RÅDETS AFGØRELSE
af 26. juli 2010
om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 27. februar 2007 vedtog Rådet for Den Europæiske Union fælles holdning 2007/140/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (1), hvorved FN's Sikkerhedsråds resolution («UNSCR») 1737 (2006) blev gennemført.
(2)
Den 23. april 2007 vedtog Rådet fælles holdning 2007/246/FUSP (2), hvorved UNSCR 1747 (2007) blev gennemført.
(3)
Den 7. august 2008 vedtog Rådet fælles holdning 2008/652/FUSP (3), hvorved UNSCR 1803 (2008) blev gennemført.
(4)
Den 9. juni 2010 vedtog FN's Sikkerhedsråd («Sikkerhedsrådet») UNSCR 1929 (2010), som udvidede anvendelsesområdet for de restriktive foranstaltninger, der var blevet indført med UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007) og UNSCR 1803 (2008), og indførte supplerende restriktive foranstaltninger over for Iran.
(5)
Den 17. juni 2010 understregede Det Europæiske Råd sin stadig dybere bekymring over Irans atomprogram og hilste vedtagelsen af UNSCR 1929 (2010) velkommen. Det Europæiske Råd mindede om sin erklæring af 11. december 2009 og opfordrede Rådet til at vedtage foranstaltninger til gennemførelse af foranstaltningerne i UNSCR 1929 og ledsageforanstaltninger hertil med henblik på gennem forhandling at støtte en løsning af alle de udestående betænkeligheder med hensyn til Irans udvikling af følsomme teknologier til støtte for sine atom- og missilprogrammer. Foranstaltningerne bør fokusere på områder som handel, finanssektoren, den iranske transportsektor, nøglesektorer inden for gas- og olieindustrien og yderligere betegnelser, navnlig for the Islamic Revolutionary Guards Corps («IRGC»).
(6)
UNSCR 1929 (2010) forbyder investeringer foretaget af Iran, dets statsborgere og enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt dets jurisdiktion, eller af personer eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, i enhver virksomhed af handelsmæssig karakter, der involverer uranbrydning, produktion eller anvendelse af nukleare materialer og nuklear teknologi.
(7)
Ved UNSCR 1929 (2010) udvides de finansielle restriktioner og rejserestriktioner, der blev indført med UNSCR 1737 (2006), til at omfatte yderligere personer og enheder, herunder enkeltpersoner og enheder fra the IRGC samt enheder fra the Islamic Republic of Iran Shipping Lines («IRISL»).
(8)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør indrejserestriktionerne og indefrysningen af midler og økonomiske ressourcer anvendes på yderligere personer og enheder ud over dem, der er udpeget af Sikkerhedsrådet eller det udvalg, som er nedsat ved punkt 18 i UNSCR 1737 (2006) («udvalget»), efter de samme kriterier som dem, Sikkerhedsrådet eller udvalget anvender.
(9)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør det forbydes at levere, sælge eller overføre yderligere produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi til Iran, foruden dem, der er fastsat af Sikkerhedsrådet eller udvalget, hvor disse kan bidrage til Irans aktiviteter i forbindelse med berigning, oparbejdning og fremstilling af tungt vand eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til aktiviteter på andre områder, som Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA) har udtrykt bekymring over eller har betegnet som udestående spørgsmål, eller som kan bidrage til andre masseødelæggelsesvåbenprogrammer. Dette forbud bør omfatte varer og teknologi med dobbelt anvendelse.
(10)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør medlemsstaterne udvise tilbageholdenhed med hensyn til at give nye tilsagn på kort sigt om offentlig og privat finansiel støtte til handelen med Iran med henblik på at nedbringe deres mellemværende, navnlig for at undgå, at en eventuel finansiel støtte bidrager til spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, og de bør forbyde alle tilsagn på mellemlang og lang sigt om offentlig og privat finansiel støtte til handelen med Iran.
(11)
UNSCR 1929 (2010) opfordrer samtlige stater til i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten at inspicere al fragt, der transporteres til og fra Iran på deres område, herunder i søhavne og lufthavne, hvis den pågældende stat har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
(12)
Det bemærkes desuden i UNSCR 1929 (2010), at medlemsstaterne i overensstemmelse med folkeretten, navnlig havretten, og med flagstatens samtykke kan anmode om inspektion af skibe på åbent hav, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at skibene transporterer produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
(13)
Ifølge UNSCR 1929 (2010) skal FN's medlemsstater også beslaglægge og bortskaffe produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, på en måde, som ikke er uforenelig med deres forpligtelser i henhold til de gældende sikkerhedsrådsresolutioner og internationale konventioner.
(14)
Ifølge UNSCR 1929 (2010) skal FN's medlemsstater desuden forbyde, at der af deres statsborgere eller fra deres område leveres bunkring eller andre ydelser til skibe fra Iran, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at de pågældende skibe transporterer produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
(15)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør medlemsstaterne i henhold til deres nationale retlige myndigheder og lovgivning og i overensstemmelse med folkeretten, navnlig relevante internationale aftaler om civil luftfart, træffe de nødvendige foranstaltninger til at hindre alle fragtflyvninger fra Iran i at få adgang til lufthavne under deres jurisdiktion, bortset fra blandede passager- og fragtflyvninger.
(16)
Levering af teknisk service eller vedligeholdelsesservice til iranske fragtfly bør forbydes for medlemsstaternes statsborgere eller fra medlemsstaternes område, hvis den pågældende medlemsstat har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at de transporterer produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
(17)
UNSCR 1929 (2010) opfordrer også alle FN's medlemsstater til at forhindre levering af finansielle tjenesteydelser, herunder forsikrings- og genforsikringsydelser, eller overførsel af finansielle eller andre aktiver eller ressourcer, som kunne bidrage til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, til, gennem eller fra deres område eller til eller fra deres egne statsborgere eller enheder etableret i henhold til deres lovgivning eller personer fra finansielle institutioner på deres område.
(18)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør medlemsstaterne forbyde levering af forsikrings- og genforsikringsydelser til Irans regering, til enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt dets jurisdiktion, eller til enkeltpersoner eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller til enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler.
(19)
Desuden bør salg eller køb af eller mæglervirksomhed eller bistand ved udstedelse af offentlige eller statsgaranterede obligationer til og fra Irans regering, Irans centralbank eller iranske banker, herunder filialer og datterselskaber, og finansielle enheder, der kontrolleres af personer og enheder hjemmehørende i Iran, forbydes.
(20)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring og for at opfylde målene i UNSCR 1929 (2010) bør det forbydes at åbne nye filialer, datterselskaber eller repræsentationskontorer for iranske banker på medlemsstaternes område og at oprette nye joint ventures eller at lade iranske banker erhverve ejerandele i banker inden for medlemsstaternes jurisdiktion. Medlemsstaterne bør desuden træffe passende foranstaltninger til at forbyde, at finansielle institutioner på deres områder eller under deres jurisdiktion åbner repræsentationskontorer eller datterselskaber eller bankkonti i Iran.
(21)
UNSCR 1929 (2010) bestemmer også, at stater skal forpligte deres statsborgere, personer, der er underlagt deres jurisdiktion, eller virksomheder, der er oprettet på deres områder eller underlagt deres jurisdiktion, til at udvise årvågenhed, når de gør forretninger med enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt Irans jurisdiktion, hvis de har rimelig grund til at antage, at de pågældende forretninger kan bidrage til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til overtrædelse af UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010).
