RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 452/2011
af 6. maj 2011
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 15, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. INDLEDNING
(1)
Kommissionen offentliggjorde den 17. april 2010 en meddelelse (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af antisubsidieprocedurer vedrørende importen til Unionen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).
(2)
Antisubsidieprocedurer blev indledt, efter at CEPIFINE, den europæiske sammenslutning af producenter af finpapir (»klageren«), indgav en klage den 4. marts 2010 på vegne af producenter, der tegner sig for størstedelen, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede EU-produktion af coated finpapir. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af coated finpapir og forvoldtes væsentlig skade som følge af denne subsidiering, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
(3)
Før indledningen af proceduren og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 10, stk. 7, underrettede Kommissionen Kinas regering (»GOC«) om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage, hvori det blev påstået, at subsidieret import af coated finpapir med oprindelse i Kina forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. GOC blev indkaldt til konsultationer med henblik på at kaste lys over situationen vedrørende indholdet af klagen og nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. GOC tog imod tilbuddet om konsultationer, og der blev efterfølgende gennemført konsultationer. Det var ikke muligt at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning i forbindelse med konsultationerne. Der blev dog taget behørigt hensyn til GOC's bemærkninger til påstandene i klagen om, at ordningerne ikke var udligningsberettigede. Efter konsultationerne indsendte GOC en række indlæg.
1.2. ANTIDUMPINGPROCEDURE
(4)
Kommissionen offentliggjorde den 18. februar 2010 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af coated finpapir med oprindelse i Kina.
(5)
Den 17. november 2010 indførte Kommissionen ved forordning (EU) nr. 1042/10 (4) en midlertidig antidumpingtold på importen af coated finpapir med oprindelse i Kina.
(6)
Skadesanalysen i denne antisubsidieundersøgelse er identisk med undersøgelsen i den parallelle antidumpingundersøgelse, idet definitionen af EU-erhvervsgrenen, de repræsentative EU-producenter og undersøgelsesperioden er ens i de to undersøgelser. Bemærkningerne om skadesaspekter i begge disse procedurer blev således taget i betragtning i begge sager.
1.3. PARTER, SOM ER BERØRT AF PROCEDUREN
(7)
Kommissionen meddelte officielt klageren, andre kendte EU-producenter, kendte eksporterende producenter i Kina og en producentsammenslutning (en papirsammenslutning), repræsentanter for Kina, kendte importører og kendte brugere, at procedurerne var indledt. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.
(8)
På grund af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter, EU-producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører fremgik det af indledningsmeddelelsen, at det påtænktes at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27. For at gøre det muligt for Kommissionen at fastslå, hvorvidt det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udtage stikprøven, blev alle kendte eksporterende producenter og deres kendte papirsammenslutning, alle EU-producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare (som defineret i afsnit 2.1 nedenfor) i perioden 1. januar 2009 til 31. december 2009. De kinesiske myndigheder blev også hørt.
(9)
Som anført i betragtning 51 nedenfor, indsendte to eksporterende producentgrupper i Kina de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. På grundlag af ovenstående besluttede Kommissionen, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver blandt de eksporterende producenter i Kina.
(10)
Som forklaret i betragtning 53 nedenfor besluttede man, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver for EU-producenterne.
(11)
Som forklaret i betragtning 54 nedenfor besluttede man, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver for ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(12)
Kommissionen udsendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og til alle andre parter, der anmodede om det inden for de i indledningsmeddelelsen anførte frister, navnlig klageren, andre kendte EU-producenter, kendte eksporterende producenter i Kina og en producentsammenslutning, repræsentanter for det pågældende land, kendte importører og kendte brugere.
(13)
Der indkom svar på spørgeskemaerne og andre dokumenter fra to grupper af kinesiske eksporterede producenter, CEPIFINE, de fire klagende EU-producenter og endnu en EU-producent, 13 ikke forretningsmæssigt forbundne importører og forhandlere, 5 brugere og en sammenslutning af trykkerier.
(14)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de basisoplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om subsidiering, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende statslige myndigheder og virksomheder:
a)
Kinas regering
-
Det kinesiske handelsministerium, Beijing, Kina
b)
EU-producenter og -sammenslutninger
-
CEPIFINE, Bruxelles, Belgien
-
Sappi Fine Paper Europe, Bruxelles, Belgien
-
LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italien, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Frankrig, og TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Spain), Barcelona, Spanien
-
Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Italien, og dennes tilknyttede virksomheder Burgo Distribuzione srl, Milano, Italien, og Ebix sa, Barcelona, Spanien
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Tyskland
c)
Eksporterende producenter i Kina
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd., holdingselskab for Asia Pulp & Paper Group (»APP«)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industripark) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd., Ningbo, Zhejiang-provinsen, Kina
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd., Ningbo, Zhejiang-provinsen, Kina
2)
Chenming Paper Group (»Chenming«)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
d)
Importører i Unionen
-
Cartaria Subalpina, Torino, Italien
-
Paperlinx, Northampton, Det Forenede Kongerige.
1.4. UNDERSØGELSESPERIODEN OG DEN BETRAGTEDE PERIODE
(15)
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra 1. januar 2009 til 31. december 2009 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2006 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(16)
Den pågældende vare er coated finpapir, som er papir eller pap, der er coated på den ene side eller begge sider (undtagen kraftpapir eller kraftpap), i enten ark eller ruller og med en vægt på 70 g/m2 eller derover, dog højst 400 g/m2, og med en glans på mere end 84 (målt i henhold til ISO 2470-1) med oprindelse i Kina (»den pågældende vare«), som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 og ex 4810 99 90.
(17)
Den pågældende vare er papir og karton af høj kvalitet, der normalt anvendes til trykning af læsestof som f.eks. tidsskrifter, kataloger, årsberetninger og årbøger. Den pågældende vare omfatter både ark og ruller, som er egnet til brug i fladtrykspresser (CutStar). Ruller, der er egnet til brug i fladtrykspresser (»arkruller«), er beregnet til at blive skåret op inden trykningen og anses derfor for indbyrdes udskiftelige og i direkte konkurrence med ark.
(18)
Den pågældende vare omfatter ikke ruller, der kan anvendes i rotationspresser. Ruller, der kan anvendes i rotationspresser, defineres som ruller, der, når de testes i henhold til ISO-testen ISO-standard 3783:2006 om fastlæggelse af papirets rivefasthed - en metode med accelereret hastighed med anvendelse af IGT-testeren (elektronisk model), giver et resultat på under 30 N/m ved måling i papirets tværsnit og et resultat på under 50 N/m ved måling i løberetningen. I modsætning til ruller, der anvendes i fladtrykspresser, fødes ruller til rotationspresser normalt direkte ind i trykkemaskinerne og skæres ikke op på forhånd.
(19)
En part hævdede, at varedækningen var for snævert defineret, og at ruller af coated finpapir, som er egnet til rotationstryk, skulle have været medtaget. Det blev påstået, at ruller til rotationstryk og rullerne, der er omfattet af denne undersøgelse (arkruller og ark), har de samme grundlæggende tekniske og fysiske egenskaber og ikke kan skelnes fra hinanden. Det blev desuden påstået, at begge anvendes til trykning af høj kvalitet, og at de derfor i et vist omfang er indbyrdes udskiftelige.
(20)
Men i modsætning til ovenstående påstand bekræftede undersøgelsen, at der er klare tekniske og fysiske forskelle, f.eks. på vandindhold og stivhed, mellem papir til rotationstryk og papir til fladtrykspresser. Undersøgelsen bekræftede endvidere, at de tekniske egenskaber under betragtning 18 ovenfor er specielle for ruller, der egner sig til brug i rotationstryk. Som følge af disse forskelle kan papir, der bruges i rotationstryk, og papir til fladtrykspresser, ikke bruges i samme type trykpresse, og derfor er de ikke indbyrdes udskiftelige. Det bemærkes, at alle parter var enige om, at de to typer papir er forskellige for så vidt angår overfladestyrke og trækstyrke.
(21)
Desuden hævdede den pågældende part, at kunderne betragter coated finpapir i form af ark, arkruller og ruller til rotationstryk som ét marked, og derfor er distributionskanalerne de samme. De forskellige tekniske egenskaber afspejler sig kun i mindre prisforskelle mellem disse varegrupper.
(22)
Undersøgelsen viste dog, at de to typer af ruller heller ikke er indbyrdes udskiftelige ud fra et økonomisk synspunkt, idet ruller til rotationstryk bruges til trykopgaver med stor volumen og normalt laves efter ordre og kræver »just-in-time«-levering, og derfor ligger disse produkter ikke på lager hos mellemmænd, men sendes direkte til slutbrugerne, dvs. de sælges også gennem en anden distributionskanal end ruller, der bruges til fladtrykspresser. Den anderledes produktionsproces og den anderledes stordriftsfordel ved trykningsprocessen afspejler sig i tydelige prisforskelle.
(23)
Det skal også bemærkes, at der i den betragtede periode ikke importeredes ruller til rotationstryk fra Kina. Det kan også betragtes som usandsynligt, at disse varer importeres fremover, da det ikke er økonomisk holdbart at indkøbe sådanne varer på lang afstand, hvilket fremgår af foregående betragtning.
(24)
På dette grundlag blev disse påstande afvist.
(25)
Den samme part hævdede, at rivefastheden ikke var en egnet teknisk egenskab til at skelne mellem varerne, for testen ville være af generel art, og endvidere kan testresultaterne blive påvirket af det testede papirs vandindhold. Parten hævdede endvidere, at det af visse andre test, som gennemførtes i virksomhedens eget laboratorium til måling af rivefasthed af ruller til rotationstryk produceret af EU-producenter fremgår, at varerne ikke ville svare til den nuværende varedefinition, hvilket skulle vise, at kriteriet »rivefasthed« ikke er egnet til at skelne mellem coated finpapir til brug i henholdsvis rotationspresser og fladtrykspresser. Med disse beviser påstod parten, at udelukkelsen af ruller til rotationstryk var tilfældig.
(26)
Der blev ikke fremlagt dokumentation for påstanden om, at papirets vandindhold kan gøre testresultaterne for ISO-test-standard 3783:2006 upålidelige.
(27)
De testresultater, som den eksporterende producent indsendte, bestod af et resumé af de testresultater, virksomheden havde gennemført i sit eget laboratorium. Som noget helt afgørende, var disse resultater ikke tilgængelige for efterprøvning og bemærkninger fra andre interesserede parter, navnlig EU-erhvervsgrenen, og den eksporterende producent indsendte heller ikke et anvendeligt ikke-fortroligt resumé deraf til trods for gentagne påmindelser.
(28)
Efter fremlæggelsen af undersøgelsesresultaterne fremlagde den eksporterende producent ikke yderligere detaljerede oplysninger som kunne bidrage til en vurdering af testens pålidelighed. Da der ikke blev fremlagt en ikke-fortrolig udgave af denne test, kunne de virksomheder, hvis ruller til rotationstryk angiveligt var blevet testet, ikke reagere på konklusionerne af testen. Kommissionen kunne således ikke objektivt undersøge, om de indsendte testresultater var pålidelige og korrekte og kunne anvendes som led i undersøgelsen. På grundlag af de oplysninger, Kommissionen var i besiddelse af, blev testen ikke fundet tilstrækkeligt objektiv og pålidelig, idet de indsendte fortrolige oplysninger ikke kunne krydstjekkes med andre pålidelige kilder.
(29)
Efter fremlæggelsen af undersøgelsesresultaterne fremlagde den samme eksporterende producent resultaterne af endnu en test, der blev gennemført på dennes vegne af et eksternt laboratorium, og gentog, at coated finpapir, der anvendes til rotationstryk vilkårligt var blevet udelukket fra varedækningen i undersøgelsen. Det fremgik af testrapporterne, at rivefastheden blev målt på 25 stikprøver af ruller til rotationstryk, som den eksporterende producent leverede og identificerede for laboratoriet som stikprøver af papir fremstillet af EU-producenter. Ifølge denne rapport opfyldte ingen af papirprøverne begge kriterier omhandlet i betragtning 18.
(30)
Gennemgangen af denne testrapport viste først og fremmest, at det eksterne laboratoriums testrapport overvejende vedrørte varer, for hvilke disse resultater var irrelevante, idet hovedparten af de testede stikprøver faktisk ikke var ruller til rotationstryk. Dernæst vedrørte testrapporten varer, der ikke var tilstrækkeligt identificerede, da det ikke med sikkerhed fremgik af testrapporten, om det testede papir var til fladtrykspresser eller til rotationstryk, idet det beskrevne papirmærke i rapporten findes i begge formater. Desuden gav testrapporten ikke sikkerhed for, om de stikprøveudtagne ruller virkelig var dem, der blev testet.
(31)
Som svar på det eksterne laboratoriums testrapport fremlagde klageren resultaterne af en test, som blev gennemført af en af EU-producenterne, af de samme stikprøver af ruller til rotationstryk, som angiveligt var blevet testet af det eksterne laboratorium. Denne test viste anderledes resultater. Klageren tilskrev disse forskelle mulige forskelle i testbetingelserne og dermed en eventuel manglende overholdelse af ISO 3783:2006-standarden, dvs. den standard, som rivefasthed skal måles efter, jf. betragtning 16 i forordningen om midlertidige foranstaltninger.
(32)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater anfægtede den eksporterende producent Kommissionens objektivitet i forbindelse med afvisningen af testresultaterne fra det eksterne laboratorium. Producenten påstod, at testen var blevet udført som blindtest af en uafhængig ekspert og i overensstemmelse med den relevante ISO-standard. Producenten fremlagde en erklæring på tro og love fra direktøren, hvori man uddybede processen til indkøb af stikprøverne for at bevise testens uafhængighed, korrekthed og repræsentativitet.
(33)
For det første rejste Kommissionen aldrig tvivl om objektiviteten af det eksterne laboratoriums testrapport, og det er i den forbindelse irrelevant, at testen blev udført som blindtest. Der blev dog rejst tvivl om sikkerheden i forbindelse med udvælgelse og oprindelse af de testede stikprøver, og altså ikke selve testen. Den eksporterende producents argumenter udviskede ikke denne tvivl, da de ikke var sammenhængende og i flere henseender var uklare, f.eks. vedrørende medtagelsen af andre varer end ruller til rotationstryk, hvilket angiveligt var sket som følge af en administrativ fejl eller angiveligt skyldtes leverandørens levering af de forkerte stikprøver.
(34)
Da både kilden og stikprøverne af de angiveligt testede varer ikke var klare, og testresultaterne fra forskellige parter var modstridende, blev det konkluderet, at den indsendte testrapport fra det eksterne laboratorium på vegne af den kinesiske eksporterende producent ikke afgørende viste, at rivefasthedstesten ikke var egnet til at skelne mellem coated finpapir til brug til rotationstryk og coated finpapir til brug i fladtrykspresser. Testrapporten viste således ikke, at coated finpapir til rotationstryk vilkårligt var blevet udelukket fra varedækningen i undersøgelsen.
(35)
For så vidt angår relevansen af rivefastheden som et afgørende kriterium for ruller, der er egnede til rotationstryk, skal det erindres, at der i varedefinitionen sondres mellem to varegrupper bl.a. på grundlag af varernes endelige anvendelsesformål, dvs. hvorvidt varen er egnet til brug i rotationstryk eller fladtrykspresser ud fra kravene til de presser, som de skal anvendes på, hvilket bl.a. afspejles i egenskaber som rivefasthed. Det skal desuden bemærkes, at rivefastheden blot er en af de egenskaber, der anvendes til at sondre mellem coated finpapir til rotationstryk og til fladtrykspresser. Betragtning 18 og 20 indeholder yderligere kriterier, som ikke er blevet anfægtet af den pågældende eksporterende producent. En part påstod, at vandindhold, som defineret i betragtning 20, ikke var en særskilt egenskab til at adskille varerne. Andre parter fremsatte dog anderledes påstande i den henseende i løbet af undersøgelsen. Under alle omstændigheder blev det konstateret, at stivhed og rivefasthed er de mest relevante faktorer.
(36)
I sin besvarelse erkendte klageren, at der kan være ruller, som ikke helt opfylder samtlige kriterier for rivefasthed omhandlet i betragtning 18, men som stadig kan anvendes til rotationstryk. Klageren fastholdt dog, at rivefasthed er den eneste test, der med sikkerhed kan afgøre, om en rulle er egnet til rotationstryk, dvs., hvis en rulle opfylder kriterierne til rivefasthed omhandlet i betragtning 18, er det med sikkerhed en rulle til rotationstryk.
(37)
Til støtte for ovenstående påstande vedrørende rivefasthed henviste den eksporterende producent til argumenter, som blev fremført af en af de klagende EU-producenter i antidumping- og antisubsidieundersøgelserne i USA, i hvilke EU-producenten angiveligt erkendte, at ruller til rotationstryk ikke kan adskilles ud fra rivefasthedstest eller andre målinger.
(38)
Klageren anfægtede disse udtalelser fra den eksporterende producent og påstod, at det i modsætning til, hvad der blev fremført, af undersøgelserne i USA fremgår, at der er en klar opdeling mellem ruller til rotationstryk og coated finpapir.
