předchozímu souhlasu příslušného orgánu dotyčného členského státu, nebo je předání uvedených dokumentů prováděno příslušným orgánem dotyčného členského státu.
2. Předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností smí sloužit pouze účelům veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality nebo vyšetřování auditorů a auditorských společností.
3. V případě, že jsou pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení výhradně statutárního auditora nebo auditorské společnosti registrované ve členském státě jiném, než je členský stát, v němž je registrován auditor skupiny a jehož příslušný orgán obdržel žádost od jakéhokoli orgánu uvedeného v článku 1, jsou uvedené materiály nebo dokumenty předány příslušnému orgánu dotyčné třetí země, pouze pokud příslušný orgán prvního členského státu vydal výslovný souhlas s předáním.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 5. února 2010.