(22)
UNSCR 1929 (2010) noterer sig den mulige forbindelse mellem Irans indtægter fra dets energisektor og finansieringen af Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter og bemærker videre, at det kemiske procesudstyr og materiale, som den petrokemiske industri har brug for, har meget til fælles med det, der kræves ved visse følsomme aktiviteter i relation til det nukleare brændselskredsløb.
(23)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør medlemsstaterne forbyde salg, levering eller overførsel til Iran af nøgleudstyr og -teknologi samt teknisk og finansiel bistand i tilknytning hertil, der kan anvendes i nøglesektorer inden for olie- og naturgasindustrien. Medlemsstaterne bør desuden forbyde enhver ny investering i disse sektorer i Iran.
(24)
Proceduren for ændring af bilag I og II til denne afgørelse bør omfatte, at begrundelserne for opførelsen på listen meddeles de pågældende personer og enheder for at give dem lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, bør Rådet tage sin afgørelse op til fornyet overvejelse i lyset af disse bemærkninger og underrette personen eller enheden herom.
(25)
Denne afgørelse overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særligt adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol, ejendomsretten og retten til beskyttelse af personoplysninger. Denne afgørelse bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.
(26)
Denne afgørelse overholder også fuldt ud medlemsstaternes forpligtelser i henhold til FN-pagten og den retligt bindende karakter af Sikkerhedsrådets resolutioner.
(27)
Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at gennemføre visse foranstaltninger -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL 1
EKSPORT- OG IMPORTRESTRIKTIONER
Artikel 1
1. Direkte eller indirekte levering, salg eller overførsel af følgende produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, herunder software, til eller til brug for eller gavn for Iran fra statsborgere i medlemsstaterne eller gennem medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, er forbudt, uanset om de har oprindelse i medlemsstaterne eller ej:
a)
produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi opført på listerne fra Gruppen af Leverandører af Nukleart Materiale og missilteknologikontrolregimet
b)
alle andre former for produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, der er fastlagt af Sikkerhedsrådet eller udvalget, og som kan bidrage til berignings-, oparbejdnings- eller tungtvandsaktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben
c)
alle typer våben og materiel i tilknytning hertil, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og udstyr, paramilitært udstyr og reservedele til sådanne våben og sådant materiel i i tilknytning hertil, samt udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse. Dette forbud gælder ikke ikke-kampmæssige køretøjer, der er fremstillet eller udstyret med materialer til ballistisk beskyttelse, og som udelukkende er bestemt til beskyttelsesbrug for Unionens og dens medlemsstaters personale i Iran
d)
visse andre produkter, materiel, udstyr, varer og teknologier, som kan bidrage til Irans aktiviteter i forbindelse med berigning, oparbejdning eller fremstilling af tungt vand, til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til aktiviteter på andre områder, som IAEA har udtrykt bekymring over eller har betegnet som udestående spørgsmål. Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger for at fastlægge, hvilke produkter der skal være omfattet af denne bestemmelse
e)
andre varer og teknologi med dobbelt anvendelse, der er opført på listen i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 428/2009 af 5. maj 2009 om en fællesskabsordning for kontrol med udførsel, overførsel, mæglervirksomhed og transit i forbindelse med produkter med dobbelt anvendelse (4), og som ikke er omfattet af litra a), undtagen kategori 5, del 1, og kategori 5, del 2, i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 428/2009.
2. Forbuddet i stk. 1 finder ikke anvendelse på direkte eller indirekte overførsel gennem medlemsstaternes områder til Iran, til anvendelse i Iran eller til gavn for Iran af produkter, der er omhandlet i stk. 3, litra b), nr. i) og ii), i UNSCR 1737 (2006), til letvandsreaktorer, som er påbegyndt inden december 2006.
3. Det er ligeledes forbudt
a)
direkte eller indirekte at yde teknisk bistand eller uddannelse, investering eller udøve mæglervirksomhed i forbindelse med produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi som omhandlet i artikel 1 og i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af disse produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi direkte eller indirekte til personer, enheder eller organisationer i Iran eller til anvendelse i dette land
b)
direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i tilknytning til produkter og teknologier som omhandlet i stk. 1, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af disse produkter og teknologi, eller i forbindelse med levering af teknisk uddannelse i tilknytning hertil, tjenester eller bistand direkte eller indirekte til personer, enheder eller organisationer i Iran eller til anvendelse i dette land
c)
bevidst eller forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå forbuddene i litra a) og b).
4. Det er desuden forbudt for medlemsstaternes statsborgere, samt ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, at indkøbe produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi som omhandlet i stk. 1, fra Iran, uanset om de har oprindelse i Iran eller ej.
Artikel 2
1. Direkte eller indirekte levering, salg eller overførsel til, eller til brug for eller gavn for, Iran fra statsborgere i medlemsstaterne eller gennem medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer under deres jurisdiktion af produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, herunder software, som ikke er omfattet af artikel 1, der kan bidrage til berignings-, oparbejdnings- eller tungtvandsaktiviteter, eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til aktiviteter, som IAEA har udtrykt bekymring over eller betegnet som enestående, kræver individuel tilladelse fra de kompetente myndigheder i den eksporterende medlemsstat. Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger for at fastlægge, hvilke produkter der skal være omfattet af denne bestemmelse.
2. Levering af
a)
teknisk bistand eller uddannelse, investering eller udøvelse af mæglervirksomhed i forbindelse med produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi som omhandlet i stk. 1 og i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af disse produkter direkte eller indirekte til personer, enheder eller organisationer i Iran, eller til anvendelse i dette land
b)
finansieringsmidler eller finansiel bistand i tilknytning til produkter og teknologier som omhandlet i stk. 1, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af disse produkter, eller i forbindelse med levering af teknisk uddannelse i tilknytning hertil, tjenester eller bistand direkte eller indirekte til personer, enheder eller organisationer i Iran, eller til anvendelse i dette land
kræver også tilladelse fra den kompetente myndighed i den eksporterende medlemsstat.
3. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne giver ikke tilladelse til levering, salg eller overførsel af produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi som omhandlet i stk. 1, hvis de fastslår, at det pågældende salg eller den pågældende levering, overførsel eller eksport eller ydelsen af den pågældende tjeneste vil bidrage til de aktiviteter, der er omhandlet i stk. 1.
Artikel 3
1. De foranstaltninger, der indføres ved artikel 1, stk. 1, litra a), b) og c), og stk. 3, finder i relevant omfang ikke anvendelse i de tilfælde, hvor udvalget på forhånd og ved en vurdering i hvert enkelt tilfælde fastslår, at levering, salg, overførsel eller ydelse af sådanne produkter eller af en sådan bistand klart ikke bidrager til udvikling af Irans teknologier til støtte for dets spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også når sådanne produkter eller en sådan bistand er beregnet til fødevarer, landbrug, medicin eller andre humanitære formål, under forudsætning af
a)
at kontrakter for levering af sådanne produkter eller sådan bistand også omfatter hensigtsmæssige slutbrugergarantier, og
b)
at Iran har forpligtet sig til ikke at anvende sådanne produkter til spredningsfølsomme nukleare aktiviteter, eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben.
2. De foranstaltninger, der indføres ved artikel 1, stk. 1, litra e), og stk. 3, finder ikke anvendelse i de tilfælde, hvor den kompetente myndighed i den relevante medlemsstat på forhånd og ved en vurdering i hvert enkelt tilfælde fastslår, at levering, salg, overførsel eller ydelse af sådanne produkter eller af en sådan bistand klart ikke bidrager til udvikling af Irans teknologier til støtte for dets spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også når sådanne produkter eller en sådan bistand er beregnet til medicin eller andre humanitære formål, under forudsætning af
a)
at kontrakter for levering af sådanne produkter eller sådan bistand også omfatter hensigtsmæssige slutbrugergarantier, og
b)
at Iran har forpligtet sig til ikke at anvende sådanne produkter til spredningsfølsomme nukleare aktiviteter, eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben.