(39)
For det første skal det bemærkes, at de udtalelser, som den eksporterende producent henviser til, blev fremført under en anden jurisdiktion og af andre parter end i de nuværende undersøgelser, og derfor ikke er relevante. Dernæst konkluderede de amerikanske myndigheder i nævnte undersøgelser, at der var en klar sondring mellem coated finpapir til fladtrykspresser og ruller til brug i rotationstryk. Arkruller blev betragtet som halvfabrikata, mens ruller til brug i rotationstryk ikke blev betragtet som den pågældende vare. De amerikanske myndigheder definerede ikke eksplicit ruller til rotationstryk i definitionen af varedækningen. Rivefasthedskriteriet var derfor ikke relevant i definitionen af varedækningen i de nævnte undersøgelser.
(40)
Ud fra ovenstående bemærkninger blev den tekniske egenskab »rivefasthed« bekræftet som en pålidelig egenskab til at beskrive coated finpapir til brug i rotationstryk.
(41)
Bemærkningerne viste dog også, at der findes ruller til rotationstryk, der kan bruges til rotationstryk, selv om de ikke opfylder samtlige kriterier for rivefasthed. Det blev derfor fundet nødvendigt at ændre definitionen af ruller, der er egnede til rotationstryk.
(42)
For at anvende endnu et kriterium for at definere ruller til rotationstryk, der ikke helt opfylder samtlige kriterier for rivefasthed, foreslog klageren, at en rulle, som ikke helt opfylder rivefasthedstesten, men har en kernediameter på under 80 mm, bør betragtes som en rulle til rotationstryk.
(43)
GOC og den eksporterende producent påstod, at tilføjelsen af kernediameter som et nyt element i varedefinitionen udgjorde en ændring af definitionen af ruller til rotationstryk og dermed af den pågældende vare. Det blev desuden påstået, at kernediameteren ikke er et egnet kriterium, da der findes ruller til rotationstryk med en kernediameter på over 80 mm og arkruller med en kernediameter på under 80 mm.
(44)
Kommissionen bestræbte sig på at foretage en yderligere ændring af definitionen af ruller, der er egnet til rotationstryk, og gøre definitionen klarere med henblik på endnu tydeligere at skelne mellem den pågældende vare og andre varer og at skabe færre muligheder for omgåelse af foranstaltningerne. De fremlagte beviser for, at kernediameteren skulle være egnet som et alternativt kriterium i definitionen, viste dog, at dette kriterium eventuelt ville føre til, at arkruller med en kernediameter på under 80 mm ville blive udelukket fra foranstaltningerne. Dette kriterium til definition af ruller, der er egnede til brug i rotationstryk, blev derfor opgivet.
(45)
Ovenstående foregriber ikke pålideligheden af den metode, ifølge hvilken ruller, der er egnet til brug i rotationstryk, blev udelukket fra varedækningen i undersøgelsen, hvilket blev påstået af en kinesisk gruppe af eksporterende producenter.
(46)
I løbet af undersøgelsen hævdede visse parter også, at multiplekspapir og multiplekskarton, som defineret i næste betragtning 47, bør holdes uden for undersøgelsens anvendelsesområde. De hævdede, at multiplekspapir og multiplekskarton har andre fysiske kendetegn som f.eks. flere lag, større stivhed og lavere massefylde, og at den endelige anvendelse for disse varer er anderledes, eftersom de normalt bruges til foldepap og emballage. Endelig hævdede disse parter, at enkeltlags- og multiplekspapir og -karton er let at kende på det fysiske udseende.
(47)
Multiplekspapir og multiplekskarton, som defineret i de forklarende bemærkninger til det harmoniserede system, pos. 4805, er varer, som fremstilles ved at sammenpresse to eller flere lag fugtig papirmasse, hvor mindst en egenskab er forskellig fra de andre. Forskellene kan skyldes de anvendte massers art (f.eks. genbrugsaffald), fremstillingsmetoden (f.eks. mekanisk eller kemisk) eller, hvis masserne er af samme art og er fremstillet ved den samme metode, forarbejdningsgraden (f.eks. ubleget, bleget eller farvet).
(48)
Undersøgelsen viste, at multiplekspapir og -karton rent faktisk har en række andre fysiske og tekniske egenskaber. De har nærmere bestemt flere lag papirmasse, hvilket giver dem større stivhed. Multiplekspapir og -karton fremstilles ved en anden fremstillingsproces, der kræver en anden papirmaskine end den, der bruges til fremstilling af coated finpapir, eftersom flere lag papirmasse laves til et enkelt produkt under fremstillingsprocessen. Endelig bruges multiplekspapir og -karton til andre formål (især emballage) end coated finpapir, der bruges til højkvalitetstrykning af reklamemateriale, tidsskrifter osv. Multiplekspapir og -karton som defineret i betragtning 47 betragtes derfor ikke som den pågældende vare. De nævnte KN-koder, der vedrører import af multiplekspapir og multiplekskarton, er således udelukket fra undersøgelsens varedækning.
(49)
Endelig hævdede en kinesisk producent, at såkaldt »pap« skulle holdes uden for undersøgelsen, eftersom det ikke falder ind under definitionen af finpapir (både coated og ikke-coated) på grund af påståede forskelle i vægt, tykkelse og stivhed. Man fandt, at betegnelsen »pap« sædvanligvis bruges om papir med stor massefylde, hvilket generelt gør papiret tungere, dvs. »pap« defineres normalt som papir med en basisvægt over 224 g/m2. Men undersøgelsen viste, at forskellen i vægt ikke har nogen betydende indvirkning på de øvrige fysiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål, der kan gøre det muligt at skelne det fra den pågældende vare. Det bemærkes ligeledes, at som beskrevet i betragtning 16 blev alt coated finpapir med en vægt på 70 g/m2 eller derover, dog højst 400 g/m2, eksplicit medtaget i definitionen af den pågældende vare. Derfor betragtes pap som »den pågældende vare«.
2.1.1. SAMME VARE
(50)
Det blev konstateret, at den pågældende vare, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Kina, og den vare, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-producenterne, havde de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Det konkluderes derfor, at disse varer er »identiske«, jf. grundforordningens artikel 2, litra c).
3. STIKPRØVEUDTAGNING
3.1. STIKPRØVEUDTAGNING AF EKSPORTERENDE PRODUCENTER I KINA
(51)
Kun to eksporterende producenter i Kina gav sig til kende og reagerede på anmodningen om stikprøvedata i indledningsmeddelelsen. En gruppe (Chenming) repræsenterer to forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, mens den anden gruppe (APP) repræsenterer fire forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter. De samarbejdsvillige eksporterende producenter tegner sig for den samlede eksport af den pågældende vare fra Kina til Unionen. Under disse omstændigheder besluttede Kommissionen, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver blandt de eksporterende producenter i Kina.
(52)
Man konstaterede, at to ud af de fire forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter i APP-gruppen kun fremstillede multiplekskarton som omhandlet i betragtning 47 ovenfor. I denne forbindelse bemærkes det, at det konkluderedes, at multiplekskarton skal udelukkes fra varedækningen i den igangværende undersøgelse. Det bemærkes desuden, at multiplekskarton blev udelukket fra varedækningen i de sideløbende antidumpingprocedurer. Det konkluderes derfor, at de to forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, som kun producerer multiplekskarton, ikke er berørt af de igangværende procedurer. Denne forordnings resultater er således ikke baseret på deres oplysninger og tal.
3.2. STIKPRØVE AF EU-PRODUCENTER
(53)
I betragtning af det potentielt store antal EU-producenter påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27. Men efter en gennemgang af de indkomne oplysninger, og eftersom kun fire EU-producenter gav sig til kende inden for fristerne i indledningsmeddelelsen, besluttede man, at der ikke var behov for stikprøver. Disse fire producenter blev anset for at være repræsentative (tegnede sig for 61 % af den samlede produktion) for EU-erhvervsgrenen som defineret i betragtning 372. Oplysningerne fra de fire virksomheder blev efterprøvet under kontrolbesøget og anvendt i forbindelse med mikroindikatorerne som beskrevet i betragtning 386.
3.3. STIKPRØVEUDTAGNING AF IKKE FORRETNINGSMÆSSIGT FORBUNDNE IMPORTØRER
(54)
I betragtning af det potentielt store antal importører påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27. Efter en gennemgang af de afgivne oplysninger blev det i betragtning af det lave antal importører, der gav udtryk for samarbejdsvilje, imidlertid besluttet, at det ikke var nødvendigt at benytte stikprøveudtagning.
4. SUBSIDIERING
4.1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(55)
Det erindres, at både GOC og de fire eksporterende producenter fra Kina indsendte spørgeskemabesvarelser og accepterede kontrolbesøg med henblik på kontrol af deres besvarelser.
(56)
Hvad angår GOC, sendte Kommissionen efter modtagelsen af spøgeskemabesvarelsen tre mangelskrivelser og et brev forud for kontrolbesøget til GOC. Kommissionen gav GOC rigelig tid til at udarbejde og indsende et indlæg, når dette var nødvendigt og berettiget. GOC blev indrømmet en væsentlig forlængelse af fristerne. GOC fik to ugers forlængelse til besvarelse af spørgeskemaet, hvilket gav en samlet frist på i alt 49 dage til indsendelse af spørgeskemabesvarelsen og tre uger til besvarelse af den første mangelskrivelse, hvilket gav en frist på i alt 40 dage.
(57)
Forud for kontrolbesøget anmodede GOC Kommissionen om at fremlægge yderligere oplysninger skriftligt og navnlig en liste over de spørgsmål, Kommissionen havde til hensigt at stille under kontrolbesøget, og en liste over de statslige myndigheder, der forventedes at deltage i kontrolbesøget. Da disse oplysninger ikke blev fremsendt, påstod GOC, at Kommissionen ikke opfyldte sine forpligtelser som undersøgende myndighed, jf. aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (»subsidieaftalen«) og navnlig forpligtelserne i bilag VI, punkt 8. GOC påstod endvidere, at man ikke ville være i stand til at garantere udkommet af kontrolbesøget, idet førnævnte oplysninger ikke blev fremsendt.
(58)
Kommissionen var uenig i anmodningen fra GOC. Det skal i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen har opfyldt alle relevante betingelser i bilag VI, punkt 8, til subsidieaftalen og i grundforordningens artikel 26. Kommissionen sendte et detaljeret brev til GOC forud for kontrolbesøget, hvori tidsplanen for kontrolbesøget (dage og grupper af ordninger, der skulle drøftes pr. kontroldag) blev bekræftet, og hvori man anmodede om deltagelse af de myndigheder, der har ansvar for de relevante ordninger, og de tjenestemænd, der er involveret i udarbejdelsen af bemærkningerne fra GOC. Kommissionen forklarede endvidere før kontrolbesøget, at regeringen bedst selv ved, hvilket myndigheder, der har ansvar for de undersøgte ordninger, og hvilke tjenestemænd, der bedst vil kunne deltage i kontrolbesøget og besvare spørgsmål. Hvad angår listen over specifikke spørgsmål, forklarede Kommissionen før og under kontrolbesøget, at en sådan liste ikke er påkrævet i henhold til WTO's eller Unionens lovgivning, og at formålet med dette kontrolbesøg er at undersøge GOC's besvarelse af spørgeskemaet og relevante supplerende bemærkninger. Kontrollen følger derfor strukturen i disse dokumenter. Kommissionen havde desuden til hensigt at indhente og klarlægge yderligere oplysninger til den igangværende undersøgelse, men de nøjagtige spørgsmål i den sammenhæng afhænger af GOC's besvarelse af den oprindelige kontrol af besvarelserne. Før kontrolbesøget blev det desuden gjort klart for GOC, at hvis man afviste at fremlægge nødvendige oplysninger eller bistå den undersøgende myndighed med kontrol af oplysninger og tal, der skønnes nødvendige for undersøgelsen, kunne dette i alvorlig grad underminere undersøgelsesprocessen. GOC blev desuden gjort opmærksom på konsekvenserne af grundforordningens artikel 28.
(59)
Under kontrolbesøget i det kinesiske handelsministerium i Beijing bestræbte Kommissionen sig på at verificere de fremsendte oplysninger ud fra det bevismateriale, der var blevet brugt til at udarbejde GOC's besvarelse, i henhold til grundforordningens artikel 11 og 26. Kommissionen konkluderede i den forbindelse foreløbigt, at der på grund af manglende oplysninger og bevismateriale ikke kunne foretages en korrekt verificering af spørgeskemabesvarelsen. Desuden var visse oplysninger slet ikke blev indsendt, selv om der specifikt blev anmodet herom, og visse spørgsmål var ikke blevet besvaret. GOC er blevet gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejde, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6.
(60)
GOC påstod, at den undersøgende myndighed i rimeligt omfang skal afgøre, hvilke oplysninger der er nødvendige, således at der ikke bliver tale om misbrug af reglerne. Det blev påstået, at selv om oplysningerne ikke skønnes ideelle i alle henseender, skal der ikke ses bort fra dem. Ud fra ovenstående argumenter påstod GOC, at man samarbejdede efter bedste evne og havde indsendt en fuldstændig spørgeskemabesvarelse. Det blev endvidere påstået, at kontrolbesøget var dårligt planlagt, da det ikke af brevet forud for kontrolbesøget fremgik, hvad der skulle verificeres, og at Kommissionen ikke gennemførte specifikke kontrolbesøg hos hver enkelt myndighed. Det blev også påstået, at Kommissionen påførte GOC en urimelig byrde og anmodede om irrelevante og unødvendige oplysninger.
(61)
Hvad angår tidsplanen for kontrolbesøget, erindrer Kommissionen, at GOC accepterede tidsplanen og stedet for kontrolbesøget. Drøftelserne om tidsplanen for kontrolbesøget fandt faktisk sted i august 2010. Kommissionen foreslog oprindeligt, at kontrolbesøget skulle finde sted i den første uge af oktober 2010 og ændrede efterfølgende sit forslag to gange efter anmodning fra Kina, først til anden uge af oktober 2010 og endelig til tredje uge af oktober 2010. Der er således ikke grundlag for at fremsætte påstande om tidsplanen for kontrolbesøgene, idet Kommissionen gjorde sit yderste for at tilpasse sig alle behørigt begrundede anmodninger fra GOC. Hvad angår de ønskede oplysninger, skal det bemærkes, at GOC aldrig har anfægtet spørgeskemaets format eller den måde, hvorpå der blev anmodet om oplysningerne. Det kinesiske handelsministerium indsendte en spørgeskemabesvarelse og en række efterfølgende bemærkninger på vegne af GOC. Kommissionen anmodede om de oplysninger, der skønnes nødvendige med henblik på at nå frem til repræsentative resultater, og var konsekvent i sine anmodninger, idet den anmodede om de samme tal og oplysninger i hele undersøgelsesprocessen og anmodede GOC om at gøre rede for de indsendte oplysninger og betydningen af disse oplysninger for de undersøgte ordninger.
4.2. SÆRORDNINGER
(62)
På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at en offentlig myndighed yder subsidier:
I)
Begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir
II)
Indkomstskatteordninger
-
Skattemæssig særbehandling af virksomheder, der anerkendes som virksomheder med højteknologi eller ny teknologi
-
Skattemæssig særbehandling inden for forskning og udvikling
-
Skattefritagelse af dividende mellem kvalificerede kinesiske virksomheder
III)
Ordninger vedrørende indirekte skat og importtold
-
Fritagelse for moms og told på import af udstyr
-
Momsnedslag for udstyr produceret på hjemmemarkedet
-
Skatter og afgifter vedrørende byvedligeholdelse, byggeri og uddannelse for virksomheder med udenlandsk kapital
IV)
Tilskudsordninger
-
Kendte mærker
-
Særmidler til fremme af udenlandske investeringsprojekter
-
Antidumpingbistand
-
Shouguang-støtteordning til fornyelse af teknologi
-
Suzhou-industriparks fond for intellektuelle ejendomsrettigheder
-
Tilskud fra fonden for højteknologisk udvikling
-
Belønning fra Suzhou industripark for at opretholde væksten
-
Særlig fond for behandling af vandforurening i Taihu-søen i Jiangsu-provinsen
-
Særlige midler til energibesparelser i Suzhou industripark
-
Særlig fond for reduktion af den samlede emission hos de største forurenere i Suzhou kommune
-
Tilskud til vandbesparelse og reduktion af emissioner
-
Miljøbeskyttelsestilskud fra Suzhou miljøbeskyttelseskontor
-
Energibesparelsestilskud i Shouguang
V)
Statslig levering af varer eller tjenesteydelser mod utilstrækkeligt vederlag (»LTAR«)
-
Indrømmelse af brugsrettigheder til jord
-
Levering af kemikalier til papirfremstilling
-
Levering af elektricitet.