Den relevante medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater om alle afslag, der gives på undtagelser.
Artikel 4
1. Salg, levering eller overførsel af nøgleudstyr og -teknologi til følgende nøglesektorer inden for olie- og naturgasindustrien i Iran eller til iranske eller iranskejede virksomheder inden for disse sektorer uden for Iran foretaget af statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer under medlemsstaters jurisdiktion er forbudt, uanset om det pågældende udstyr og den pågældende teknologi hidrører fra medlemsstaterne eller ej:
a)
raffinering
b)
flydende naturgas
c)
efterforskning
d)
produktion.
Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at fastlægge, hvilke produkter der skal være omfattet af denne bestemmelse.
2. Det er forbudt at yde eller levere følgende til virksomheder i Iran inden for de nøglesektorer i den iranske olie- og naturgasindustri, der er omhandlet i stk. 1, eller til iranske eller iranskejede virksomheder inden for disse sektorer uden for Iran:
a)
teknisk bistand eller uddannelse og andre tjenesteydelser i tilknytning til nøgleudstyr og -teknologi som fastlagt i henhold til stk. 1
b)
finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af nøgleudstyr og -teknologi som fastlagt i henhold til stk. 1 eller ydelse af teknisk bistand eller uddannelse i tilknytning hertil.
3. Det er forbudt bevidst eller forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå forbuddene i stk. 1 og 2.
RESTRIKTIONER MOD FINANSIERING AF VISSE VIRKSOMHEDER
Artikel 5
Investeringer på områder under medlemsstaternes jurisdiktion foretaget af Iran, dets statsborgere eller enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt dets jurisdiktion, eller af personer eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, i enhver virksomhed af handelsmæssig karakter, der involverer uranbrydning, produktion eller anvendelse af nukleare materialer og nuklear teknologi, særlig uranberigelse og oparbejdningsteknologier, alle tungtvandsaktiviteter eller teknologier, der vedrører ballistiske missiler, der kan fremføre kernevåben, er forbudt. Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at fastlægge, hvilke produkter der skal være omfattet af denne artikel.
Artikel 6
Det er forbudt
a)
at yde lån eller kreditter til virksomheder i Iran inden for de sektorer i den iranske olie- og gasindustri, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, eller til iranske eller iranskejede virksomheder inden for disse sektorer uden for Iran
b)
at erhverve eller udvide en kapitalinteresse i virksomheder i Iran inden for de sektorer i den iranske olie- og gasindustri, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, eller i iranske eller iranskejede virksomheder inden for disse sektorer uden for Iran, herunder fuldstændig erhvervelse af sådanne virksomheder og erhvervelse af aktier og værdipapirer med karakter af kapitalinteresser
c)
at oprette joint ventures med virksomheder i Iran, hvis aktiviteter ligger inden for de industrier i olie- og gassektorerne, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, og med datterselskaber eller filialer under deres kontrol.
Artikel 7
1. Forbuddet i artikel 4, stk. 1, berører ikke opfyldelsen af en forpligtelse til levering af varer i henhold til kontrakter, der er indgået inden datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.
2. Forbuddene i artikel 4 berører ikke opfyldelsen af en forpligtelse i henhold til kontrakter, der er indgået inden datoen for vedtagelsen af denne afgørelse, vedrørende investeringer, som virksomheder i medlemsstaterne har foretaget i Iran inden nævnte dato.
3. Forbuddene i artikel 6, litra a) henholdsvis litra b),
i)
berører ikke opfyldelsen af en forpligtelse i henhold til kontrakter eller aftaler, der er indgået inden datoen for vedtagelsen af denne afgørelse
ii)
er ikke til hinder for udvidelse af en kapitalinteresse, hvis en sådan udvidelse udgør en forpligtelse i henhold til en aftale, der er indgået inden datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.
RESTRIKTIONER MOD FINANSIEL STØTTE TIL HANDELEN
Artikel 8
1. Medlemsstaterne udviser tilbageholdenhed med hensyn til at give nye tilsagn på kort sigt om offentlig og privat finansiel støtte til handelen med Iran, herunder ydelse af eksportkreditter, garantier eller forsikring, til deres statsborgere eller enheder, som er involveret i en sådan handel, med henblik på at nedbringe deres mellemværende, så det bl.a. undgås, at en eventuel finansiel støtte bidrager til spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller udvikling af fremføringsmidler til kernevåben. Desuden giver medlemsstaterne ingen nye tilsagn på mellemlang og lang sigt om offentlig og privat finansiel støtte til handelen med Iran.
2. Stk. 1 berører ikke tilsagn, der er givet forud for denne afgørelses ikrafttræden.
3. Stk. 1 vedrører ikke handel, der er beregnet til fødevarer, landbrug, medicin eller andre humanitære formål.
KAPITEL 2
FINANSSEKTOREN
Artikel 9
Medlemsstaterne, herunder gennem deres deltagelse i internationale finansielle institutioner, må ikke give nye tilsagn om bistand, økonomisk støtte og lån på lempelige vilkår til den iranske regering, undtagen hvor dette sker med henblik på humanitære og udviklingsmæssige formål.
Artikel 10
1. For at hindre levering af finansielle tjenesteydelser eller overførsel af finansielle eller andre aktiver eller ressourcer, som kunne bidrage til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller udviklingen af fremføringsmidler til kernevåben, til, gennem eller fra medlemsstaternes områder eller til eller fra statsborgere i medlemsstaterne eller enheder etableret i henhold til deres lovgivning (herunder filialer i udlandet) eller personer eller finansielle institutioner på medlemsstaternes områder fører medlemsstaterne øget kontrol med alle de aktiviteter, der udøves af finansielle institutioner under deres jurisdiktion i forbindelse med
a)
banker hjemmehørende i Iran, særlig Irans centralbank
b)
filialer og datterselskaber, inden for medlemsstaternes jurisdiktion, af banker hjemmehørende i Iran
c)
filialer og datterselskaber, uden for medlemsstaternes jurisdiktion, af banker hjemmehørende i Iran
d)
finansielle enheder, der ikke er hjemmehørende i Iran, men som kontrolleres af personer eller enheder hjemmehørende i Iran.
2. Finansielle institutioner skal med henblik på stk. 1, når de udøver aktiviteter i forbindelse med banker og finansielle institutioner som nævnt i stk. 1:
a)
løbende udvise årvågenhed over for kontobevægelser, herunder gennem deres kundelegitimationsprogrammer og i henhold til deres forpligtelser i relation til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme
b)
kræve, at alle oplysningsfelter i betalingsordrer vedrørende transaktionens afsender og modtager udfyldes og, hvis disse oplysninger ikke foreligger, afvise transaktionen
c)
opbevare alle registreringer af transaktioner i fem år og på anmodning stille dem til rådighed for de nationale myndigheder
d)
hvis de har mistanke om eller har rimelig grund til at antage, at midler har tilknytning til finansieringen af spredning, straks indberette deres mistanke til den finansielle efterretningsenhed (FIU) eller til en anden kompetent myndighed udpeget af den berørte medlemsstat. FIU eller en anden kompetent myndighed skal have hurtig direkte eller indirekte adgang til de oplysninger om finansielle forhold, administration og retshåndhævelse, som den skal bruge for at kunne udføre denne funktion korrekt, hvilket også omfatter analyse af indberetninger vedrørende mistænkelige transaktioner.
3. Pengeoverførsler til og fra Iran behandles således:
a)
overførsler som følge af transaktioner vedrørende fødevarer, sundhedsydelser, medicinsk udstyr eller til humanitære formål gennemføres uden forhåndstilladelse; den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat underrettes om overførslen, hvis den er på over 10 000 EUR
b)
andre overførsler på under 40 000 EUR gennemføres uden forhåndstilladelse; den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat underrettes om overførslen, hvis den er på over 10 000 EUR
c)
andre overførsler på over 40 000 EUR kræver forhåndstilladelse fra den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat. Tilladelsen betragtes som givet inden for fire uger, hvis den kompetente myndighed ikke har truffet negativ afgørelse inden udløbet af denne frist. Den relevante medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater om alle afslag, der gives.
4. Filialer og datterselskaber af banker hjemmehørende i Iran inden for medlemsstaternes jurisdiktion skal også underrette den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor de er etableret, om alle pengeoverførsler, som de foretager eller modtager, senest fem arbejdsdage efter, at de har foretaget eller modtaget den pågældende overførsel.
Med forbehold af informationsudvekslingsordninger videresender de kompetente myndigheder, der modtager underretningen, i givet fald straks disse oplysninger til de kompetente myndigheder i andre medlemsstater, hvor de andre parter i sådanne transaktioner er etableret.
Artikel 11
1. Det er forbudt at åbne nye filialer, datterselskaber eller repræsentationskontorer for iranske banker på medlemsstaternes områder og at oprette nye joint ventures eller at lade iranske banker, herunder Irans centralbank, dens filialer og datterselskaber og andre finansielle enheder omhandlet i artikel 10, stk. 1, erhverve ejerandele i eller oprette nye korrespondentbankforbindelser med banker under medlemsstaternes jurisdiktion.
2. Det er forbudt for finansielle institutioner på medlemsstaternes områder eller under deres jurisdiktion at åbne repræsentationskontorer, datterselskaber eller bankkonti i Iran.
Artikel 12
1. Levering af forsikrings- og genforsikringsydelser til Irans regering eller til enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt dets jurisdiktion, eller til enkeltpersoner eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller til enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler, er forbudt.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på levering af syge- og rejseforsikringsydelser til enkeltpersoner.
3. Bevidst eller forsætlig deltagelse i aktiviteter, der har til formål eller til følge at omgå det forbud, der er nævnt i stk. 1, er forbudt.
Artikel 13
Direkte eller indirekte salg eller køb af eller mæglervirksomhed eller bistand ved udstedelse af offentlige eller statsgaranterede obligationer, der er udstedt efter denne afgørelses ikrafttræden, til og fra Irans regering, Irans centralbank eller banker hjemmehørende i Iran eller filialer og datterselskaber inden eller uden for medlemsstaternes jurisdiktion af banker hjemmehørende i Iran eller finansielle enheder, der hverken er hjemmehørende i Iran eller underlagt medlemsstaternes jurisdiktion, men som kontrolleres af personer og enheder hjemmehørende i Iran samt alle enkeltpersoner og enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, er forbudt.
Artikel 14
Medlemsstaterne skal stille krav om, at deres statsborgere, personer, der er underlagt deres jurisdiktion, og virksomheder, der er oprettet på deres områder eller underlagt deres jurisdiktion, udviser årvågenhed, når de gør forretninger med enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt Irans jurisdiktion, herunder fra IRGC og IRISL, og alle enkeltpersoner og enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, og enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler, for at sikre, at sådanne forretninger ikke bidrager til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til overtrædelse af UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010).
KAPITEL 3
TRANSPORTSEKTOREN
Artikel 15
1. Medlemsstaterne inspicerer i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten, navnlig havretten og relevante internationale aftaler om civil luftfart, al fragt, der transporteres til og fra Iran på deres område, herunder i deres søhavne og lufthavne, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det i henhold denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
2. Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med folkeretten, navnlig havretten, og med flagstatens samtykke anmode om inspektion af skibe på åbent hav, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at skibene transporterer produkter, som det i henhold til denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
3. Medlemsstaterne samarbejder i overensstemmelse med deres nationale lovgivning i forbindelse med inspektioner, der gennemføres i henhold til stk. 2.
4. Luftfartøjer og skibe, der transporterer fragt til og fra Iran, skal inden ankomst eller afgang afgive supplerende oplysninger om alle varer, der føres ind i eller ud af en medlemsstat.
5. Når der gennemføres en inspektion i henhold til stk. 1 eller 2, beslaglægger og bortskaffer medlemsstaterne (f.eks. ved destruktion, ubrugeliggørelse, oplagring eller overførsel til en anden stat end oprindelses- eller bestemmelsesstaterne til bortskaffelse) produkter, som det i henhold til denne afgørelse og i overensstemmelse med punkt 16 i UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere. En sådan beslaglæggelse og bortskaffelse foretages for importørens regning eller, hvis det ikke er muligt at inddrive disse udgifter fra importøren, kan de i overensstemmelse med national lovgivning inddrives fra enhver anden person eller enhed, der er ansvarlig for det ulovlige salg eller den ulovlige levering, overførsel eller eksport, der blev forsøgt gennemført.
6. Levering af bunkring, f.eks. brændstof eller forsyninger, eller andre ydelser til skibe, der ejes af eller er under kontrakt med Iran, herunder chartrede skibe, er forbudt for statsborgere fra medlemsstaterne eller fra områder under medlemsstaternes jurisdiktion, hvis de har oplysninger, som giver rimelig grund til at antage, at skibene transporterer produkter, som det i henhold til denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, medmindre det er nødvendigt at levere sådanne ydelser til humanitære formål, eller indtil fragten er inspiceret og om nødvendigt beslaglagt og bortskaffet i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 5.
Artikel 16
Medlemsstaterne meddeler udvalget enhver foreliggende oplysning om overførsler eller aktiviteter, der er foretaget af Iran Airs fragtafdeling, eller af skibe, der ejes eller drives af IRISL, til andre virksomheder, der kan være sket med henblik på at unddrage sig sanktioner i henhold til eller i strid med bestemmelserne i UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010), herunder omdøbning eller omregistrering af luftfartøjer eller skibe.
Artikel 17
Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med deres nationale retlige myndigheder og lovgivning og i overensstemmelse med folkeretten, navnlig relevante internationale aftaler om civil luftfart, de nødvendige foranstaltninger til at hindre alle fragtflyvninger, der gennemføres af iranske befordrere eller udgår fra Iran, i at få adgang til lufthavne under deres jurisdiktion, bortset fra blandede passager- og fragtflyvninger.
Artikel 18
Levering af teknisk service eller vedligeholdelsesservice til iranske fragtfly er forbudt for medlemsstaternes statsborgere eller fra medlemsstaternes områder, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragtflyene transporterer produkter, som det i henhold til denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, medmindre det er nødvendigt at levere sådanne ydelser til humanitære og sikkerhedsmæssige formål, eller indtil fragten er inspiceret og om nødvendigt beslaglagt og bortskaffet i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1 og 5.
KAPITEL 4
INDREJSERESTRIKTIONER
Artikel 19
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at hindre indrejse i eller transit gennem deres områder for
a)
personer, der er opført i bilaget til UNSCR 1737 (2006), og andre personer, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller udvalget i overensstemmelse med punkt 10 i UNSCR 1737 (2006) samt af enkeltpersoner fra IRGC, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller udvalget, som opført på listen i bilag I
b)
andre personer, der ikke er opført på listen i bilag I, men som er involveret i, har direkte tilknytning til eller yder støtte til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter, eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også ved at være involveret i indkøb af forbudte produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, eller personer, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, samt personer, der har bistået udpegede personer eller enheder med at unddrage sig eller overtræde bestemmelserne i UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) og UNSCR 1929 (2010) eller denne afgørelses samt andre højtstående medlemmer af IRGC, som opført på listen i bilag II.