4.2.1. BEGUNSTIGEDE LÅNEORDNINGER TIL SEKTOREN FOR COATED FINPAPIR
a) Indledning
(63)
Det påstås, at de kinesiske producenter af den pågældende vare har fordel af lån til lave renter fra politisk styrede banker og statsejede forretningsbanker i henhold til GOC's politik om at yde finansiel bistand med henblik på at fremme og støtte væksten og udviklingen i Kinas papirindustri. Det fremgår af femårsplanen og erhvervspolitikken, at banksektoren havde ydet begunstigede låneordninger til papirindustrien.
b) Brug af foreliggende oplysninger
(64)
Ud fra de foreliggende oplysninger i klagen søgte Kommissionen at undersøge banken, der lånte til industrien for coated papir. Det blev derfor fundet nødvendigt at anmode GOC om i sin spørgeskemabesvarelse og efterfølgende bemærkninger at inkludere specifikke oplysninger og tal om en række statslige planer og projekter, som skal fremme og støtte udviklingen i Kinas papirsektor. Der er tale om følgende planer og projekter:
-
Kinas 10. femårsplan for civiløkonomisk og social udvikling (»Den tiende femårsplan«)
-
Den 10. femårsplan for papirindustrien (»papirindustriens plan«)
-
Den 10. femårsplan og særlige plan 2010 for et nationalt skovbrugs- og papirfremstillingsintegrationsprojekt (»integrationsprojektet«)
-
Beslutning nr. 40 fra statsrådet om udarbejdelse og gennemførelse af »midlertidige bestemmelser om fremme af tilpasning af den industrielle struktur« (»beslutning nr. 40«)
-
Katalog om tilpasning af industristrukturen (»kataloget«)
-
Retningslinjer til den 11. femårsplan for national økonomisk og social udvikling (2006-2010) (»11. femårsplan«)
-
Statsrådets cirkulære om gennemførelse af de vigtigste mål for den »11. femårsplan« og opgavefordelingen (»gennemførelsescirkulære til den 11. femårsplan«)
-
Udviklingspolitikken 2007 for papirindustrien (»2007-planen for papirindustrien«)
-
Udviklingsplanen for Guandong
-
Den 11. femårsplan for Zhanjiang City
-
Den 11. femårsplan for Jining byråd.
(65)
GOC fremsendte kun delvis de ønskede oplysninger om planerne. Kun to af planerne blev fremlagt til fulde, dvs. i en kinesisk udgave med en engelsk oversættelse (beslutning nr. 40 og Katalog om tilpasning af industristrukturen). For de tre regionale planer, som Kommissionen oprindeligt anmodede om, påstod de kinesiske myndigheder, at de ikke var relevante, idet de samarbejdsvillige eksporterende producenter ikke er beliggende i disse regioner. De blev derfor ikke fremlagt. Kommissionen accepterede dette, men anmodede om udviklingsplanerne for de områder (regioner, provinser, byer), hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret. GOC fremlagde kinesiske udgaver af den 11. femårsplan for Jiangsu-provinsen og den 11. femårsplan for Shandong-provinsen, men overhovedet ingen oversættelse, end ikke en oversættelse af indholdsfortegnelsen. Hvad angår de to planer, der ikke blev fremlagt, påstod GOC, at de omfattede perioden mellem 2000 og 2005 og altså var uden betydning. Kommissionen accepterede dette. De resterende planer blev udelukkende fremlagt på kinesisk (integrationsprojektet, den 11. femårsplan, gennemførelsescirkulæret til den 11. femårsplan, papirindustriens plan for 2007) med en engelsk oversættelse af indholdsfortegnelsen. GOC påstod, at Kommissionens anmodninger var for byrdefulde, at de kun havde begrænsede ressourcer til rådighed og derfor ikke kunne oversætte teksterne.
(66)
Hvad angår ovenstående, skal det bemærkes, at Kommissionen anmodede om oplysninger, der skønnedes nødvendige for undersøgelsen, idet ovennævnte dokumenter fremgik af klagen. Desuden understregede Kommissionen gentagne gange, at de ønskede dokumenter skulle fremlægges på engelsk. Det er nødvendigt for denne type vigtige dokumenter, da det på grundlag af indholdsfortegnelsen alene ikke var muligt at afgøre, hvilke dele af dokumenterne der var relevante for undersøgelsen. Desuden var de planer, der blev fremlagt på kinesisk, ikke af overvældende omfang, og tilsyneladende kan udgaver på engelsk af den relevante dokumentation indhentes enten fra uafhængige kilder (advokatfirmaer med speciale i kinesisk lovgivning) eller fra antisubsidieundersøgelser, som blev gennemført i Kina af de amerikanske myndigheder.
(67)
Kommissionen kunne derfor kun kontrollere følgende dokumenter: Beslutning nr. 40, kataloget og papirindustriens plan for 2007, som indgik i klagen i en engelsk udgave og ligeledes blev fremlagt af en eksporterende producent.
(68)
For at undersøge, i hvilket omfang staten griber ind på det finansielle marked i Kina, og opnå det nødvendige overblik over finanssektoren i Kina anmodede Kommissionen om oplysninger med procentangivelser af statsligt ejerskab i de finansielle institutioner og om oplysninger vedrørende statsejede bankers udlån i beløb og i procent. GOC påstod, at de ikke havde fortegnelser over bankernes aktionærsammensætning, selv om det af artikel 61 i loven om forretningsbanker [2003] nr. 13 fremgår, at bankerne indberetter disse tal til banktilsynsmyndigheden under statsrådet og til den kinesiske nationalbank (People's Bank of China). Hvad angår de statsejede bankers udlån i beløb/procent, bekræftede GOC, at man ikke kunne fremlægge disse tal, selv om der fandtes fortegnelser herover. Kommissionen lettede yderligere arbejdet for GOC ved at begrænse anmodningen om oplysninger vedrørende procentangivelsen af statsligt ejerskab til kun at gælde finansielle institutioner, som man vidste havde ydet lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter. GOC fremlagde dog alligevel ingen relevante tal om dette begrænsede segment af finansielle institutioner i Kina.
(69)
For at undersøge de kinesiske bankers udlånspolitik (altså hvilke metoder, der anvendes til fastsættelse af rentesatser til lån, vurdering af lån mv.) blev GOC bedt om at fremlægge oplysninger vedrørende politikken hos de relevante myndigheder, nemlig den kinesiske nationalbank og banktilsynet. GOC fremlagde ingen relevante oplysninger om udlånspolitikken. Der blev ikke fremlagt dokumenter, forordninger eller retningslinjer fra den kinesiske nationalbank til banksektoren, som kunne uddybe den kinesiske nationalbanks rolle i forbindelse med rentefastsættelsen og i banksektoren som helhed. Der blev desuden ikke, selv om Kommissionen specifikt anmodede herom, givet uddybende forklaringer vedrørende anvendelsen af lov om forretningsbanker [2003] nr. 13, navnlig artikel 34, 38 og 39, som indeholder de grundlæggende regler vedrørende forretningsbankernes udlån og øvrige aktiviteter
(70)
For at undersøge udlånspolitikken i de kinesiske banker, der i UP ydede lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, anmodede Kommissionen GOC om at arrangere møder med de specifikke banker, der havde ydet lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter med henblik på at kontrollere oplysningerne vedrørende begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir i Kina. GOC påstod, at man ikke kunne gribe ind i de statsejede bankers organisation og arrangere sådanne møder. Der blev således ikke indhentet dokumentation om, hvorvidt og hvordan disse banker vurderer kreditrisikoen i forbindelse med udlån.
(71)
GOC blev gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejde, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6. I betragtning af dette manglende samarbejde har det ud over relevante kinesiske regeringsdokumenter indgivet af andre parter også været nødvendigt at benytte oplysninger fra sekundære kilder, herunder klagen og offentligt tilgængelige oplysninger fra internettet. GOC anfægtede brugen af de foreliggende faktiske oplysninger, men fremlagde ingen ny dokumentation.
(72)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter blev også bedt om at arrangere møder med de specifikke banker, der har ydet lån til dem i UP, med henblik på at kontrollere oplysningerne vedrørende begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir i Kina. Disse møder fandt dog ikke sted. De samarbejdsvillige eksporterende producenter videresendte Kommissionens gentagne anmodninger om disse møder, men de pågældende banker afslog at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen. De samarbejdsvillige eksporterende producenter blev gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejde, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6. I betragtning af dette manglende samarbejde blev det fundet nødvendigt at basere eventuelle konklusioner vedrørende bankernes udlån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter på de foreliggende faktiske oplysninger. De samarbejdsvillige eksporterende producenter anfægtede brugen af de foreliggende faktiske oplysninger, men fremlagde ingen yderligere dokumentation.
(73)
En kinesisk eksporterende producent blev anmodet om at fremlægge specifikke oplysninger vedrørende en særlig gældsomlægningsaftale med tre kinesiske banker. Førnævnte eksporterende producent nægtede at fremlægge de nødvendige oplysninger. Det var derfor ikke muligt at verificere den relevante overordnede aftale og dertil hørende låneaftaler eller de specifikke punkter såsom lånets varighed, tidsplanen for tilbagebetaling af lånet og rentesatsen. Den samarbejdsvillige eksporterende producent blev gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejde, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6. I betragtning af dette manglende samarbejde blev det fundet nødvendigt at basere eventuelle konklusioner vedrørende bankernes pågældende lån til den nævnte producent på de foreliggende faktiske oplysninger. Den samarbejdsvillige eksporterende producent anfægtede brugen af de foreliggende faktiske oplysninger, men fremlagde ingen yderligere dokumentation.
c) Resultaterne af undersøgelsen
i) Statslig indgriben i banksektoren vedrørende en begunstiget låneordning
- De statslige planers rolle
(74)
Undersøgelsen fastslog, at der findes særlige politiske planer for papirindustrien. Det fremgår af disse planer, at de statslige myndigheder nøje overvåger papirindustriens resultater og gennemfører særlige politikker (f.eks. gennemførelsesdekreter) med henblik på efterlevelse af de politiske planer. Undersøgelsen fastslog desuden, at de specifikke politiske planer indeholder bestemmelser om begunstigede låneordninger til papirindustrien.
(75)
Efter gennemgangen af beslutning nr. 40 og det særlige afsnit om finansiering i 2007-planen for papirindustrien står det klart, at det kinesiske statslige plansystem giver bankerne ordre til at yde lån til papirindustrien.
(76)
Vedrørende beslutning nr. 40 skal det bemærkes, at den nævnte retsakt er beordret af statsrådet, altså det højeste administrative organ i Kina, og er dermed juridisk bindende for andre offentlige organer og erhvervsdrivende. I den opdeles de industrielle sektorer i »tilskyndede, restriktive og udelukkede projekter«. Retsakten indeholder industripolitiske retningslinjer, som sammen med kataloget viser, hvordan GOC opretholder en politik til fremme af og støtte for grupper af virksomheder eller industrier såsom papirindustrien, som i kataloget er anført som »tilskyndet industri«. Det skal bemærkes, at der er opført 26 erhvervsgrene under kategorien »tilskyndet«, som kun udgør en del af den kinesiske økonomi. Desuden er kun visse aktiviteter i disse 26 erhvervsgrene anført med status som »tilskyndet«. Det hedder desuden i beslutning nr. 40 i artikel 17, at »tilskyndede investeringsprojekter« har fordel af særlige privilegier og incitamenter (økonomisk støtte, fritagelse for importtold, momsfritagelse, skattefritagelse). Hvad angår »restriktive og udelukkede projekter« får de offentlige myndigheder med beslutning nr. 40 beføjelser til at gribe direkte ind og regulere markedet. I henhold artikel 18 og 19 skal den relevante myndighed nemlig afholde de finansielle institutioner fra at yde lån. Desuden skal statens prismyndighed ifølge disse artikler hæve elektricitetsprisen og pålægge elselskaberne at stoppe elforsyningen til »restriktive og udelukkede projekter«. Det fremgår tydeligt af ovenstående, at beslutning nr. 40 indeholder bindende regler for alle økonomiske institutioner i form af direktiver om fremme af og støtte til tilskyndede erhvervsgrene som f.eks. papirindustrien.
(77)
2007-planen for papirindustrien indeholder særlige betingelser, retningslinjer og mål for papirindustrien. Planen beskriver papirindustrien i Kina (altså antal virksomheder, produktion, forbrug og eksport, statistik om den type råvarer, der anvendes). I planen fastsættes politikker og mål for papirindustrien, hvad angår industrielt layout, brug af råmaterialer, brug af teknologi og udstyr, varestruktur og organisationsstruktur hos papirproducenterne. Teksten indeholder også industrielle »udvælgelseskriterier«, da den fastsætter specifikke krav til forholdet mellem aktiver/passiver i papirindustrien, fastsætter specifikke kreditvurderinger for papirindustrien og specifikke mål for stordriftsfordele, markedsandele, energi- og vandforbrug, som virksomhederne skal opfylde. Ifølge planen skal virksomhederne udarbejde udviklingsplaner på grundlag 2007-planen for papirindustrien. Desuden skal lokale provinser og regioner iflg. planen deltage i gennemførelsen af planen, mens et helt afsnit handler om »investering og finansiering« af papirindustrien. Det skal i den forbindelse bemærkes, at planen klart fastslår, at de finansielle institutioner ikke skal yde lån til projekter, som ikke opfylder kravene i planen. Kort sagt står det efter gennemgangen af teksten og den anvendte sprogbrug klart, at 2007-planen for papirindustrien er et specifikt statsligt instrument rettet mod at regulere papirindustrien i Kina og kun kan betragtes som et obligatorisk industripolitisk redskab, der konkret skal gennemføres af de relevante interesserede parter i Kina (statslige myndigheder, finansielle institutioner og producenter).
(78)
GOC påstod, at 2007-planen for papirindustrien skal betragtes som ikke-bindende retningslinjer. I samme forbindelse blev det desuden påstået, at ingen af regeringens planer og projekter er juridisk bindende, og at der derfor ikke kan indrømmes økonomiske bidrag eller fordele som led i disse planer og projekter. En simpel gennemlæsning af teksten i 2007-planen for papirindustrien og ovenstående særlige betingelser viser dog, at teksten ikke kan betragtes som ikke-bindende retningslinjer. Det skal i den forbindelse bemærkes, at det i 2007-planen for papirindustrien bl.a. hedder, at politikken for industriel udvikling udarbejdes på grundlag af kravene om at fuldende reformen af den socialistiske markedsøkonomi og de dermed forbundne love og regelsæt med henblik på at skabe en rimelig markedsstruktur og et godt miljø for udvikling, løse eksisterende problemer i udviklingen af papirindustrien og lede en sund udvikling i industrien. Hvad angår de resterende planer og projekter under betragtning 64, skal det bemærkes, at mindst én henviser til et gennemførelsescirkulære til den 11. femårsplan. Det er svært at forstå, hvordan et angiveligt ikke-bindende dokument (en regeringsplan) kan have en juridisk bindende gennemførelsesretsakt (i dette tilfælde et cirkulære fra statsrådet).
(79)
Det hedder desuden i artikel 34 i lov om forretningsbanker [2003] nr. 13, at bankerne baserer deres udlånsvirksomhed på nationaløkonomien og den sociale udviklings behov og som led i den statslige industripolitik. I det foreliggende tilfælde er den relevante statslige industripolitik 2007-planen for papirindustrien. Det er derfor logisk at konkludere, at de statsejede forretningsbanker yder lån til producenter af coated finpapir i henhold til regeringens instrukser.
(80)
Det blev også undersøgt, hvilken rolle kommissionen for national udvikling og reform har haft. GOC påstod, at kommissionen for nationale udvikling og reform er et agentur under statsrådet, som koordinerer den makroøkonomiske politik og forvalter regeringens investeringer. Denne statslige myndighed har bl.a. udarbejdet 2007-planen for papirindustrien. Der blev ikke fremlagt tilgængelige oplysninger, selv om der blev anmodet herom, vedrørende de juridiske rammer, inden for hvilke kommissionen for national udvikling og reform blev oprettet og opererer, altså om kommissionens status. Den kinesiske regerings eneste forklaring var, at statsrådet, som er det højeste regeringsmæssige administrationsorgan, giver instrukser, som kommissionen for national udvikling og reform skal følge, og at disse oplysninger under alle omstændigheder er irrelevante for undersøgelsen. Dette argument kan ikke godtages. Vedtægterne for den myndighed, der udarbejder regeringsplaner, betragtes som relevante for undersøgelsen ud fra den betragtning, at regeringens planer og projekter undersøges som led i disse procedurer. Kommissionen undersøgte også, hvorfor kommissionen for national udvikling og reform på permanent basis indhenter detaljerede oplysninger fra virksomhederne. GOC forklarede, at oplysningerne også kunne indhentes via erhvervssammenslutninger og andre offentlige kilder. En sådan systematisk indsamling af virksomhedsrelaterede oplysninger, som anvendes i regeringens planer og projekter, viser, at disse planer og projekter betragtes som et vigtigt element i statens industripolitik.