2. Forbuddet i stk. 1 finder ikke anvendelse på transit gennem medlemsstaternes områder med henblik på aktiviteter med direkte tilknytning til de produkter, der er nævnt i stk. 3, litra b), nr. i) og ii), i UNSCR 1737 (2006), til letvandsreaktorer, som er påbegyndt inden december 2006.
3. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
4. Stk. 1 gælder ikke tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.
i)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
ii)
som værtsland for en international konference indkaldt af eller i FN's regi.
iii)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter
iv)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
5. Stk. 4 anses også for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
6. Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en undtagelse i henhold til stk. 4 eller 5.
7. Medlemsstaterne kan indrømme undtagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, såfremt rejsen er berettiget af
i)
tvingende humanitære hensyn, herunder religiøse forpligtelser
ii)
nødvendigheden af at opfylde målene i UNSCR 1737 (2006) og UNSCR 1929 (2010), herunder når artikel XV i statutten for IAEA finder anvendelse
iii)
deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i Unionens regi eller møder arrangeret af en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten i Iran.
8. En medlemsstat, der ønsker at indrømme undtagelser efter stk. 7, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Undtagelsen anses for indrømmet, medmindre et eller flere rådsmedlemmer skriftligt gør indsigelse inden to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede undtagelse. Hvis et eller flere af rådsmedlemmerne gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede undtagelse.
9. I tilfælde, hvor en medlemsstat i medfør af stk. 4, 5 og 7 tillader de personer, der er opført på listerne i bilag I eller II, indrejse i eller transit gennem sit område, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de heraf berørte personer.
10. Medlemsstaterne underretter udvalget om indrejse i eller transit gennem deres områder af personer, der er opført i bilag I, hvis der er meddelt en undtagelse.
KAPITEL 5
INDEFRYSNING AF MIDLER OG ØKONOMISKE RESSOURCER
Artikel 20
1. Alle midler og økonomiske ressourcer, der direkte eller indirekte tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af følgende, indefryses:
a)
de personer og enheder, som er opført i bilaget til UNSCR 1737 (2006), af andre personer og enheder, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller udvalget i overensstemmelse med punkt 12 i UNSCR 1737 (2006) og punkt 7 i UNSCR 1803 (2008), samt af enkeltpersoner og enheder fra IRGC og af enheder fra IRISL, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller udvalget, som opført på listen i bilag I
b)
de personer og enheder, der ikke er omfattet af bilag I, men som er involveret i, har direkte tilknytning til eller yder støtte til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også ved at være involveret i indkøb af forbudte produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, eller personer eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler, eller personer og enheder, der har bistået udpegede personer eller enheder med at unddrage sig eller overtræde bestemmelserne i UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) og UNSCR 1929 (2010) eller i denne afgørelse samt andre højtstående medlemmer af og enheder i IRGC og IRISL og enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, eller som handler på deres vegne, som opført på listen i bilag II.
2. Ingen midler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de personer eller enheder, der er omhandlet i stk. 1.
3. Der kan gøres undtagelser for midler og økonomiske ressourcer, der
a)
er nødvendige for at dække basale behov, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på bolig, medicin og lægebehandling, skat, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
udelukkende er bestemt til betaling af et rimeligt honorar og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
udelukkende er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer i overensstemmelse med national lovgivning, til rutinemæssig forvaltning af indefrosne midler og økonomiske ressourcer,
efter at den pågældende medlemsstat har underrettet udvalget om, at den, hvor det er hensigtsmæssigt, har til hensigt at godkende adgangen til sådanne midler og økonomiske ressourcer, og udvalget ikke har truffet negativ afgørelse herom senest fem arbejdsdage efter en sådan underretning.
4. Der kan desuden gøres undtagelser for midler og økonomiske ressourcer, der
a)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, forudsat at den pågældende medlemsstat har underrettet og opnået godkendelse fra udvalget
b)
er genstand for en retlig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret eller en dom, i hvilket fald midlerne og de økonomiske ressourcer kan anvendes til at opfylde afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, forudsat at afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen var registreret forud for vedtagelsen af UNSCR 1737 (2006) og ikke er til fordel for en person eller enhed, som omhandlet i stk. 1, efter at den pågældende medlemsstat har underrettet udvalget
c)
er nødvendige til aktiviteter med direkte tilknytning til de produkter, der er nævnt i stk. 3, litra b), nr. i) og ii), i UNSCR 1737 (2006), til letvandsreaktorer, som er påbegyndt inden december 2006.
5. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti, eller
b)
betalinger til indefrosne konti, som er forfaldne i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået inden disse konti blev omfattet af restriktive foranstaltninger,
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
6. Stk. 1 er ikke til hinder for, at en udpeget person eller enhed foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået, før denne person eller enhed blev opført på listen, såfremt den relevante medlemsstat har fastslået,
a)
at kontrakten ikke har tilknytning til produkter, materiel, udstyr, varer, teknologi, bistand, uddannelse, finansiel bistand, investeringer, mæglervirksomhed eller tjenester, der er omhandlet i artikel 1
b)
at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en person eller enhed, der er udpeget i henhold til stk. 1,
og efter at de relevante medlemsstater har underrettet udvalget om, at de agter at foretage eller modtage sådanne betalinger eller i givet fald bemyndige, at midler eller økonomiske ressourcer frigives med henblik herpå, ti arbejdsdage før en sådan bemyndigelse.
KAPITEL 6
ANDRE RESTRIKTIVE FORANSTALTNINGER
Artikel 21
Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med deres nationale lovgivning de nødvendige foranstaltninger til at forhindre specialiseret uddannelse eller træning af iranske statsborgere på deres område eller ved deres statsborgere på fagområder, der ville bidrage til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben.
KAPITEL 7
ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 22
Der ydes ikke kompensation, herunder erstatning eller nogen anden tilsvarende kompensation, såsom modregning eller erstatning i henhold til garanti i forbindelse med kontrakter eller transaktioner, hvis gennemførelse direkte eller indirekte helt eller delvis er blevet påvirket af foranstaltninger truffet i medfør af UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010), herunder foranstaltninger truffet af Unionen eller af enhver medlemsstat i overensstemmelse med, som krævet af eller i forbindelse med gennemførelsen af de relevante afgørelser fra Sikkerhedsrådet eller de foranstaltninger, der er omfattet af denne afgørelse, til de udpegede personer og enheder, som er opført på listen i bilag I eller II, eller nogen anden person eller enhed i Iran, herunder Irans regering, eller til nogen person eller enhed, som rejser fordringer gennem eller til fordel for en sådan person eller enhed.
Artikel 23
1. Rådet gennemfører ændringerne til bilag I på grundlag af Sikkerhedsrådets eller udvalgets konstateringer.
2. Rådet udarbejder med enstemmighed på forslag af medlemsstaterne eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik listen i bilag II og vedtager ændringer hertil.
Artikel 24
1. Når Sikkerhedsrådet eller udvalget opfører en person eller enhed på listen, medtager Rådet den pågældende person eller enhed på listen i bilag I.
2. Når Rådet træffer afgørelse om foranstaltninger i henhold til artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra b), med hensyn til en person eller enhed, ændrer det bilag II i overensstemmelse hermed.
3. Rådet underretter den i stk. 1 og 2 omhandlede person eller enhed om sin afgørelse, herunder om grundene til opførelse på listen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en notits, og giver personen eller enheden mulighed for at fremsætte bemærkninger.
4. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter personen eller enheden herom.
Artikel 25
1. Bilag I og II indeholder grundene til at opføre personerne og enhederne, der stilles til rådighed af Sikkerhedsrådet eller udvalget med hensyn til bilag I.
2. Bilag I og II indeholder også, hvis der findes sådanne oplysninger, de oplysninger, der er nødvendige for at identificere de pågældende personer eller enheder, og som stilles til rådighed af Sikkerhedsrådet eller udvalget med hensyn til bilag I. For så vidt angår personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliaser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er bekendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår enheder kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted. Bilag I skal også indeholde datoen for Sikkerhedsrådets eller udvalgets opførelse af personen eller enheden på listen.
Artikel 26
1. Denne afgørelse tages op til fornyet vurdering, ændres eller ophæves, om nødvendigt på baggrund af Sikkerhedsrådets relevante afgørelser.
2. Foranstaltningerne vedrørende bankforbindelser med iranske banker i artikel 10 og 11 tages op til revision senest seks måneder efter vedtagelsen af denne afgørelse.
3. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra b), revideres regelmæssigt og mindst hver 12. måned. De ophører med at finde anvendelse på de berørte personer og enheder, hvis Rådet efter proceduren i artikel 24 fastslår, at betingelserne for deres anvendelse ikke længere er opfyldt.
Artikel 27
Fælles holdning 2007/140/FUSP ophæves.
Artikel 28
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2010.
ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. července 2010
o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. února 2007 přijala Rada Evropské unie společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (1) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006).
(2)
Dne 23. dubna 2007 přijala Rada společný postoj 2007/246/SZBP (2) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti č. OSN 1747 (2007).
(3)
Dne 7. srpna 2008 přijala Rada společný postoj 2008/652/SZBP (3) k provedení rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1803 (2008).
(4)
Dne 9. června 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č.1929 (2010), která rozšířila působnost omezujících opatření uložených rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007) a 1803 (2008) a která zavedla další omezující opatření vůči Íránu.
(5)
Dne 17. června 2010 zdůraznila Evropská rada, že je stále více znepokojena íránským jaderným programem a uvítala přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010). Evropská rada připomněla své prohlášení ze dne 11. prosince 2009 a vyzvala Radu, aby přijala opatření k provedení opatření uvedených v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) a doprovodná opatření s cílem napomoci prostřednictvím jednání k vyřešení všech existujících obav týkajících se vývoje citlivých technologií Íránem na podporu jeho jaderného a raketového programu. Tato opatření by se měla zaměřit na oblast obchodu, finanční sektor, odvětví dopravy, klíčová odvětví ropného a plynárenského průmyslu a určení dalších osob, zejména příslušníků islámských revolučních gard.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) zakazuje Íránu, jeho státním příslušníkům a subjektům registrovaným v Íránu nebo spadající do jeho pravomoci, osobám nebo subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, aby investovali do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií.
(7)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rozšiřuje působnost finančních a cestovních omezení uložených rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) na další osoby a subjekty, včetně osob a subjektů působících v rámci islámských revolučních gard a subjektů společnosti Islamic Republic of Iran Shipping Line (IRISL).
(8)
V souladu s prohlášením Evropské rady by se vedle osob a subjektů určených Radou bezpečnosti nebo výborem zřízeným podle odstavce 18 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) (dále jen „výbor“) měla omezení vstupu a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů vztahovat i na další osoby a subjekty, a to za použití týchž kritérií, která použila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor.
(9)
V souladu s prohlášením Evropské rady je vhodné zakázat dodávky, prodej nebo převod do Íránu dalších věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií vedle těch, které určila Rada bezpečnosti nebo výbor, jež by mohly přispět k íránským činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností spojených s dalšími tématy, v souvislosti s nimiž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo je označila za nedořešené. Tento zákaz by měl zahrnovat veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití.
(10)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zachovat zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem za účelem snížení nesplacených částek, zejména s cílem zabránit veškeré finanční podpoře přispívající k jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a měly by zakázat přijímání jakýchkoli střednědobých i dlouhodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem.
(11)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, veškeré náklady pocházející z Íránu nebo směřující do něj, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010).
(12)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) se také uvádí, že členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(13)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rovněž stanoví, že členské státy OSN zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), a to způsobem, který není v rozporu s jejich závazky podle platných rezolucí Rady bezpečnosti a mezinárodních úmluv.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) dále stanoví, že členské státy OSN svým státním příslušníkům zakáží poskytovat íránským plavidlům služby spojené se zásobováním palivem či další služby, nebo poskytování těchto služeb z jejich území, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(15)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, měly přijmout nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště v jejich pravomoci.
(16)
Dále by mělo být zakázáno, aby osoby pocházejíc z členských států poskytovali íránským nákladním letadlům služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(17)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž vyzývá všechny členské státy OSN, aby zabránily tomu, aby se na jejich území, přes ně nebo z něj poskytovaly finanční služby, včetně pojištění a zajištění, nebo převáděla finanční nebo jiná aktiva či zdroje, které by mohly přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, nebo aby takové služby, aktiva či zdroje byly poskytovány státním příslušníkům těchto států nebo subjektům založeným podle jejich práva nebo jejich prostřednictvím či osobám nebo finančním institucím na území těchto států nebo jejich prostřednictvím.
(18)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo spadajícím do pravomoci Íránu nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
(19)
Dále je třeba zakázat prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo íránským bankám, včetně jejich poboček a dceřiných společností, a finančním subjektům ovládaným osobami a subjekty s bydlištěm nebo sídlem v Íránu.
(20)
V souladu s prohlášením Evropské rady a v zájmu splnění cílů rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) by mělo být zakázáno zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států, jakož i zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti íránskými bankami v bankách spadajících do pravomoci členských států. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření s cílem zakázat finančním institucím nacházejícím se na jejich území nebo podléhajícím jejich pravomoci, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo bankovní účty.
(21)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž stanoví, že státy musí vyžadovat, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci nebo podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, pokud mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že by tato obchodní spolupráce mohla přispět k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(22)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) poukazuje na možnou souvislost mezi íránskými příjmy plynoucími z jeho odvětví energetiky a financováním íránských jaderných činností potenciálně ohrožujících nešíření a dále konstatuje, že zařízení a materiály určené k chemickým procesům v petrochemickém průmyslu mají mnoho společného se zařízením a materiály nezbytnými pro určité citlivé činnosti spojené s jaderným palivovým cyklem.
(23)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat, aby do Íránu bylo prodáváno, dodáváno či převáděno klíčové zařízení a technologie, které by mohly být využity v klíčových oborech odvětví ropy a zemního plynu, a rovněž by měly zakázat poskytování související technické a finanční pomoci. Členské státy by dále měly zakázat veškeré nové investice do těchto odvětví v Íránu.
(24)
Součástí postupu v případě změny příloh I a II tohoto rozhodnutí by mělo být to, že určeným osobám či subjektům budou sděleny důvody zařazení na seznam, aby tyto osoby či subjekty měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informovat.
(25)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(26)
Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti OSN.
(27)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OMEZENÍ VÝVOZU A DOVOZU
Článek 1
1. Zakazují se přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, ať již pocházejí z území členských států či nikoli, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států:
a)
věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené na seznamech skupiny jaderných dodavatelů a režimu kontroly raketových technologií;
b)
všechny další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti OSN nebo výborem, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní;
c)
zbraně a související materiál všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro tyto zbraně a související materiál, jakož i vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi. Tento zákaz se nevztahuje na nebojová vozidla vyrobená za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavená, která jsou určena pouze pro ochranu personálu EU a jejích členských států v Íránu;
d)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či s těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností souvisejících s jinými tématy, ohledně nichž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo které označila jako nedořešené. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat;
e)
jiné zboží a technologie dvojího užití, jež jsou uvedeny v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4), a na něž se nevztahuje písmeno a), kromě kategorie 5 - části 1 a kategorie 5 - části 2 v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na přímý ani nepřímý převoz věcí, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a jsou určeny pro lehkovodní reaktory, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch, přes území členských států, pokud byl zahájen dříve než v prosinci roku 2006.
3. Rovněž je zakázáno:
a)
poskytovat technickou pomoc nebo odbornou přípravu, investice nebo zprostředkovatelské služby související s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo v souvislosti s poskytováním technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v písmenech a) a b).
4. Zakazuje se rovněž pořízení věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1 z Íránu, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, příslušníky členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států.
Článek 2
1. Přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, které nejsou uvedeny v článku 1 a které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k pokračování v činnostech souvisejících s dalšími tématy, ohledně nichž MAAE vyjádřila své znepokojení nebo které označila jako nedořešené, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států nebo za použití plavidel či letadel spadajících do jejich pravomoci podléhají v jednotlivých případech povolení příslušných orgánů vyvážejícího členského státu. Evropská unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Poskytování:
a)
technické pomoci nebo odborné přípravy, investic nebo zprostředkovatelských služeb souvisejících s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
finančních prostředků nebo finanční pomoci v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnujících zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo v souvislosti s poskytováním související technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi
rovněž podléhá povolení příslušného orgánu vyvážejícího členského státu.
3. Příslušné orgány členského státu neudělí povolení pro žádné dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1, pokud určí, že dotyčný prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebo poskytování dotyčných služeb přispěje k činnostem uvedeným v odstavci 1.
Článek 3
1. Opatření podle čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 1 odst. 3 se tam, kde je to vhodné, nepoužijí, pokud výbor v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k potravinové pomoci, pomoci v zemědělství nebo zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
2. Opatření podle čl. 1. odst. 1 písm. e) a čl. 1 odst. 3 se nepoužijí, pokud příslušný orgán v členském státě v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k pomoci ve zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o veškerých zamítnutých výjimkách.
Článek 4
1. Zakazuje se prodej, dodávky nebo převod klíčového vybavení a technologií pro následující klíčové obory odvětví ropy a zemního plynu v Íránu nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu, které jsou prováděny státními příslušníky členských států nebo z území členských států, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel či letadel podléhajících pravomoci členských států:
a)
rafinace;
b)
zkapalněný zemní plyn;
c)
průzkum;
d)
výroba.
Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Pro podniky v Íránu působící v klíčových oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu podle odstavce 1 nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu se zakazuje poskytovat:
a)
technickou pomoc nebo odbornou přípravu a další služby související s klíčovým vybavením a technologiemi ve smyslu odstavce 1;
b)
finanční prostředky nebo finanční pomoc za účelem prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu klíčového vybavení a technologií ve smyslu odstavce 1 nebo za účelem poskytnutí související technické pomoci nebo odborné přípravy.
3. Zakazuje se podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v odstavcích 1 a 2.
OMEZENÍ FINANCOVÁNÍ NĚKTERÝCH PODNIKŮ
Článek 5
Zakazují se investice na území podléhajícím pravomoci členských států ze strany Íránu, jeho státních příslušníků a podniků registrovaných v Íránu nebo podléhajících jeho pravomoci nebo osob či subjektů, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektů, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií, zejména obohacování a přepracování uranu, s činnostmi spojenými s těžkou vodu nebo technologiemi souvisejícími s balistickými raketami schopnými nést jaderné zbraně. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má tento článek vztahovat.
Článek 6
Zakazuje se:
a)
poskytovat jakékoli finanční půjčky nebo úvěry podnikům v Íránu, které působí v oborech íránských odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu;
b)
nabývat nebo zvyšovat účast v podnicích v Íránu, které působí v oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu, včetně úplného nabytí těchto podniků a nabývání akcií a jiných účastnických cenných papírů;
c)
zřizovat jakékoli společné podniky s podniky v Íránu, které působí v odvětvích ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, a s jejich dceřinými společnostmi či afilacemi pod jejich kontrolou.
Článek 7
1. Zákazem podle čl. 4 odst. 1 není dotčeno plnění závazků týkajících se dodávek zboží, které vyplývají ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
2. Zákazem podle článku 4 není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí a týkajících se investic vynaložených v Íránu před tímto dnem podniky usazenými v některém z členských států.
3. Zákazy podle čl. 6 písm. a) a b):
i)
není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv nebo dohod uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí;
ii)
nebrání zvýšení účasti, pokud toto zvýšení účasti představuje závazek podle dohody uzavřené před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 8
1. Členské státy zachovají zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem, včetně udělování vývozních úvěrů, záruk nebo pojištění jejich státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu za účelem snížení jejich nesplacených částek, zejména s cílem předejít tomu, aby tato finanční podpora přispívala k jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní. Členské státy dále nepřijmou nové střednědobé a dlouhodobé závazky v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem.
2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny závazky přijaté před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost.
3. Odstavec 1 se netýká obchodu zaměřeného na potraviny, zemědělství, zdravotnictví nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA 2
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 9
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci a zvýhodněných půjček íránské vládě, a to ani prostřednictvím své účasti v mezinárodních finančních institucích, s výjimkou humanitárních a rozvojových účelů.
Článek 10
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k jaderným činnostem Íránu potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes ně nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva (včetně poboček v zahraničí) nebo osoby či finanční instituce nacházející se na území členských států, členské státy důkladně monitorují veškeré činnosti finančních institucí v rámci své pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v Íránu, zejména íránská centrální banka;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v Íránu, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu.
2. Pro účely odstavce 1 se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční instituce uvedené v odstavci 1,
a)
nepřetržitě a obezřetně sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly vyplnění všech informačních kolonek platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo se mohou důvodně domnívat, že finanční prostředky souvisejí s financováním šíření, neprodleně své podezření oznámí útvaru finančního zpravodajství nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotčeným členským státem. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán má přímý či nepřímý přístup k aktuálním informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebuje k řádnému plnění svých úkolů, včetně analýz hlášení o podezřelých transakcích.
3. Převody finančních prostředků do Íránu a z Íránu se provádějí takto:
a)
převody související s transakcemi, jež se týkající potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro humanitárních účely, se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
b)
veškeré jiné převody částek nižších než 40 000 EUR se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
c)
veškeré jiné převody částek vyšších než 40 000 EUR vyžadují předchozí povolení příslušným orgánem dotčeného členského státu. Povolení se považuje za udělené, pokud příslušný orgán nevznese do čtyř týdnů námitku. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o všech zamítnutých povoleních.
4. Rovněž se vyžaduje, aby pobočky a dceřiné společnosti bank se sídlem v Íránu podléhající pravomoci členských států informovaly příslušné orgány členského státu, v němž jsou usazeny, o všech převodech finančních prostředků, které provedly nebo obdržely, a to do pěti pracovních dnů po provedení nebo obdržení příslušného převodu finančních prostředků.
V závislosti na ujednáních o sdílení informací příslušné orgány tyto údaje po jejich oznámení neprodleně předají dle potřeby příslušným orgánům jiných členských států, v nichž jsou usazeny strany účastnící se těchto transakcí.