(81)
Det fremgår af det ovenstående, at de finansielle institutioners beslutninger vedrørende papirindustrien skal træffes under hensyntagen til behovet for at opfylde målene i de relevante politiske planer. Virksomheder, der ifølge disse specifikke politiske planer har status af »tilskyndede industrier«, betragtes som havende høj kreditvurdering, hvilket har direkte konsekvenser for vurderingen af det kinesiske finanssystems kreditværdighed. Efter gennemgangen af det særlige afsnit om finansiering i 2007-planen for papirindustrien og en kreditvurdering, som blev fremlagt af en samarbejdsvillig eksporterende producent, står det desuden klart, at det kinesiske plansystem giver bankerne instrukser om at yde lån til papirindustrien, og virksomhederne betragtes som havende høj kreditvurdering, idet de er berettigede til at indgå i specifikke politiske planer. Det er relevant at bemærke, at den kreditvurdering, som blev erhvervet under undersøgelsen, skaber en direkte forbindelse mellem virksomhedens positive fremtidsperspektiver og tilstedeværelsen af de politiske planer for papirindustrien og opfyldelsen af målsætningerne heri. Der er ligeledes bevis for, at de statslige myndigheder overvåger virksomhedernes resultater, idet de hvert år undersøger deres erhvervslicenser og derved opbevarer finansielle og resultatmæssige statistikker. Desuden er der i oplysningerne indsendt af de samarbejdsvillige eksporterende producenter bevis for, at den kinesiske nationalbank i tråd med bestemmelserne i artikel 9 i forordningen om registrering og høring af banker, overvåger virksomhedernes lånesituation i forbindelse med den årlige gennemgang af de lån, som virksomhederne gør brug af hvert år.
(82)
Ovenstående kendsgerninger beviser forbindelsen mellem de specifikke politiske planer og finansieringen i papirindustrien.
- Statslig indgriben i banksektoren
(83)
Undersøgelsen fastslog, hvad angår de samarbejdsvillige eksporterende producenter, at to af dem i de fleste tilfælde automatisk blev indrømmet den lavest mulige rentesats inden for den kinesiske nationalbanks rammer, mens to andre samarbejdsvillige eksporterende producenter blev indrømmet en væsentlig omlægning af deres lån i 2008. De kinesiske statsejede banker tilbagekøbte alle lån i udenlandske banker, og låneomlægningen affødte ikke en væsentlig risikopræmie over den kinesiske nationalbanks referencerentesats.
(84)
Undersøgelsen har desuden fastslået, at det kinesiske finansmarked er kendetegnet ved statslig indgriben, idet de fleste større banker er statsejede. De kinesiske myndigheder har kun fremlagt meget begrænsede oplysninger om aktiebeholdning/ejerskab af bankerne i Kina. Kommissionen har dog, jf. nedenfor, samlet alle tilgængelige oplysninger med henblik på at træffe repræsentative konklusioner. I forbindelse med analysen af, hvorvidt bankerne har eller udøver offentlige beføjelser, søgte Kommissionen også oplysninger om ikke blot statsligt ejerskab af bankerne, men også andre kendetegn såsom statslig tilstedeværelse i bestyrelsen, statslig kontrol over aktiviteterne, varetagelse af statslige politikker eller interesser, og hvorvidt disse enheder blev oprettet ved lov.
(85)
Ud fra de tilgængelige oplysninger blev det konkluderet, at de statsejede banker i Kina har den største markedsandel og er dominerende aktører på finansmarkedet i Kina. Ifølge Deutsche Bank Research fra 2006 udgør de statsejede bankers andel over to tredjedele af det kinesiske marked. I WTO's undersøgelse af Kinas handelspolitik hed det i samme forbindelse, at den store andel af statsejede banker er et andet stort problem i finanssektoren i Kina (5). Det skal bemærkes, at de fire store statsejede banker (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank og Industrial and Commercial Bank) tilsyneladende udgør over halvdelen af den kinesiske banksektor. Politisk styrede banker og andre statsejede banker er mere end 50 % statsejede. Kommissionen søgte desuden oplysninger om strukturen i den statslige kontrol af disse kinesiske banker og varetagelsen af statslige politikker eller interesser vedrørende papirindustrien (dvs. bestyrelsen, aktionærbestyrelsen, referater fra aktionær/bestyrelsesmøder, aktionærernes/bestyrelsesmedlemmernes nationalitet, udlånspolitik og risikovurdering i forbindelse med lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter). Hverken GOC eller bankerne fremlagde dog disse oplysninger. De henviste blot gentagne gange til oplysningerne i bankernes årsrapporter, som de havde fremlagt. Oplysningerne i bankernes årsrapporter indeholdt ikke (og kan ikke indeholde) de ønskede detaljerede oplysninger.
Kommissionen måtte derfor gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger. Den konkluderede ud fra de tilgængelige oplysninger og tal, at disse banker er under statens kontrol og udøver statslige beføjelser på en sådan måde, at de kan henføres til staten. De tal, der blev lagt til grund for ovenstående konklusioner, er udledt af oplysninger indsendt af GOC, årsberetninger fra kinesiske banker, der enten blev indsendt af GOC eller var offentligt tilgængelige, oplysninger fra Deutsche Bank Research om Kinas banksektor fra 2006, oplysninger indsendt af de samarbejdsvillige eksporterende producenter og oplysninger, som er indeholdt i klagen. Uafhængige kilder vurderer, at de udenlandske banker udgør en mindre del af den kinesiske banksektor og dermed spiller en ubetydelig rolle i udlånsaktiviteten, og relevante oplysninger antyder, at deres andel kan være så beskeden som 1 % af det kinesiske marked (6). Relevante offentligt tilgængelige oplysninger bekræfter også, at de kinesiske banker, og især de store forretningsbanker, stadig er afhængige af statsejede aktionærer og regeringen, hvad angår forhøjelse af egenkapitalen, når kapitalgrundlaget er utilstrækkeligt som følge af en kreditudvidelse (7). De banker, der ydede lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, er overvejende statsejede banker. Ud fra de foreliggende oplysninger blev det nemlig konstateret, at mindst 13 ud af de 19 indberettede banker er statsejede banker, herunder to politisk styrede banker (Export-Import Bank of China, the China Development Bank) og de største forretningsbanker i Kina såsom Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank og Industrial and Commercial Bank of China.
Hvad angår de resterende statsejede banker, anmodede Kommissionen om de samme oplysninger som ovenfor vedrørende statslig kontrol og varetagelse af statslige politikker eller interesser i forbindelse med papirindustrien. Igen blev der ikke fremlagt detaljerede oplysninger bortset fra en gentagen påstand om at finde oplysningerne i de relevante årsrapporter fra bankerne, som for hovedparten kun blev fremlagt på kinesisk uden oversættelse til engelsk. Oplysningerne i bankernes årsrapporter kan dog ikke indeholde de ønskede detaljerede oplysninger. Hvad angår de politisk styrede banker fastslog undersøgelsen, at der ikke findes klare regler for deres rolle og deres forhold til staten. Ifølge GOC's udtalelser under kontrolbesøget støttede de politisk styrede banker imidlertid tilsyneladende de statslige politikker i Kina og opererer ikke med fortjeneste for øje. Ovenstående konklusioner bekræfter, at de fire banker er under statens kontrol og udøver statslige beføjelser på en sådan måde, at de kan henføres til staten.
(86)
Kommissionen søgte endvidere at undersøge forskellen mellem politisk styrede banker (iflg. de foreliggende oplysninger er der tale om the Export-Import Bank of China, the China Development Bank og the Agricultural Development Bank of China) og statsejede forretningsbanker. Kommissionen anmodede om uddybninger vedrørende de to former for finansielle institutioner. GOC påstod, at der for politisk styrede banker ikke findes nedfældede retsregler, der regulerer denne sektor, idet regeringen er i færd med at udarbejde en lov om politisk styrede banker. Det blev endvidere påstået, at en politisk styret bank (nemlig China Development Bank) ikke skulle betragtes som en politisk styret bank, idet den er blevet et aktieselskab og befinder sig i en overgangsperiode. De fremlagte oplysninger bekræfter, at politisk styrede banker behandles anderledes end statsejede forretningsbanker. Selv om der mangler regler for de politisk styrede banker eller for, hvordan disse banker optræder på det kinesiske finansmarked, fremgår det udtrykkeligt af cirkulærer fra den kinesiske nationalbank, at politisk styrede banker har en særlig status i forhold til statsejede forretningsbanker. Hvad angår China Development Bank's status, ejer den kinesiske stat (via det kinesiske finansministerium) over 50 % af bankens aktier, og bankens overgang til et aktieselskab ændrer således intet i forhold til den statslige kontrol.
(87)
Et andet forhold, der skaber fordrejninger på det kinesiske finansmarked, er den kinesiske nationalbanks rolle i forbindelse med fastsættelsen af særlige begrænsninger for rentefastsættelse og renteudsving. Undersøgelsen fastslog nemlig, at Kinas nationalbank har særlige regler for, hvordan renterne svinger i Kina. Ifølge de tilgængelige oplysninger er disse regler fastsat i den kinesiske nationalbanks Circular on the Issues about the Adjusting Interest Rates on Deposits and Loans-Yinfa (2004) No 251 (»Cirkulære 251«). De finansielle institutioner anmodes om at indrømme rentesatser inden for et vist interval i forhold til den kinesiske nationalbanks referencerentesats. For lån fra forretningsbanker og politisk styrede banker, der forvaltes kommercielt, er der ingen øvre intervalgrænse, men kun en nedre intervalgrænse. For kreditkooperativer i byerne og i landområder er der både øvre og nedre intervalgrænser. For begunstigede lån og lån, for hvilke statsrådet har fastsat særlige regler, kan rentesatserne ikke bevæge sig opad. Kommissionen anmodede GOC om at uddybe definitionen og ordlyden i Cirkulære 251 og i den tidligere lovgivning (Circular of PBOC concerning expansion of Financial Institution's Loan Interest Rate Float Range - YinFa [2003] No. 250). GOC forklarede, at disse cirkulærer indgår i den nye udbredelse af rentesatserne i Kina, men gav ingen yderligere forklaringer. GOC blev også bedt om at definere begunstigede lån og andre lån, som er fastsat af statsrådet.
GOC påstod, at ordlyden i den pågældende kinesiske tekst vedrører en formodning om andre lån, som er fastsat af statsrådet. GOC fremkom ikke med andre forklaringer eller anden dokumentation for, hvorfor begunstigede lån er defineret i den kinesiske lovgivning. Vedrørende den anden type lån er det, selv om man godtager GOC's argumenter, stadig uklart, hvorfor den lovgivende myndighed så sig nødsaget til at indføre muligheden for andre lån, som er fastsat af statsrådet. Kommissionen anmodede også om uddybninger vedrørende politiske styrede lån, som forvaltes kommercielt, i henhold til Cirkulære 251. GOC uddybede ikke dette spørgsmål og fremsendte ingen dokumentation. GOC blev desuden anmodet om at fremlægge opdateringer eller efterfølgende lovgivning vedrørende førnævnte cirkulærer angående forretningsbankers og politisk styrede bankers lånepolitik, men disse oplysninger blev ikke fremlagt.
(88)
Endelig skal det bemærkes, at GOC ikke fremlagde andre tal eller statistikker vedrørende strukturen i det kinesiske banksystem.
(89)
Ud fra ovenstående oplysninger i betragtning 74-88 og i betragtning af den manglende kinesiske samarbejdsvilje (og i lyset af konklusionerne i betragtning 90) konkluderer Kommissionen, at finansmarkedet i Kina fordrejes af statslig indgriben, og de ikke statsejede bankers og andre finansielle institutioners rentesatser vil sandsynligvis blive tilpasset de statslige rentesatser. De ikke statsejede bankers og andre finansielle institutioners rentesatser kan derfor ikke betragtes som egnede kommercielle referencerenter, når det skal afgøres, om de statslige lån medfører en fordel.
ii) Finansielt bidrag
(90)
Ud fra det samlede bevismateriale blev det desuden konkluderet, at langt hovedparten af lånene til de to samarbejdsvillige producenter blev givet af politisk styrede eller andre statsejede banker, der betragtes som offentlige organer som følge af deres nære relationer med staten. De er mere end 50 % statsejede og betragtes altså som værende under statens kontrol. Der er desuden supplerende bevis for, at disse banker udøver statslige beføjelser, hvilket fremgår af betragtning 65, idet der er tydelig statslig indgriben (den kinesiske nationalbank) i forretningsbankernes beslutninger vedrørende rentesatser til lån, som ydes til kinesiske virksomheder, mens andre virksomheder, jf. betragtning 83, nærmest automatisk blev indrømmet den lavest mulige rentesats inden for de rammer, som staten har fastsat. Under disse omstændigheder kontrolleres disse enheders lånepraksis direkte af staten. Det forhold, at bankerne udøver statslige beføjelser, bekræftes også af forholdet mellem 2007-planen for papirindustrien, beslutning nr. 40 og artikel 34 i loven om forretningsbanker og opfyldelsen af regeringens industripolitik (jf. betragtning 74-81). Der foreligger også en del indirekte beviser, der støttes af objektive studier og rapporter, for at staten i vidt omfang stadig griber ind i det kinesiske finanssystem (jf. betragtning 312). Endelig fremlagde Kina ikke oplysninger, der kunne have givet en bedre forståelse af forholdet mellem de statsejede banker og staten (jf. betragtning 68-70 og 84-86). Kommissionen konkluderer således, at der i forbindelse med lån fra politisk styrede ellers statsejede banker ydes et finansielt bidrag til producenter af coated finpapir i form af en direkte overførsel af midler fra staten, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i).
iii) Fordele
(91)
Der indrømmes en fordel, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2 og artikel 6, litra b), i de tilfælde, hvor de statslige lån indrømmes på mere favorable betingelser end modtageren normalt ville kunne opnå på markedet. Det er konstateret, at de ikke statslige lån i Kina ikke er en egnet markedsreference, og derfor er denne blevet beregnet ud fra den metoden i betragtning 96-102 nedenfor.
iv) Specificitet
(92)
GOC blev bedt om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 28. Det skal bemærkes, at det af artikel 28, stk. 6, fremgår, at »Er en berørt part ikke rede til at samarbejde i fornødent omfang, således at relevante oplysninger holdes tilbage, kan en sådan situation føre til et resultat, som er mindre gunstigt for denne part, end hvis den pågældende havde udvist samarbejdsvilje«. De faktiske oplysninger, der blev taget i betragtning, er:
-
Klagerens beviser for specificitet.
-
Undersøgelsens resultater (se betragtning 77 og 78), som viser, at der kanaliseres specifikke subsidier til papirindustrien ved hjælp af en specifik sektorplan, nemlig planen for papirindustrien.
-
Beviser (se betragtning 76) for, at papirindustrien er en »tilskyndet industri« (beslutning nr. 40).
-
Bestemmelserne i artikel 34 i lov om forretningsbanker [2003] nr. 13 (jf. betragtning 79), hvoraf det fremgår, at forretningsbanker baserer deres udlånsvirksomhed på nationaløkonomien og den sociale udviklings behov og i tråd med den statslige industripolitik, altså i dette tilfælde planen for papirindustrien.
-
Konklusionerne (i betragtning 81) om, at det kinesiske statslige plansystem giver bankerne ordre om at yde lån til papirindustrien, og virksomhederne betragtes som værende af høj kreditvurdering, idet de er berettigede til at indgå i specifikke politiske planer.
(93)
Ud fra ovenstående, og da GOC ikke samarbejdede, indikerer de foreliggende faktiske oplysninger, at der ikke er generel adgang til de subsidier, der indrømmes papirindustrien, og at de derfor er specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). I lyset af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
d) Konklusion
(94)
I overensstemmelse hermed bør finansieringen af papirindustrien betragtes som et subsidie.
(95)
Da der er tale om et finansielt bidrag, en fordel for eksporterende producenter og specificitet, bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(96)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Ifølge grundforordningens artikel 6, litra b), betragtes den fordel, modtageren har opnået, som forskellen mellem det beløb, som den virksomhed, der modtager lånet, betaler for statslånet, og det beløb, som den pågældende virksomhed måtte betale for et tilsvarende lån på markedsvilkår, som den faktisk kunne opnå på markedet.
(97)
Da de kinesiske bankers udlån afspejler væsentlig statslig indgriben i banksektoren og ikke afspejler rentesatserne på et fungerende marked, blev der beregnet en egnet markedsreference ud fra metoden nedenfor. Som følge af GOC's manglende samarbejdsvilje har Kommissionen endvidere måttet gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at beregne en egnet referencerentesats.
(98)
Ved beregning af en passende reference betragtes det som rimeligt at anvende de kinesiske rentesatser, som justeres til at afspejle normal markedsrisiko. I tilfælde, hvor eksportørernes situation er etableret på et fordrejet marked og der ikke foreligger pålidelige oplysninger fra de kinesiske banker om risikomåling og etablering af kreditvurderinger, betragtes det som nødvendigt ikke at tage de kinesiske eksportørers kreditværdighed for pålydende, men derimod at anvende en forhøjelse for at afspejle det fordrejede kinesiske markeds potentielle indvirkning på deres økonomiske situation.
(99)
Hvad angår ovenstående, blev både GOC og de samarbejdsvillige eksporterende producenter, jf. betragtning 68-72, anmodet om at fremlægge oplysninger om de kinesiske bankers udlånspolitik og om, hvordan lånene blev indrømmet de eksporterende producenter. Parterne fremlagde ikke disse oplysninger til trods for gentagne anmodninger herom. I lyset af den manglende samarbejdsvilje, de foreliggende faktiske oplysninger og i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 6, skønnes det korrekt at antage, at alle virksomheder i Kina kun tildeles den højeste grad af »Non-investment grade« obligationer (BB hos Bloomberg), og at anvende den egnede præmie, der forventes på obligationer udstedt af virksomheder med denne rating, på den kinesiske nationalbanks almindelige udlånssats. For lån modtaget i udenlandsk valuta anvender Kommissionen den relevante præmie, der forventes på obligationer udstedt af virksomheder med denne rating, på den almindelige udlånssats, der anføres i de relevante kinesiske lånekontrakter (Libor-renten). Da GOC slet ikke samarbejdede med at fremlægge oplysninger om eller give adgang til statsejede banker, findes det hensigtsmæssigt i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 6, at anvende en BB-kreditvurdering (non-investment grade-speculative) ud fra de foreliggende faktiske oplysninger.