Článek 11
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států a zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v íránských bankách nebo navazování nových korespondenčních bankovních vztahů ze strany íránských bank, včetně íránské centrální banky, poboček a dceřiných společností a dalších finančních institucí uvedených v čl. 10 odst. 1 s bankami, které podléhají pravomoci členských států.
2. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 12
1. Zakazuje se poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo podléhajícím pravomoci Íránu, nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
2. Odstavec 1 se nepoužije na poskytování zdravotního a cestovního pojištění fyzickým osobám.
3. Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v odstavci 1.
Článek 13
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů vydaných po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo bankám se sídlem v Íránu, nebo pobočkám a dceřiným společnostem, ať již podléhají pravomoci členských států či nikoli a které náležejí bankám se sídlem v Íránu, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v Íránu ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány.
Článek 14
Členské státy vyžadují, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci a podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, včetně příslušníků islámských revolučních gard a společnosti IRISL, a s osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a se subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, s cílem zajistit, že tato obchodní spolupráce nebude přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
KAPITOLA 3
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 15
1. Členské státy kontrolují prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména mořským právem a příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Íránu a směřující do něj, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
2. Členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavce 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do Íránu nebo z něj podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem a před odjezdem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech, kdy je provedena kontrola podle odstavců 1 a 2, členské státy zajistí a odstraní (například zničením, znehodnocením, uskladněním nebo převozem do jiného státu, než je stát původu nebo určení) věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí v souladu s odstavcem 16 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1929 (2010). Toto zajištění a odstranění se provede na náklady dovozce, nebo pokud není možné získat úhradu těchto výdajů od dovozce, může být získána v souladu s vnitrostátními právními předpisy od jakékoli jiné osoby nebo subjektu, které jsou odpovědné za pokus o nezákonnou dodávku, prodej, převod či vývoz.
6. Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům vlastněným nebo najatým Íránem, včetně charterových plavidel, služby spojené se zásobováním nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území podléhajících pravomoci členských států, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s odstavci 1, 2 a 5.
Článek 16
Členské státy sdělí výboru veškeré dostupné informace o převodech činností nákladové divize společnosti Iran Air nebo převodech plavidel, jejichž vlastníkem nebo provozovatelem je společnost IRISL, na jiné společnosti, jež mohly být provedeny s cílem vyhnout se sankcím podle ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010) nebo v rozporu s těmito rezolucemi, včetně přejmenování nebo přeregistrování letadel, plavidel nebo lodí.
Článek 17
Členské státy přijmou prostřednictvím svých vnitrostátních příslušných orgánů a v souladu s vnitrostátními právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům provozovaným íránskými dopravci nebo pocházejícím z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště podléhající jejich pravomoci.
Článek 18
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali íránským nákladním letadlům a služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že nákladní letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné z humanitárních či bezpečnostních důvodů nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 15 odst. 1 a 5.
KAPITOLA 4
OMEZENÍ VSTUPU
Článek 19
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám uvedeným na seznamu v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a dalším osobám určeným Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 10 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 č. (2006), jakož i příslušníkům islámských revolučních gard určeným Radou bezpečnosti nebo výborem. Tyto osoby jsou uvedeny v příloze I;
b)
jiným osobám, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobám, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo osobám, které napomáhaly určeným osobám a subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalším vysoce postaveným příslušníkům islámských revolučních gard uvedeným v příloze II.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na průjezd přes území členských států pro účely činností přímo souvisejících s věcmi, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určeny pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
3. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k tomu, aby svým státním příslušníkům zamítly vstup na své území.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, konkrétně:
i)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
ii)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;
iii)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách;
iv)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření stanovených v odstavci 1, pokud je cesta odůvodněná na základě:
i)
naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti,
ii)
nutnosti dosáhnout cílů rezolucí Rady bezpečnosti č. OSN 1737 (2006) a 1929 (2010), včetně případů, kdy se uplatní článek XV statutu MAAE,
iii)
účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Evropskou unií nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze I nebo II vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
10. V případě udělení výjimky oznámí členské státy výboru vstup osob uvedených v příloze I na své území nebo jejich tranzit přes své území.
KAPITOLA 5
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 20
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané
a)
osobami a subjekty uvedenými v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), dalšími osobami a subjekty určenými Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 (2006) a odstavce 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1803 (2008), jakož i osobami a subjekty působícími v rámci islámských revolučních gard a subjekty společnosti IRISL určenými Radou bezpečnosti nebo výborem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze I,
b)
osobami a subjekty, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami, které napomáhaly určeným osobám či subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalšími vysoce postavenými příslušníky a subjekty islámských revolučních gard a společnosti IRISL a subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány nebo jednají jejich jménem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze II.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil výboru svůj úmysl případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům a do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení neobdržel od výboru zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, a to po oznámení dotyčného členského státu výboru a po schválení výborem,
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno před dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1737(2006) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení výboru ze strany dotyčného členského státu,
c)
nezbytné pro činnosti přímo související s věcmi uvedenými v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určenými pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
5. Odstavec 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tyto úroky, výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
6. Ustanovení odstavce 1 nebrání určeným osobám nebo subjektům v provádění plateb vyplývajících ze smlouvy, která byla uzavřena dříve, než byly tyto osoby nebo subjekty zařazeny na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát stanovil, že:
a)
smlouva se netýká žádné zakázané věci, materiálů, vybavení, zboží, technologií, pomoci, odborné přípravy, finanční pomoci, investic, zprostředkovatelství nebo služeb uvedených v článku 1;
b)
platba není přímo nebo nepřímo obdržena osobou nebo subjektem podle odstavce 1;
a pokud příslušný členský stát oznámil výboru úmysl takové platby provést nebo je přijmout nebo případně povolit uvolnění zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za tímto účelem, a to deset dnů před tímto povolením.
KAPITOLA 6
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 21
Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nezbytná opatření za účelem zabránění specializované výuce nebo odborné přípravě íránských státních příslušníků na svých územích nebo ze strany svých státních příslušníků v oborech, které by přispěly k íránským jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
KAPITOLA 7
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I a II ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v Íránu, včetně íránské vlády, ani jakékoli osobě nebo subjektu, která vznese nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace nebo jiný nárok tohoto druhu, jako je nárok na započtení pohledávek nebo nárok v rámci záruky v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), včetně opatření Evropské unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření stanovených tímto rozhodnutím nebo v souladu nebo spojitosti s nimi.
Článek 23
1. Rada provede změny přílohy I na základě rozhodnutí přijatých Radou bezpečnosti OSN nebo výborem.
2. Rada jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku stanoví seznam v příloze II a přijímá jeho změny.
Článek 24
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo výbor zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zahrne do přílohy I.
2. Pokud Rada rozhodne o tom, že na určitou osobu nebo subjekt se budou vztahovat opatření uvedená v čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II.
3. Rada sdělí své rozhodnutí osobě nebo subjektu uvedeným v odstavcích 1 a 2, včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
4. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 25
1. V příloze I a II jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor s ohledem na přílohu I.
2. V příloze I a II jsou rovněž uvedeny informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti OSN nebo výborem pro účely přílohy I, pokud jsou tyto informace k dispozici. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha I rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo výborem.
Článek 26
1. Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
2. Opatření o bankovních stycích s íránskými bankami podle článků 10 a 11 budou přezkoumána do šesti měsíců od přijetí této směrnice.
3. Opatření podle čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b) se pravidelně přezkoumají, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření pro dotyčné osoby a subjekty přestávají platit, pokud Rada postupem podle článku 24 rozhodne, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 27
Společný postoj 2007/140/SZBP se zrušuje.
Článek 28
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 26. července 2010.