(100)
De eksporterende producenters fordel blev beregnet ved at tage højde for renteforskellen udtrykt i procent og gange med den udestående gæld på lånet, dvs. ikke betalte renter i UP. Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning.
(101)
Som det fremgår af betragtning 73, nægtede en eksporterende producent at fremlægge en vigtig gældsomlægningsaftale. Det var derfor ikke muligt at verificere de grundlæggende oplysninger, som blev indberettet i forbindelse med lånene under denne aftale, såsom rentesats, lånets løbetid, tidsplan for tilbagebetaling mv. Den eksporterende producent kunne heller ikke bevise, at virksomheden tilbagebetalte hovedstolen på lånene under denne aftale. Disse lån blev i forbindelse med beregningen af fordele således betragtet som et subsidie og blev fordelt over UP sammen med de renter, der ikke blev betalt i UP, jf. betragtning 100 ovenfor.
(102)
Den subsidiesats, der er fastsat i forbindelse med denne ordning i undersøgelsesperioden, er 5,37 % for APP-virksomheder og 1,26 % for Chenming-virksomheder.
4.2.2. INDKOMSTSKATTEORDNINGER
- Skattemæssig særbehandling af virksomheder, der anerkendes som virksomheder med højteknologi og ny teknologi
(103)
Med denne ordning kan virksomheder, der godkendes til certifikatet for virksomheder med højteknologi og ny teknologi, få fordel af en nedsat indkomstskat på 15 % i forhold til den normale indkomstskat på 25 %.
a) Retsgrundlag
(104)
Ordningen har iflg. artikel 28 i Enterprise Income Tax Law of the PRC (nr. 63 meddelt den 16. marts 2007) og Administrative Measures for the determination of High and New Tech Enterprises form af en skattemæssig særbehandling. En meddelelse fra State Administration of Taxation on the Issues concerning Enterprise Income Tax Payment of High & New Technology Enterprises (Guo Shui Han [2008] No. 985) vedrører også denne ordning og indeholder supplerende oplysninger om gennemførelsen heraf.
b) Støtteberettigelse
(105)
Artikel 10 i Administrative Measures for the determination of High and New Tech Enterprises indeholder de kriterier, som virksomheden skal opfylde for at få fordel af denne ordning. Hvis virksomheden opfylder samtlige betingelser i artikel 10, skal den indsende en ansøgning til de relevante myndigheder i henhold til proceduren i artikel 11 i samme retsakt.
c) Praktisk gennemførelse
(106)
Virksomheder, der ønsker at ansøge om denne ordning, skal indsende en online-ansøgning til det lokale videnskabs- og teknologiagentur, som foretager en foreløbig behandling. Det lokale videnskabs- og teknologiagentur udarbejder derefter en henstilling til videnskabs- og teknologiagenturet for den pågældende provins. Inden certifikatet for virksomheder med højteknologi og ny teknologi udstedes, kan sidstnævnte også beslutte at gennemføre en undersøgelse hos ansøgeren.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(107)
3 samarbejdsvillige eksporterende producenter gjorde brug af subsidieordningen og opnåede fordele i UP. GOC fremlagde ingen administrative regler for ordningen, men de eksporterende producenter fremlagde de tilgængelige retsakter. Selv ud fra disse retsakter er det dog vanskeligt at få overblik over ansøgningsproceduren, som synes vag og uigennemskuelig.
e) Konklusion
(108)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(109)
GOC blev bedt om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(110)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte visse virksomheder og erhvervsgrene, der er klassificeret som tilskyndede, såsom virksomheder i sektoren for coated finpapir. I afsnit 4 i Enterprise Income Tax Law of the PRC (nr. 63 meddelt den 16. marts 2007) om indkomstskattebegunstigelse fremgår det af artikel 25, at staten indrømmer virksomhedsskattebegunstigelser til vigtige erhvervsgrene og projekter, der støttes og tilskyndes af staten. Efter Kommissionens opfattelse fastsætter statsrådet i beslutning nr. 40 (artikel 14) og i kataloget om tilpasning af industristrukturen de principper og den klassifikation, der lægges til grund for at betragte en virksomhed som tilskyndet. Der er desuden ingen objektive kriterier til at fastlægge støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(111)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(112)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, betragtes som beløbet af den samlede skat, der skal betales i henhold til normal skattesats, efter fradrag af det beløb, der blev betalt med den reducerede skattemæssige særbehandling. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(113)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 1,22 % for APP-gruppen og 0,58 % for Chenming-gruppen.
- Skattemæssig særbehandling inden for forskning og udvikling (FoU)
(114)
Denne ordning giver en fordel til alle virksomheder, som gennemfører forsknings- og udviklingsprojekter. Med denne ordning reduceres virksomhedens indkomstskat med et beløb svarende til 50 % af de faktiske udgifter til godkendte projekter.
a) Retsgrundlag
(115)
Ordningen har form af en skattemæssig særbehandling og fastsættes i artikel 30, stk. 1, i Enterprise Income Tax Law of the PRC (nr. 63 meddelt den 16. marts 2007), artikel 95 i Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law of the PRC, statsrådets dekret nr. 512, meddelt den 6. december 2007, og Guide to Key Fields (meddelelse nr. 6, 2007).
b) Støtteberettigelse
(116)
Denne ordning giver en fordel til virksomheder, som gennemfører forsknings- og udviklingsprojekter. Kun FoU-projekter fra virksomheder med ny teknologi og højteknologi, der modtager støtte fra staten, og projekter opført i Guide to Key Fields of High Tech Industrialization under den nuværende udviklingsprioritet, som blev meddelt af kommissionen for national udvikling og reform, er støtteberettigede under denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(117)
Virksomheder, der ønsker at ansøge om denne ordning, skal indsende detaljerede oplysninger om FoU-projekter til det lokale videnskabs- og teknologiagentur. Efter en gennemgang udsteder skattekontoret en meddelelse om godkendelse. Det beløb, der er underlagt selskabsskat, reduceres med et beløb svarende 50 % af de faktiske udgifter til godkendte projekter.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(118)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter gjorde brug af ordningen og opnåede fordele i UP. GOC fremlagde ingen administrative regler for ordningen, men de eksporterende producenter fremlagde de tilgængelige retsakter. Selv ud fra disse retsakter er det dog vanskeligt at få overblik over ansøgningsproceduren, som synes vag og uigennemskuelig.
e) Konklusion
(119)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(120)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(121)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte visse virksomheder og erhvervsgrene, der er klassificeret som tilskyndede, såsom virksomheder i sektoren for coated finpapir. Der er desuden ingen objektive kriterier til at begrænse støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør GOC's manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(122)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(123)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Denne fordel betragtes som beløbet af den samlede skat, der skal betales i henhold til normal skattesats, efter fradrag af det beløb, der blev betalt med reduktionen på 50 % af de faktiske udgifter til FoU for godkendte projekter. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(124)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,02 % for APP-gruppen og 0,05 % for Chenming-gruppen.
- Skattefritagelse af dividende mellem kvalificerede kinesiske virksomheder
(125)
Denne ordning vedrører virksomheder i Kina, som er aktionærer i andre virksomheder i Kina. Førstnævnte har ret til en skattefritagelse på indtægter for visse dividender udbetalt af sidstnævnte.
a) Retsgrundlag
(126)
Denne ordning har form af en skattemæssig særbehandling fastsat i artikel 26 i Enterprise Income Tax Law of the PRC og yderligere uddybet i artikel 83 i Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law of the PRC, statsrådets dekret nr. 512, meddelt den 6. december 2007.
b) Støtteberettigelse
(127)
Denne ordning giver en fordel til alle kinesiske virksomheder, som er aktionærer i andre kinesiske virksomheder.
c) Praktisk gennemførelse
(128)
Virksomhederne kan anvende denne ordning direkte gennem deres selvangivelse.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(129)
Af de samarbejdsvillige eksporterende producenters indkomstskatteopgørelser fremgår et beløb, som er undtaget fra indkomstskat. Beløbet omtales som dividender, bonusser og indtægter fra andre værdipapirinvesteringer for støtteberettigede indlændinge og virksomheder i henhold til betingelserne i tillæg 5 til selvangivelsen (årlig opgørelse over skattefordele). De pågældende virksomheder betalte ikke indkomstskat af disse beløb.
e) Konklusion
(130)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(131)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(132)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i Kina, der modtager dividende fra andre virksomheder i Kina i modsætning til virksomheder, der investerer i udenlandske virksomheder.
(133)
Da de ovennævnte skatteordninger under kapitel 4 i Enterprise Income Tax Law of the PRC udelukkende er forbeholdt vigtige erhvervsgrene og projekter, der modtager støtte eller tilskyndes af staten, jf. artikel 25, er denne ordning også specifik, idet den er forbeholdt visse virksomheder og erhvervsgrene, der er klassificeret som tilskyndede, såsom eksempelvis sektoren for coated finpapir. Efter Kommissionens opfattelse fastsætter statsrådet nemlig i beslutning nr. 40 (artikel 14) og i det vejledende katalog om industriel omlægning de principper og den klassifikation, der lægges til grund for at betragte en virksomhed som tilskyndet. Der er desuden i dette tilfælde ingen objektive kriterier til at begrænse støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør GOC's manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(134)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(135)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Denne fordel betragtes som beløbet af den samlede skat, der skal betales inklusiv dividende fra andre indenlandske virksomheder i Kina, efter fradrag af det beløb, der faktisk blev betalt med skattefritagelsen for dividende. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(136)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 1,34 % for APP-gruppen og 0,21 % for Chenming-gruppen.
4.2.3. ORDNINGER VEDRØRENDE INDIREKTE SKAT OG IMPORTTOLD
- Fritagelse for moms og told på import af udstyr
(137)
Denne ordning giver fordele i form af fritagelse fra moms og told på import af investeringsgoder til virksomheder med udenlandsk kapital (FIE'er) eller hjemlige virksomheder, som bliver indrømmet statens certifikat for tilskyndede projekter, som udstedes af GOC i henhold relevant lovgivning vedrørende investeringer, skat og told.
a) Retsgrundlag
(138)
Ordningen er baseret på en række juridiske bestemmelser, nemlig Circular of the State Council on Adjusting Tax Policies on Imported Equipment Nr. 37/1997, the Announcement of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation [2008] Nr. 43, the Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, Nr. 316 2006, af 22. februar 2006 og på the Catalogue on non-duty-exemptible articles for importation for either FIE's or domestic enterprises 2008.
b) Støtteberettigelse
(139)
Støtteberettigelsen er begrænset til ansøgere, enten FIE'er eller hjemlige virksomheder, som kan opnå statens certifikat for tilskyndede projekter.
c) Praktisk gennemførelse
(140)
I henhold til artikel I.1 i Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, Nr. 316 2006, af 22. februar 2006, er udenlandske investeringsprojekter, der opfylder kriterierne for projekter i den tilskyndede kategori i Catalogue of industries for Guiding Foreign Investment og the Catalogue of Priority Industries for Foreign Investment in Central-Western Region with technology transfer, fritaget for told og moms på udstyr importeret til egen brug inden for den samlede investering og teknologi, dele og komponenter og reservedele importeret sammen med udstyr i henhold til kontrakten; varer opført i Catalogue of Import Commodities under Foreign Investment Projects er ikke fritaget fra skat. Kommissionen for national udvikling og reform udsteder Projects Confirmation Letter (bekræftelsesbrev) til udenlandske investeringsprojekter i tilskyndelseskategorien med en samlet investering på 30 mio. USD eller derover. Kommissionerne eller økonomiske kommuner på provinsniveau udsteder Projects Confirmation Letter (bekræftelsesbrev) til udenlandske investeringsprojekter i tilskyndelseskategorien med en samlet investering på under 30 mio. USD. Når virksomhederne har modtaget Project Confirmation Letter for tilskyndelseskategorien, kan de præsentere certifikaterne og andre ansøgningsdokumenter til de lokale toldmyndigheder med henblik på at blive berettigede til fritagelse for told og moms på import af udstyr.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(141)
Samtlige samarbejdsvillige eksporterende producenter havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(142)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(143)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(144)
Denne subsidieordning er specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet selve lovgivningen, som den subsidieydende myndighed arbejder ud fra, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder, der investerer i særlige virksomhedskategorier, som er nærmere bestemt i lovgivningen (nemlig den vejledende fortegnelse over erhvervsgrene til udenlandske investeringer og kataloget over vigtige erhvervsgrene, varer og teknologier, som staten tilskynder udvikling i). Der er desuden ingen objektive kriterier til at fastlægge støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør GOC's manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(145)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(146)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Denne fordel beregnes ved at tage højde for fritaget moms og told ved import af udstyr. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, blevet fordelt over UP ved hjælp af en hensigtsmæssig løbetid, der svarer til den gennemsnitlige afskrivningsperiode for den pågældende erhvervsgren (dvs. 15 år). Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(147)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 1,17 % for APP-gruppen og 0,61 % for Chenming-gruppen.
- Momsnedslag for udstyr produceret på hjemmemarkedet
(148)
Denne ordning giver fordele i form af momsnedslag for FIE'er ved køb af udstyr produceret på hjemmemarkedet.
a) Retsgrundlag
(149)
Denne ordning er baseret på Circular of State Administration of taxation on the release of the provisional measures for the Administration of tax refunds for purchases of Domestically-Manufactured Equipment by Foreign Invested Enterprises Nr. 171, 1999, 20/09/1999 og afsluttet ved the Circular on Terminating Tax Refund Policies on Purchase of Domestically-Manufactured Equipment by FIEs [Caishui 2008, Nr. 176]. Sidstnævnte omhandler en overgangsperiode efter afslutningen af programmet fra 1. januar 2009.
b) Støtteberettigelse
(150)
Støtteberettigelsen er begrænset til FIE'er, der køber udstyr produceret på hjemmemarkedet.
c) Praktisk gennemførelse
(151)
Programmet vedrører momsrefusion for FIE'er ved køb af udstyr produceret på hjemmemarkedet, hvis udstyret ikke hører under Non-Exemptible Catalogue, og hvis værdien af udstyret ikke overstiger den samlede investeringsgrænse for FIE'er i henhold til »trial Administrative measures on Purchase of Domestically Produced Equipment«.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(152)
Samtlige samarbejdsvillige eksporterende producenter havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(153)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(154)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(155)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte en bestemt type virksomheder (dvs. FIE'er). Der er desuden ingen objektive kriterier til at fastlægge støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør GOC's manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(156)
Ordningen er desuden specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra b), idet subsidiet er betinget af anvendelsen af indenlandske varer frem for importerede varer.
(157)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(158)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, beregnes ved at tage højde for refusion af moms ved køb af udstyr produceret på hjemmemarkedet. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, blevet fordelt over UP ved hjælp af en hensigtsmæssig løbetid, der svarer til den gennemsnitlige afskrivningsperiode for den pågældende erhvervsgren (dvs. 15 år). Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(159)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,03 % for APP-gruppen og 0,05 % for Chenming-gruppen.
- Skatter og afgifter vedrørende byvedligeholdelse, byggeri og uddannelse for FIE'er
(160)
Denne ordning fritager FIE'er fra at betale skatter og afgifter vedrørende byvedligeholdelse, byggeri og uddannelse.
a) Retsgrundlag
(161)
Ordningen er baseret på Interim Rules on City Maintenance Tax of the People's Republic of China (Guo Fa offentliggjort den 8. februar 1985, Nr. 19) og finansministeriets forordninger om en række særlige spørgsmål vedrørende gennemførelsen af Interim Rules on City Maintenance Tax of the People's Republic of China (Cai Shui Zi, offentliggjort den 22. marts 1985, Nr. 69).
b) Støtteberettigelse
(162)
Støtteberettigelsen er begrænset til FIE'er.
c) Praktisk gennemførelse
(163)
I henhold til Interim Rules on City Maintenance Tax of the People's Republic of China er beskatningsgrundlaget for skatter vedrørende byvedligeholdelse og byggeri beløbet af produktskatter, moms og selskabsskat betalt af skatteyderne, og skatten skal betales samtidig med produktskat, moms og selskabsskat.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(164)
Som det fremgår af betragtning 347 og 348 er skattebetalingerne under denne ordning gældende fra 1. december 2010 for alle virksomheder, der opererer i Kina.
e) Konklusion
(165)
I overensstemmelse hermed og ud fra de foreliggende oplysninger pr. 30. november 2010 bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii) og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(166)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, fritager visse typer virksomheder (f.eks. FIE'er) fra at betale skatter vedrørende byvedligeholdelse og byggeri.
(167)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
(168)
Det konkluderes dog ikke desto mindre på baggrund af de indsendte oplysninger fra GOC og de pågældende samarbejdsvillige eksporterende producenter, at parterne var i stand til at bevise, at denne ordning ikke længere giver de involverede eksportører fordele.
(169)
Betingelserne i grundforordningens artikel 15 er således opfyldt. Det konkluderes derfor, at denne ordning ikke skal udlignes.
4.2.4. TILSKUDSORDNINGER
(170)
Det blev konstateret, at de samarbejdsvillige eksporterende producenter gjorde brug af to af de forskellige tilskudsordninger, der var beskrevet i klagen, nemlig tilskud til kendte mærker og særmidler til fremme af udvikling af udenlandsk økonomi og handel og til tiltrækning af markante udenlandske investeringsprojekter til Shandong-provinsen. De øvrige ordninger, som blev anvendt, blev indberettet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter. GOC blev gjort opmærksom på disse ordninger og blev anmodet om at fremlægge de nødvendige oplysninger herom. GOC påstod, at programmer, der ikke fremgik af klagen, ikke kan undersøges, da dette er i strid med WTO-reglerne. GOC påstod således, at Kommissionens anmodning skulle betragtes som værende i uoverensstemmelse med bestemmelserne om dokumentation og høring i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (»SCM-aftalen«). GOC påstod desuden, at Kommissionens oplysninger vedrørende disse ordninger var generelle, og at Kommissionen, selv om det antages, at disse ordninger kan undersøges, skal sende en ny, tilstrækkeligt begrundet anmodning til GOC og anmode om fremlæggelse af oplysninger om de nye påståede subsidier, der skulle være relevante for undersøgelsen.
(171)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at det er standard EU-praksis at informere myndigheder i det undersøgte land om nye påstande vedrørende de samarbejdsvillige eksporterende producenters brug af subsidieordninger ud over de ordninger, der fremgår af klagen, og anmode om oplysninger og uddybninger i den forbindelse. Kommissionens praksis er i overensstemmelse med de relevante WTO-regler. Kommissionen underrettede GOC om disse ordninger, da den selv blev underrettet herom, og sendte de oplysninger, som den havde modtaget fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina, til GOC. Kommissionen giv GOC mulighed for høringer vedrørende de relevante ordninger, og der blev efterfølgende afholdt høringer. Bestemmelser i artikel 12.1, 13.1 og 13.2 i SCM-aftalen og i grundforordningens artikel 11, stk. 10, blev således overholdt. Resultaterne herunder tager højde for de oplysninger, som GOC fremlagde vedrørende de pågældende ordninger.
i) Ordninger nævnt i klagen
- Kendte mærker
a) Retsgrundlag
(172)
Ordningen gennemføres ved hjælp af the Notice of Shandong Province concerning the special award Fund Budget in 2008 for the Development of Self Exporting Brand [Lucaiqizhi (2008) Nr. 75]. Med ordningen ydes der tilskud til virksomheder med henblik på at sætte skub i eksporten af mærker og øge de kendte mærkers markedsandel.
b) Støtteberettigelse
(173)
Kun virksomheder, der eksporterer kendte mærker og er etableret i Shandong-provinsen, er berettigede til ordningen. Der blev ikke fremlagt juridiske eller administrative dokumenter vedrørende kriterierne for støtteberettigelse.
c) Praktisk gennemførelse
(174)
Ordningen sigter mod at belønne virksomheder, som anerkendes som eksportører af kendte mærker i Shandong-provinsen, for at forbedre deres udvikling og konkurrenceevne. Virksomheden behøver ikke at ansøge om ordningen, så der findes ingen godkendelsesdokumenter.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(175)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(176)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(177)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(178)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder, nemlig virksomheder, der eksporterer kendte mærker. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser, for at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(179)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(180)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(181)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er ubetydelig (under 0,01 %) for Chenming-gruppen.
- Særmidler til fremme af udenlandske investeringsprojekter
a) Retsgrundlag
(182)
Det officielle dokument om denne ordning er Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008. Ordningen blev oprettet den 9. februar 2008 og giver anerkendelse til de virksomheder, der opnåede gode resultater i 2008.
b) Støtteberettigelse
(183)
Virksomheder, der er anerkendt som »avanceret virksomhed i at tiltrække udenlandske investeringer« og »avanceret virksomhed i handel med udenlandske virksomheder« med bemærkelsesværdige resultater i handel med udenlandske virksomheder eller i at tiltrække udenlandske investeringer, er berettigede til denne ordning. GOC fremlagde ingen love eller regler vedrørende politikken eller definitionen af »avanceret virksomhed i at tiltrække udenlandske investeringer« og »avanceret virksomhed i handel med udenlandske virksomheder«.
c) Praktisk gennemførelse
(184)
Provinsen Shouguangs regering er ansvarlig for tildeling af midler til de virksomheder, der er anerkendt som »avanceret virksomhed i at tiltrække udenlandske investeringer« og »avanceret virksomhed i handel med udenlandske virksomheder«.
(185)
I følge GOC behøver virksomhederne ikke at ansøge om ordningen, så der findes ingen godkendelsesdokumenter.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(186)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(187)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(188)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(189)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder, nemlig avancerede virksomheder i at tiltrække udenlandske investeringer og avancerede virksomheder i handel med udenlandske virksomheder. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(190)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(191)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(192)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er ubetydelig (under 0,01 %) for Chenming-gruppen.
ii) Ordninger indberettet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter
- Antidumpingbistand
a) Retsgrundlag
(193)
Det officielle dokument for denne ordning er Rules for the Implementation of the Support Policy for the Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent. GOC påstår, at ordningen ophørte i 2008, men der blev ikke fremlagt love eller meddelelser herom.
b) Støtteberettigelse
(194)
Subsidie ydet af regionens/provinsens finansielle kontor med henblik på at lette virksomhedens deltagelse i den amerikanske antidumpingundersøgelse. Støtteberettigede virksomheder skal være registrerede i Shandong-provinsen (med undtagelse af Qingdao City) og arbejde i henhold til instruktionerne fra handelsministeriet og provinsens offentlige myndigheder.
c) Praktisk gennemførelse
(195)
Ordningen er regionsbetinget (kun for Shandong-provinsen med undtagelse af den største by Qingdao) med kriterier for støtteberettigelse, der ikke er objektivt fastsat ved lov.
(196)
I henhold til den relevante lov vil 40 % af advokatens salær blive udbetalt til ansøgeren.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(197)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(198)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(199)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i en bestemt region.
(200)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(201)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(202)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er ubetydelig (under 0,01 %) for Chenming-gruppen.
- Shouguang-støtteordning til fornyelse af teknologi
a) Retsgrundlag
(203)
Ordningen blev gennemført i henhold til Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] Nr. 37) fra Shouguang-byråd. GOC påstod, at der fandtes en lov herom, men fremlagde ikke et eksemplar heraf.
b) Støtteberettigelse
(204)
Ordningen er et subsidie til fremme af virksomhedernes konkurrenceevne. Der blev ikke fremlagt juridiske eller administrative dokumenter vedrørende kriterierne for støtteberettigelse.
c) Praktisk gennemførelse
(205)
Ifølge GOC er der tale om en lokal ordning til at fremme af FoU, energibesparelser og miljøbeskyttelse. Der er ingen ansøgningsprocedure. Den regionale regering udsender med jævne mellemrum meddelelser, der informerer de eksporterende producenter om, at de er blevet tildelt støtte med et vist beløb.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(206)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af ordningen.
e) Konklusion
(207)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(208)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(209)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(210)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(211)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(212)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,59 % for Chenming-gruppen.
- Suzhou-industriparks fond for intellektuelle ejendomsrettigheder
a) Retsgrundlag
(213)
Ordningen gennemføres i henhold til Interim Measures on Strengthening the Work of Suzhou Industrial Park Intellectual Property Right og the Administrative Rules on Suzhou Industrial Park Intellectual Property Right Fund.
b) Støtteberettigelse
(214)
Ordningen gælder kun for virksomheder, der er etableret i Suzhou Industripark, som har opnået et Certificate of Registry of Computer Software Copyright, Certificate of Registry of Integrated Circuit Layout Design og for nylig har erhvervet varer af kendte mærker.
c) Praktisk gennemførelse
(215)
En støtteberettiget virksomhed skal for at opnå støtte til en patentansøgning eller varemærke-belønning indsende en ansøgning om Famous Brand Award of Suzhou Province or level above og indsende den til Science and Technology Bureau of the Park. Støtten ydes af Suzhou industripark. Der findes ingen oplysninger om parkens finansiering eller om, hvilke statslige myndigheder den modtager støttebeløbene fra.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(216)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af ordningen. Kommissionen bemærker dog den fuldstændige mangel på relevant dokumentation fra den samarbejdsvillige eksporterende producent, som hverken fremlagde en ansøgning om ordningen eller en beslutning om tildeling af støtte.
e) Konklusion
(217)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(218)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(219)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser, for at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(220)
Subsidieordningen er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i en bestemt region. Ordningen er kun tilgængelig for virksomheder i Suzhou industripark.
(221)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(222)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(223)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på under 0,01 % for APP-gruppen.
- Tilskud fra fonden for højteknologisk udvikling
a) Retsgrundlag
(224)
Hverken den kinesiske regering eller de eksporterende producenter fremlagde oplysninger om retsgrundlaget for denne ordning. Med denne ordning ydes der økonomisk støtte til virksomheder i Suzhou industripark, og ordningen sigter, iflg. GOC, på at fremskynde reformen og opgraderingen af Suzhou industripark og fremme forbedringer i kvaliteten af den videnskabelige forskning i parken.
b) Støtteberettigelse
(225)
Ordningen gælder kun virksomheder etableret i Suzhou industripark, som opfylder kravene i en række planer, og som gennemfører en række relevante videnskabelige forskningsprojekter. GOC fremlagde en beskrivelse af ordningen, men fremlagde dog ingen kopier af de relevante planer.
c) Praktisk gennemførelse
(226)
Der ydes bistand til virksomheder, der investerer i parken og anmoder om tilskud til særlige typer aktiviteter (forskning og udvikling, bistand til nye varer, forvaltning af intellektuelle ejendomsrettigheder, oversøisk markedsudvikling, koordinering af projekter med staten, offentlig teknologiservice). Støtten ydes af Suzhou industripark. Der findes ingen oplysninger om parkens finansiering eller om, hvilke statslige myndigheder den modtager støttebeløbene fra.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(227)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af ordningen.
e) Konklusion
(228)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(229)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(230)
Subsidieordningen er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(231)
Subsidieordningen er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i en bestemt region. Ordningen er kun tilgængelig for virksomheder i Suzhou industripark.
(232)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(233)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(234)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,03 % for APP-gruppen.
- Belønning fra Suzhou industripark for at opretholde væksten
a) Retsgrundlag
(235)
Hverken GOC eller de eksporterende producenter fremlagde oplysninger om retsgrundlaget for denne ordning. GOC påstod, at ordningen gennemføres i henhold til Opinion of Suzhou Industrial Park on Promoting Smooth, Stable and Rapid Growth, og at målet med ordningen er at sætte skub i væksten i den industrielle struktur og udenrigshandlen.
b) Støtteberettigelse
(236)
Ordningen er kun tilgængelig for virksomheder i Suzhou industripark. De kinesiske myndigheder har ikke fastsat et klart sæt betingelser for støtteberettigelse. Virksomheder, der er etableret i parken, skal dog for at opnå tilskuddet have opnået bedre eksportresultater i 2009 end det forrige år.
c) Praktisk gennemførelse
(237)
Virksomhederne skal iflg. GOC ikke ansøge om ordningen, selv om den pågældende samarbejdsvillige eksporterende producent har indsendt en ansøgningsformular fra Suzhou Industripark til fonden for højteknologisk industriel udvikling (hi-tech Industrial Development Fund). Ordningen vedrører, som GOC påstod, eksportresultater i virksomheder, der modtager et bestemt støttebeløb i RMB for hver dollar, som eksportmængderne og -værdierne øges med. Incitamentet i RMB afhænger også af varetyper og modeller. Støtten ydes af Suzhou industripark. Der findes ingen oplysninger om parkens finansiering eller om, hvilke statslige myndigheder den modtager støttebeløbene fra.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(238)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af ordningen.
e) Konklusion
(239)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(240)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(241)
Subsidieordningen er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i en bestemt region. Ordningen er kun tilgængelig for virksomheder i Suzhou industripark.
(242)
Endvidere er ordningen retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a). Tilskuddet er forbundet med og beregnet i henhold til eksportresultaterne, idet den modtagne fordel er baseret på øgede eksportmængder og -værdier fra år til år.
(243)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(244)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet er betinget af eksportresultater.
(245)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,05 % for APP-gruppen.
- Ordninger indberettet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter, men ikke undersøgt
(246)
Følgende ordninger og programmer vedrørende energibesparelser og miljøbeskyttelse blev indberettet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter:
-
Særlig fond for behandling af vandforurening i Taihu-søen i Jiangsu-provinsen
-
Særlige midler til energibesparelser i Suzhou industripark
-
Særlig fond for reduktion af den samlede emission hos de største forurenere i Suzhou kommune
-
Tilskud til vandbesparelse og reduktion af emissioner
-
Miljøbeskyttelsestilskud fra Suzhou miljøbeskyttelseskontor
-
Energibesparelsestilskud i Shouguang.
(247)
Da der kun var tale om mindre fordele, blev det ikke fundet hensigtsmæssigt at fortsætte undersøgelsen af disse ordninger og programmer.
4.2.5. STATSLIG LEVERING AF VARER ELLER TJENESTEYDELSER MOD UTILSTRÆKKELIGT VEDERLAG (»LTAR«)
i) Ordninger nævnt i klagen og undersøgt
- Indrømmelse af brugsrettigheder til jord
a) Retsgrundlag og støtteberettigelse
(248)
Det blev i klagen påstået, at GOC havde stillet brugsrettigheder til jord til rådighed for de samarbejdsvillige eksportører mod utilstrækkeligt vederlag. Som svar på denne påstand fremlagde GOC Land Administration Law og Provisions on the Assignment of State-Owned Construction Land Use Right through Bid Invitation, Auction and Quotation, Nr. 39, af 28. september 2007. GOC nægtede at fremlægge tal vedrørende de faktiske priser for brugsrettigheder til jord, de påståede benchmarks for minimumsjordpriser, evalueringsmetoden for benchmarks for minimumsjordpriserne og den metode, der anvendes når staten eksproprierer jord fra tidligere brugere.
b) Praktisk gennemførelse
(249)
Al jord er iflg. artikel 2 i Land Administration Law statsejet, idet jord ifølge den kinesiske forfatning og relevante lovbestemmelser tilhører befolkningen i Folkerepublikken Kina. Jord kan ikke sælges, men brugsrettigheder til jord kan ifølge loven tildeles. De statslige myndigheder tildeler jorden gennem offentlige udbud, pristilbud eller auktioner.
c) Resultaterne af undersøgelsen
(250)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter har indberettet oplysninger vedrørende den jord, de er i besiddelse af, samt de relevante kontrakter/certifikater vedrørende brugsrettigheder til jord, men GOC fremlagde ingen oplysninger om prisfastsættelsen på brugsrettigheder til jord.
d) Konklusion
(251)
I overensstemmelse hermed bør GOC's indrømmelse af brugsrettigheder til jord betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 3, stk. 2, idet der indrømmes goder, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne. Der findes, jf. betragtning 260-262, ikke et effektivt marked for jord i Kina, og brugen af en ekstern reference viser, at det beløb, de samarbejdsvillige eksportører betalte for brugsrettighederne til jord, er langt under de normale markedspriser.
(252)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå subsidiet og om brugen af subsidiet med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 28. Det skal bemærkes, at det af artikel 28, stk. 6, fremgår, at »er en berørt part ikke rede til at samarbejde i fornødent omfang, således at relevante oplysninger holdes tilbage, kan en sådan situation føre til et resultat, som er mindre gunstigt for denne part, end hvis den pågældende havde udvist samarbejdsvilje«. De faktiske oplysninger, der blev taget i betragtning, er:
(253)
De faktiske oplysninger, der blev taget i betragtning, er:
(254)
Undersøgelsens resultater (se betragtning 77 og 78), som viser, at der kanaliseres specifikke subsidier til papirindustrien ved hjælp af en specifik sektorplan, nemlig planen for papirindustrien. Det skal i den forbindelse bemærkes, at artikel 7-11 i førnævnte plan indeholder specifikke regler om industriens struktur og fastsætter, hvilke typer papirindustri, der skal etableres i forskellige regioner i landet.
(255)
Beviser (se betragtning 76) om, at papirindustrien er en »tilskyndet industri« (beslutning nr. 40).
(256)
Undersøgelsens konklusioner (jf. betragtning 260-262), om, at der ikke findes et effektivt marked for jord i Kina.
(257)
De samarbejdsvillige eksporterende producenters resultater, som bekræftedes i den parallelle antidumpingundersøgelse, viste, at de blev indrømmet jord med henblik på deres papirfremstillingsprojekter (8).
(258)
Ud fra ovenstående, og da GOC ikke samarbejdede, indikerer de foreliggende faktiske oplysninger, at der ikke er generel adgang til de subsidier, der indrømmes papirindustrien, og at de derfor er specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). I lyset af GOC's manglende samarbejdsvilje er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(259)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(260)
I overensstemmelse hermed bør det konkluderes, at situationen vedrørende brugsrettigheder til jord i Kina ikke er markedsbetinget. Der synes ikke at findes private referencer overhovedet i Kina. En justering for omkostninger eller priser i Kina er derfor ikke mulig. Det konkluderes under disse omstændigheder, at der ikke findes et marked i Kina, jf. grundforordningens artikel 6, litra d), nr. ii), og at brugen af en ekstern reference til at måle fordelens omfang er berettiget. Da GOC ikke samarbejdede og ikke fremlagde forslag til en ekstern reference, måtte Kommissionen gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at fastlægge en egnet ekstern reference. Det er i den forbindelse relevant at anvende oplysningerne fra Separate Customs Territory of Taiwan, Penghu, Kinmen and Matscu (Chinese Taipei), herefter benævnt »Taiwan«, som en egnet reference.
(261)
Kommissionen skønner, at jordpriserne i Taiwan giver det bedste alternativ til de områder i Kina, hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret. De samarbejdsvillige eksporterende producenter er alle etableret i den østlige del af Kina, i områder med højst BNP i provinser med en stor befolkningstæthed omkring Shanghai. Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, beregnes ved at tage højde for det beløb, som hver virksomhed havde betalt for brugsrettigheder til jord, og det beløb, som normalt skulle have været betalt på grundlag den taiwanesiske reference.
(262)
I denne beregning anvendte Kommissionen den gennemsnitlige jordpris pr. kvadratmeter i Taiwan, justeret for valutanedskrivninger fra den dato, hvor de respektive kontrakter for brugsrettigheder til jord trådte i kraft. Oplysningerne vedrørende de industrielle jordpriser blev indhentet på webstedet for Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs i Taiwan. Valutanedskrivningen blev beregnet på basis af inflationen i Taiwan som offentliggjort af IMF i World Economic Outlook 2009. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, blevet fordelt over UP ved hjælp af den normale løbetid for brugsrettigheder til erhvervsmæssig jord i Kina, dvs. 50 år. Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(263)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 2,81 % for APP-virksomhederne og 0,69 % for Chenming-virksomhederne.
ii) Ordninger nævnt i klagen, men ikke undersøgt
- Levering af elektricitet
(264)
Det blev konstateret, at de eksporterende producenter ikke havde fordel af denne ordning i UP. Det blev derfor ikke yderligere undersøgt, om ordningen var udligningsberettiget.
- Levering af kemikalier til papirfremstilling
(265)
Det blev konstateret, at de eksporterende producenter ikke havde fordel af denne ordning i UP. Det blev derfor ikke yderligere undersøgt, om ordningen var udligningsberettiget.
4.3. BEMÆRKNINGER FRA PARTERNE VEDRØRENDE SUBSIDIERING
4.3.1. INDLEDNING
(266)
GOC, to grupper af samarbejdsvillige eksporterende producenter (APP og Chenming) og EU-klageren indsendte bemærkninger til fremlæggelsen af de endelige resultater.
(267)
EU-klageren støttede Kommissionens undersøgelsesresultater.
(268)
GOC, APP og Chenming anfægtede Kommissionens undersøgelsesresultater. Da argumenterne allerede til fulde er blevet behandlet i fremlæggelsen af de endelige undersøgelsesresultater, gentages de ikke i denne forordning.
4.3.2. PÅSTANDE VEDRØRENDE DOBBELT FORDEL
(269)
GOC påstod, at forslaget til udligningsforanstaltninger ville føre til dobbelt fordel. Det blev påstået, at den normale værdi for Kina iflg. EU-praksis for antidumpingundersøgelser fastlægges ved henvisning til tal, der indhentes fra producenter i et tredjeland med markedsøkonomi. I sådanne tilfælde vil en udligningstold give dobbelt fordel og vedrøre samme aspekter, idet antidumpingtold effektivt »udligner« enhver påstået subsidiering, der indrømmes kinesiske virksomheder.
(270)
APP påstod, at hvis den normale værdi baseres på hjemmemarkedssalg i referencelandet, vil afvisningen af anmodningen om markedsøkonomisk behandling og brug af en ikke-subsidieret normal værdi bevirke, at tolden forøges med subsidiebeløbet, og subsidierne vil da blive talt med to gange.
(271)
GOC påstod, at de samme påståede fordrejninger allerede var blevet behandlet i den parallelle antidumpingundersøgelse. GOC påstod desuden, at Kommissionens praksis er et brud på EU- og WTO-lovgivning, og at Kommissionen enten burde afslutte procedurerne om udligningsforanstaltninger eller indrømme de samarbejdsvillige eksporterende producenter markedsøkonomisk behandling i de parallelle antidumpingsager. GOC påstod også, at man ikke kan acceptere Kommissionens argument om, at der ikke er dobbelttælling, idet skadesmargenen er lavere end dumpingmargenen. Endelig påstod GOC, at de igangværende undersøgelser burde afsluttes på grundlag af konklusionerne fra WTO's appelorgan i tvisten mellem US-PRC DS379 (9) angående dobbelttælling.
(272)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i denne forbindelse bemærkes, at dobbelt fordel ikke spiller nogen rolle i disse undersøgelser. Uanset om en samtidig indførelse af antidumping- og udligningstold i tilfælde af et land uden markedsøkonomi kan føre til en potentiel »dobbelt fordel«, kan denne situation pr. definition kun opstå, når der er kumulering af dumpingmargenen og subsidiebeløbet, dvs., hvor det kombinerede niveau af de to typer told overstiger den højeste margen, altså enten dumpingmargenen eller subsidieniveauet. Som det fremgår nedenfor, er det ikke tilfældet her.
(273)
Det skal først bemærkes, at EU anvender reglen om den lavest mulige told ved indførelse af antidumping- og udligningstold på samme vare. Med andre ord fastsætter Kommissionen i Unionens undersøgelse det niveau af dumping, subsidiering og skade, der forvoldes EU-erhvervsgrenen. Toldens niveau kan aldrig være højre end skadesmargenen, og skadesmargenen er den samme i begge undersøgelser. I den parallelle antidumpingsag fastsatte Kommissionen en dumpingmargen, der er langt højere end skadesmargenen. I henhold til reglen om den lavest mulige told foreslog Kommissionen, at der indføres foranstaltninger på grundlag af skadesmargenen (jf. Rådets forordning (EU) nr. 451/2011 af 6. maj 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (10). Den konstaterede subsidiemargen i den nuværende antisubsidieundersøgelse vil derfor ikke yde EU-erhvervsgrenen yderligere beskyttelse i forhold til dumpingmargenen, da der for antidumpingtolden allerede er fastsat et loft på niveau med skadesmargenen. Der er således ingen overlapning eller kumulering af told i de to parallelle undersøgelser, og der kan derfor, selv hvis det antages, der er er potentiale for dobbelt fordel som beskrevet i betragtning 269, ikke fremsættes krav i lovgivningen om at »udligne« dumping mod subsidiering. Forskellen mellem dumping- og subsidiemargenerne i antidumpingprocedurerne var langt højere end det subsidiebeløb, der blev konstateret i den igangværende undersøgelse. Det skal desuden fremhæves, at Kommissionen i forbindelse med den faktiske indførelse af tolden har for vane først at indføre udligningstolden. Hvis der stadig er forskel mellem førnævnte told og skadesmargenen, kan denne forskel udfyldes af antidumpingtolden. Dette betyder dog ikke, at der er dobbelttælling, da det kombinerede niveau af tolden allerede kunne være blevet begrundet som et resultat af antidumpingundersøgelsen alene.
(274)
Dernæst skal det bemærkes, at de foranstaltninger, som GOC foreslog, ikke er lovgyldige, idet i) undersøgelsen fastslog, at der ydes udligningsberettigede subsidier, som har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, og det blev konstateret, at indførelsen af foranstaltninger var i Unionens interesser, hvorfor disse undersøgelser ikke kan afsluttes, ii) ikke alle kinesiske parter anmodede om markedsøkonomisk behandling i de parallelle antidumpingsager, iii) der ikke automatisk kan indrømmes markedsøkonomisk behandling til parter, der ikke har anmodet herom, og iv) afvisningen af markedsøkonomisk behandling for de parter, der ikke blev indrømmet denne behandling, skete som følge af alvorlige mangler i henhold til kriterium 1, 2 og 3 i antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
4.3.3. PÅSTANDE VEDRØRENDE BRUG AF NEGATIVE KONKLUSIONER
(275)
GOC påstod også, at Kommissionen ulovligt anvendte negative konklusioner som et resultat af utilstrækkelig samarbejdsvilje. De henviste i denne forbindelse til grundforordningens artikel 28, stk. 6, hvoraf det bl.a. fremgår, at hvis en interesseret part ikke samarbejder eller kun delvist samarbejder, kan resultatet blive mindre favorabelt, end hvis parten havde samarbejdet. GOC mener, at denne anvendelse af negative konklusioner er et brud på artikel 12, stk. 7, i SCM-aftalen og på bilag II til WTO's antidumpingaftale.
(276)
Hvad angår denne påstand, skal det bemærkes, at GOC's fortolkning af grundforordningens artikel 28, stk. 6, er ubegrundet. Kommissionen pålagde ikke GOC »negative konklusioner«, idet Kommissionen ikke bevidst valgte et mindre favorabelt resultat for de pågældende eksportører eller søgte at indføre straffe, hvad angår subsidiering eller udligningstoldens omfang. Kommissionen anmodede i sin egenskab af undersøgende myndighed GOC om at fremlægge en række oplysninger inden for en rimelig frist. GOC fremlagde dog ikke disse oplysninger, som var nødvendige for undersøgelsen (f.eks. kopier af planer, oplysninger om banker, bankernes vurderinger i forbindelse med lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord). Kommissionen var under disse omstændigheder tvunget til at gøre brug af grundforordningens artikel 28 vedrørende de foreliggende oplysninger med henblik på at træffe repræsentative konklusioner. Det skal også understreges, at dette ikke skete ved at pålægge GOC straffende konklusioner. Det skal eksempelvis bemærkes, at Kommissionen ikke afviste oplysninger vedrørende brugsrettigheder til jord. GOC fremlagde derimod ikke alle de ønskede oplysninger om prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord. Kommissionen pålagde ligeledes heller ikke GOC negative konklusioner vedrørende de begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir, men måtte derimod finde de manglende oplysninger om planer, bankernes rolle og bankernes lånepolitik over for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, da GOC ganske enkelt ikke fremlagde disse oplysninger. Kommissionen gjorde således brug af de oplysninger, som GOC havde indsendt. Hvor de indsendte oplysninger ikke var tilstrækkelige eller ikke var dokumenterede, måtte Kommissionen supplere dem med andre relevante oplysninger med henblik på nå frem til undersøgelsesresultaterne. Det kan i visse tilfælde ikke udelukkes, at resultaterne var mindre favorable for GOC, end hvis de havde samarbejdet til fulde, men Kommissionen søgte ikke dette resultat.
(277)
Kommissionens tilgang i denne sag kan ses i kontrast med WTO-panelernes måde at anvende begrebet »negative konklusioner« på, jf. afsnit 7 i bilag V til SCM-aftalen. EF-Aircraft-panelet anvendte f.eks. negative konklusioner i to tilfælde vedrørende den spanske FoU-ordning »PROFIT« i tilfælde, hvor Unionen ikke havde fremlagt tilstrækkelige oplysninger. Vedrørende både støttebeløbet og spørgsmålet om de facto-specificitet så panelet bort fra Unionens dokumentation og anvendte i stedet den løsning, som klageren (USA) havde foreslået, til sine resultater (11). Dette var ikke tilfældet i den foreliggende sag, da Kommissionen ikke så bort fra tal og oplysninger indsendt af GOC og ikke blot substituerede klagerens løsning, men derimod anvendte samtlige de oplysninger, den havde til sin rådighed, for at drage konklusioner. Ud fra ovenstående konkluderes det, at ovennævnte påstande måtte afvises.
(278)
Da Kommissionen ikke anvendte negative konklusioner på GOC eller nogen eksportører, er påstanden om, at anvendelsen af negative konklusioner på statslige myndigheder er et brud på WTO's bestemmelser, ubegrundet.
(279)
Denne påstand måtte afvises, da den ikke er understøttet af faktiske beviser. Kommissionen underrettede GOC om bestemmelserne i artikel 28 og om, i hvilke tilfælde disse bestemmelser kan anvendes, i det første brev til GOC efter indledningen af disse procedurer samt i det sidste brev til GOC inden kontrolbesøgene. Desuden blev GOC gjort opmærksom på konsekvenserne af manglende samarbejdsvilje, jf. betragtning 59.
(280)
GOC påstod desuden, at Kommissionen aldrig anmodede myndighederne om at arrangere møder med de statsejede banker.
(281)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen anmodede om GOC's direkte engagement ved planlægning af møder med de banker, som havde ydet lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter. GOC blev i den forbindelse også anmodet om at fremlægge en liste over banker, der havde ydet sådanne lån. GOC blev desuden anmodet om at sørge for, at politisk styrede banker og andre finansielle institutioner ville være til stede under kontrolbesøget hos GOC for at besvare spørgsmål om den del af spørgeskemaet, som er rettet mod disse parter. Ingen af ovennævnte anmodninger blev imødekommet af GOC.
(282)
GOC påstod, at brugen af negative konklusioner var uberettiget i dette tilfælde, da GOC efter bedste evne fremlagde de oplysninger, de var i besiddelse af. GOC påstod, at bankerne er tredjeparter i disse procedurer og ikke interesserede parter, jf. definitionen i artikel 12, stk. 9, i SCM-aftalen, og at de således ikke er forpligtede til at samarbejde. Det blev desuden påstået, at Kommissionen udviste vilkårlighed og ikke handlede i henhold til WTO-reglerne, idet GOC fremlagde tilstrækkelige oplysninger vedrørende bankernes udlån og brugsrettigheder til jord.
(283)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i denne forbindelse erindres, at Kommissionen ikke anvendte negative konklusioner over for GOC. Desuden anvendte Kommissionen, jf. betragtning 276, de oplysninger, som GOC havde fremlagt, men da der manglede væsentlige oplysninger, måtte Kommissionen supplere disse tal og oplysninger med andre disponible kilder med henblik på at nå frem til repræsentative undersøgelsesresultater.
(284)
Vedrørende påstandene om interesserede parter erindres det, at artikel 12, stk. 9, i SCM-aftalen klart fastsætter, at andre indenlandske eller udenlandske parter end dem, der fremgår heraf, kan indgå som interesserede parter. I disse undersøgelser har Kommissionen på grundlag af klagen anmodet om oplysninger vedrørende begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir. Disse oplysninger er desuden direkte forbundet med banker, som overvejende er statsejede. Både de samarbejdsvillige eksporterende producenter og GOC blev gjort bekendt med dette. Da der ganske enkelt ikke blev fremlagt tilstrækkelige oplysninger om bankernes udlån, var Kommissionen nødt til at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28.
4.3.4. PÅSTANDE VEDRØRENDE BRUG AF DE FORELIGGENDE OPLYSNINGER
(285)
APP påstod, at Kommissionen ikke kan se bort fra oplysninger, der ikke er ideelle i alle aspekter, hvis den interesserede part, der har fremlagt oplysningerne, ikke desto mindre har handlet efter bedste evne. APP påstod endvidere, at selv i tilfælde, hvor en part ikke har samarbejdet efter bedste evne, skal Kommissionen, når den anvender de foreliggende faktiske oplysninger, tage højde for dokumenterede oplysninger indsendt af en interesseret part, selv om disse oplysninger ikke udgør samtlige de oplysninger, parten blev anmodet om at fremlægge. Kommissionen er således i henhold til både grundforordningen og SCM-aftalen tvunget til ikke at se bort fra sådanne oplysninger.
(286)
GOC påstod, at det er ulovligt at gøre brug at de foreliggende faktiske oplysninger, hvis en interesseret medlemsstat eller part har bevist, at den har handlet efter bedste evne og på korrekt vis fremlagt oplysninger, der kunne efterprøves og bruges i undersøgelsen, inden for fristen og i et format eller edb-program, som anmodet om af den undersøgende myndighed.
(287)
Dette var ikke tilfældet i den foreliggende sag. Det skal i denne forbindelse erindres, at Kommissionen gjorde brug af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 28 og artikel 12, stk. 7, i SCM-aftalen, idet GOC og eksporterende producenter til trods for gentagne anmodninger ikke fremlagde de oplysninger, der var nødvendige for undersøgelsen med henblik på at træffe repræsentative konklusioner. Kommissionen måtte søge at løse det grundlæggende problem, den stødte på i sin egenskab af undersøgende myndighed, nemlig at GOC nægtede at give adgang til eller at fremlægge faktiske oplysninger om planer, bankernes rolle, kreditrisikovurdering i forbindelse med lån til samarbejdsvillige eksporterende producenter, prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord eller juridiske dokumenter om de forskellige undersøgte ordninger. De samarbejdsvillige eksporterende producenter fremlagde ligeledes heller ikke oplysninger om lån fra de kinesiske banker. GOC's og de eksporterende producenters form for samarbejde opfylder således ikke de standarder, som blev fastsat af WTO's appelorgan i sagen United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, hvori det konkluderedes, at de interesserede parters samarbejdsgrad skal være »høj«, og at en interesseret part skal »handle efter bedste evne« (12). Kommissionen har svært ved at forstå, hvorfor det ikke var muligt for GOC og de eksporterende producenter at fremlægge/tilrettelægge de manglende oplysninger, og GOC og eksporterende producenter gav ingen troværdig forklaring. GOC påstod også, at betingelserne for at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger ikke var opfyldt, og at GOC måske ikke havde fremlagt visse oplysninger, blot fordi disse oplysninger ikke findes, ikke længere er relevante eller ikke foreligger, ikke indgik i spørgeskemaet eller brevene forud for kontrolbesøget.
(288)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at det allerede tydeligt er bevist under afsnittet om subsidiering (betragtningerne 64-73), at brugen af de foreliggende faktiske oplysninger var den eneste mulighed for Kommissionen som undersøgende myndighed for at komme frem til repræsentative resultater. Hvad angår de typer oplysninger, der blev anmodet om, skal det bemærkes, at Kommissionen anmodede om oplysninger, der findes (f.eks. oplysninger om planer, bankernes rolle, kreditrisikovurdering i forbindelse med lån til samarbejdsvillige eksporterende producenter, prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord eller juridiske dokumenter om de forskellige undersøgte ordninger), og gav GOC mulighed for at fremlægge disse oplysninger ved flere lejligheder efter indledningen af disse undersøgelser.
(289)
Derudover bør det desuden understreges, at Kommissionen som undersøgende myndighed skulle undersøge de påstande i klagen, der var behørigt begrundede, for at indlede en undersøgelse (f.eks. brug af femårsplaner og industripolitik om begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir, bankernes rolle som offentlige organer, direkte/indirekte skatteordninger og tilskudsordninger), og GOC blev i deres egenskab af interesseret part anmodet om at fremlægge alle de oplysninger, der blev fundet nødvendige. GOC havde dog en anden tilgang, der svarede til at opfatte sig selv som den undersøgende myndighed. GOC ville nemlig selv bestemme, hvad der var relevant, og begrænse deres fremlæggelser til dokumenter, som de betragtede som relevante uden at give den undersøgende myndighed mulighed for at undersøge spørgsmålet. Dette fremgår tydeligt af GOC's tilgang til statsejede banker (jf. betragtning 282).
GOC påstod, at disse banker var »tredjeparter«. Der var dog i klagen tilstrækkelige beviser for, at de er »offentlige organer«, og Kommissionen var derfor berettiget til at anmode GOC om at fremlægge de ønskede oplysninger om bankernes aktiviteter. GOC svarede ved selv at beslutte, at disse banker ikke var offentlige organer, og nægtede at fremlægge oplysninger om bankerne. Det er dog den undersøgende myndighed, altså Kommissionen, der træffer denne beslutning, og ikke GOC. En sådan adfærd er tydeligvis ikke i tråd med ovennævnte WTO-retspraksis, der fastsætter, at interesserede parter skal handle »efter bedste evne«. Det er svært at se, hvordan dette hænger sammen med appelorganets konklusioner i United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, hvori det hedder, at …samarbejde er en proces, der kræver et fælles engagement, hvor parterne arbejder sammen om at nå et fælles mål (13). Det skal også bemærkes, at Kommissionen gav alle interesserede parter rigelig tid til at fremsende de ønskede oplysninger og gennemførte undersøgelsen i henhold til bestemmelserne i bilag VI til SCM-aftalen, som indeholder regler for kontrolbesøg, som bl.a. giver mulighed på stedet at anmode om yderligere detaljer som følge af de indhentede oplysninger.
(290)
GOC påstod, at de ønskede planer var omfattende, da de omfatter 282 000 sider, og at det derfor er en urimelig ekstra byrde at oversætte dem. De påstod også, at de ikke havde kendskab til, at planerne fandtes i uafhængige oversættelser, og at de ikke fremlagde de nationale femårsplaner i den amerikanske undersøgelse.
(291)
Denne påstand måtte afvises. Planerne i betragtning 65, som GOC fremlagde på kinesisk, fylder mindre end 300 sider. Påstanden om 282 000 sider kan derfor ikke bekræftes af, hvad GOC reelt fremsendte. Påstanden er ikke desto mindre bekymrende, da den viser en endnu mere detaljeret statslig indgriben end den, der konstateredes i den nuværende undersøgelse og i den parallelle antidumpingundersøgelse. Hvad angår de planer, der findes i uafhængige oversættelser, skal det bemærkes, at Kommissionen modtog sådan dokumentation fra andre interesserede parter, og planerne, for så vidt de var oversatte, blev anvendt med henblik på undersøgelsen. Endelig skal det fremhæves, at Kommissionen ikke ønskede at påstå, at GOC havde fremlagt planerne i den amerikanske undersøgelse. I betragtning 66 fremgår det kun, at der findes oversatte oplysninger herom.
4.3.5. PÅSTANDE VEDRØRENDE BRUGEN AF OPLYSNINGER, DER IKKE ER IDEELLE I ALLE HENSEENDER
(292)
GOC påstod, at Kommissionen, inden den anvender de foreliggende oplysninger, skal gennemføre en analyse i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 3, for at afgøre, om de specifikke betingelser deri er opfyldt.
(293)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen gjorde brug af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, idet de specifikke betingelser i artikel 28, stk. 3, ikke var opfyldt. Som det fremgår af det ovenstående, fremlagde GOC mangelfulde oplysninger og fremlagde i mange tilfælde slet ikke de ønskede oplysninger. Det erindres, at oplysningerne om planerne enten ikke blev fremlagt eller kun delvist fremlagt, oplysningerne om bankernes rolle var ufuldstændige eller ikke afgørende, bankernes kreditrisikovurdering ved lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter blev ikke fremlagt, prisfastsættelsen for brugsrettigheder for jord blev ikke fremlagt, og en række juridiske dokumenter vedrørende visse skattemæssige programmer og tilskudsordninger blev heller ikke fremlagt. I betragtning af de mangelfulde eller ikke eksisterende oplysninger var Kommissionen ikke i stand til at efterprøve visse indsendte oplysninger. I betragtning af ovenstående, at det under disse omstændigheder ikke kunne konkluderes, at GOC handlede efter bedste evne, samt de urimelige vanskeligheder i arbejdet med at nå til rimeligt nøjagtige resultater, var Kommissionen nødt til at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger.
(294)
GOC påstod endvidere, at Kommissionen burde have anvendt de oplysninger, som myndighederne allerede havde fremlagt, som bedste foreliggende oplysninger.
(295)
Det skal hertil bemærkes, at Kommissionen anvendte alle de oplysninger, som de interesserede parter (inkl. de fremsendte oplysninger fra GOC) havde fremlagt, og de oplysninger, som Kommissionen indhentede fra offentligt tilgængelige kilder, med henblik på at nå frem til repræsentative resultater.
(296)
Da der ikke forelå oplysninger fra specifikke banker med henblik på at evaluere kreditrisikovurderingen i forbindelse med lån, blev det påstået, at Kommissionen burde havde gjort brug af uddybningerne fra Kinas nationalbank og Kinas banktilsyn samt årsrapporterne fra forretningsbankerne.
(297)
Denne påstand måtte afvises. Det skal hertil bemærkes, at bankerne ikke fremlagde de nødvendige oplysninger, selv om de udtrykkeligt blev anmodet herom. Oplysningerne fra Kinas nationalbank og banktilsynet var meget generelle og kunne på ingen måde direkte forbindes med de lån, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde taget. GOC opførte en række årsrapporter fra forretningsbankerne i et register (hvoraf nogle kun var på kinesisk) og påstod, at forretningsbankerne selv træffer erhvervsmæssige beslutninger i henhold til loven uden indgriben fra organer eller enkeltpersoner. Der er dog udelukkende tale om redegørelser, der ikke gør det muligt at kontrollere, om og hvordan bankerne foretog kreditrisikovurderinger i forbindelse med udlån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, og redegørelserne skal ses ud fra specifikke tilfælde i undersøgelserne, hvor virksomhederne tydeligt optog lån uden forudgående kreditrisikovurdering.
(298)
Hvad angår prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord, blev det påstået, at Kommissionen burde have gjort brug af oplysningerne fra GOC, som angiveligt skulle bevise, at markedet fungerer effektivt. Det blev påstået, at de oplysninger om minimumspriser for brugsrettigheder for jord, som Kommissionen anmodede om, var for omfattende og ikke indgik i spørgeskemaet eller blev anmodet om forud for kontrolbesøget.
(299)
Denne påstand måtte afvises. Det erindres i den forbindelse, at der uden oplysningerne om prisfastsættelsen for brugsrettigheder for jord ikke kan træffes konklusioner om, hvorvidt der findes et effektivt marked for jord i Kina, som afspejler udbud og efterspørgsel. Det skal også bemærkes, at Kommissionen gav GOC rigelig tid til at fremlægge disse oplysninger for de områder, hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret, men GOC fremlagde overhovedet ingen oplysninger i den henseende. Kommissionen fulgte under alle omstændigheder bestemmelserne om kontrolbesøg i bilag VI til SCM-aftalen, som bl.a. fastsætter, at der under kontrolbesøget kan fremsættes anmodninger om uddybninger af de indhentede oplysninger.
4.3.6. PÅSTANDE VEDRØRENDE DEFINITIONEN AF OFFENTLIGE ORGANER
(300)
GOC påstod, at statsligt ejerskab ikke er et rimeligt grundlag for at konkludere, at en bank eller et program er et offentligt organ, og at Kommissionen med henblik på en sådan analyse burde have anvendt Unionens statsstøtteregler. GOC anmodede også om en afslutning af de igangværende undersøgelser på grundlag af konklusionerne fra WTO's appelorgan i tvisten mellem US-PRC DS379 angående definitionen af offentligt organ.
(301)
Denne påstand måtte afvises. Det skal hertil bemærkes, at Kommissionen under betragtning 90 har gjort rede for definitionen af et offentligt organ. Denne definition er i overensstemmelse med den relevante WTO-retspraksis om antisubsidieundersøgelser, herunder førnævnte rapport fra appelorganet. Der er således ingen grund til at afvige fra de almindeligt accepterede regler og anvende en anden reference (dvs. Unionens statsstøtteregler), som finder anvendelse for en ganske anderledes del af lovgivningen. Det skal bemærkes, at statsstøttereglerne anvendes i en ganske anderledes sammenhæng, nemlig ikke for at regulere international handel, men som et supplement til det indre marked. Endelig er der intet retligt eller faktuelt grundlag for at bekræfte påstanden om, at de igangværende undersøgelser burde afsluttes.
4.3.7. BEGUNSTIGEDE LÅNEORDNINGER TIL SEKTOREN FOR COATED FINPAPIR
(302)
GOC påstod vedrørende de begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir, at Kommissionen ikke havde fremlagt tilstrækkelig dokumentation for specifikke subsidier, jf. artikel 2, stk. 1, litra a), i SCM-aftalen og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Det blev påstået, at Kommissionens analyse ikke opfyldte kravet om at fastslå, at det påståede subsidie er retligt specifikt.
(303)
To samarbejdsvillige eksporterende producenter påstod også, at lånene fra de kinesiske statsejede banker ikke var specifikke.
(304)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse gentages, at specificiteten blev fastslået ud fra alle de foreliggende oplysninger, herunder oplysninger fra GOC, jf. betragtning 92. Disse oplysninger bekræfter, at subsidierne er retligt specifikke i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), i SCM-aftalen og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a).
(305)
GOC påstod desuden, at Kommissionen ikke havde fremlagt positivt bevismateriale for subsidiering i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 4, og grundforordningens artikel 4, stk. 5, da de beviser, som Kommissionen anvendte, ikke kan betragtes som positivt bevismateriale, idet det ikke er bekræftende, objektive og verificerbare oplysninger.
(306)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at oplysningerne i betragtning 92 er positivt bevismateriale for specificitet (dvs. specifikke subsidier, der indrømmes gennem en sektorbestemt industriplan, papirindustrien betragtes som en tilskyndet erhvervsgren, forretningsbankernes rolle og den kinesiske stats plansystem samt virksomhedernes høje kreditrating som følge af, at de er kvalificerede til specifikke politiske planer). Disse oplysninger er positive, klare, objektive og overbevisende. De stammer fra forskellige kilder og blev fremlagt af interesserede parter eller indhentet fra offentligt tilgængelige kilder.
(307)
Vedrørende 2007-planen for papirindustrien blev det påstået, at den ikke indeholder specifikke subsidier eller begunstigede låneordninger til papirindustrien. Det fremgår af denne plan, at finansielle institutioner ikke skal yde lån til projekter, som ikke opfylder reglerne heri, hvilket iflg. GOC blot er en bestemmelse, som skal suspendere projekter, der forårsagede alvorlig forurening.
(308)
Denne påstand måtte afvises. Det skal hertil bemærkes, at ordlyden i 2007-planen for papirindustrien, jf. betragtning 77, ikke efterlader nogen tvivl om, at planen omfatter specifikke subsidier og begunstigede låneordninger til papirindustrien. Påstanden om, at de detaljerede regler vedrørende de finansielle institutioner kun findes af miljøhensyn, understøttes ikke af den faktiske ordlyd i de relevante tekster.
(309)
Hvad angår de politiske planer og ledsagedokumenterne såsom integrationsprojektet og kataloget om tilpasning af industristrukturen, gentog GOC endnu en gang, at de ikke er juridisk bindende i henhold til kinesisk lovgivning. Der er i den henseende brug for en juridisk bindende gennemførelsesretsakt. Det blev desuden påstået, at planerne er for uklare til at blive taget i betragtning ved afgørelsen om specificitet, og selv om papirindustrien er en tilskyndet erhvervsgren, er dette ikke bevis for, at GOC begrænser adgangen til subsidier til kun at omfatte visse virksomheder.
(310)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse erindres, at undersøgelsen fastslog, at planerne er juridisk bindende, jf. redegørelsen i betragtning 78. Undersøgelsen fastslog desuden, at papirindustriens status som »tilskyndet erhvervsgren« medfører specifikke fordele for de pågældende virksomheder.
(311)
Vedrørende lånetildelingerne blev det påstået, at analysen af årsrapporterne fra de kinesiske banker, der havde tildelt lån til de samarbejdsvillige eksporterende virksomheder, ikke viser, at lånene blev tildelt som følge af de politiske planer.
(312)
Denne påstand måtte afvises. Bankernes årsrapporter indeholder, som nævnt ovenfor, ingen specifikke oplysninger om lånetildelinger til samarbejdsvillige eksporterende producenter. Årsrapporterne er generelle dokumenter, der ikke indeholder oplysninger om, hvordan de kinesiske banker tildelte lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter og om, hvordan bankerne foretog kreditrisikovurderinger for de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Kommissionen anmodede gentagne gange de interesserede parter om at fremlægge disse oplysninger, der betragtes som afgørende bl.a. i betragtning af IMF's rapport fra 2006, hvoraf det fremgår, at bankliberaliseringen i Kina ikke er afsluttet, og at der ikke foretages egentlige kreditrisikovurderinger (14), IMF's rapport fra 2009, der fremhævede den manglende liberalisering af rentesatserne i Kina (15), IMF's landerapport fra 2010, som fremhævede, at kapitalomkostningerne i Kina er forholdsvis lave, at kredittildelingen sommetider afgøres af ikke-prismæssige faktorer, og at virksomhedernes store opsparing til dels skyldes de lave omkostninger ved forskellige faktorer (f.eks. kapital og jord) (16), OECD's Economic Survey of China (17) og OECD's Economic Department Working Paper No. 747 on China's Financial Sector Reforms (18), som fremhævede, at ejerskab af finansielle institutioner stadig er domineret af staten, hvilket rejser spørgsmål om, hvorvidt bankernes udlånsbeslutninger udelukkende er baseret på kommercielle betragtninger, mens bankernes traditionelle rolle tilsyneladende er statslige agenturer, hvilket knytter dem til staten.
(313)
Hvad angår førnævnte kreditrating, påstod GOC, at en enkelt kreditrating ikke kan betragtes som positivt bevismateriale om specificitet. Ifølge GOC kan Kommissionen ikke anvende betingelserne for et specifikt tilfælde for alle lånebeslutninger, medmindre de fleste eller endda alle lånetildelingerne til de samarbejdsvillige eksporterende producenter viser, at de fik højere kreditrating i UP som følge af industripolitikken.
(314)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse erindres, at kreditratingen i betragtning 81 skaber en direkte forbindelse mellem en samarbejdsvillig eksporterende producents positive fremtidsperspektiver og tilstedeværelsen af de politiske planer for papirindustrien og opfyldelsen af målsætningerne heri. For at nå til sine konklusioner lagde Kommissionen stor vægt på dette dokument sammen med planen for papirindustrien, idet andre nødvendige oplysninger i denne sammenhæng såsom risikovurdering med henblik på lån, ikke blev fremlagt til trods for gentagne anmodninger, jf. ovenfor.
(315)
GOC påstod også, at Kommissionen ikke tog højde for Circular on Improving the Administration of Special Loans YINFA [1999] Nr. 228 fra Kinas nationalbank i forbindelse med analysen af påstandene om begunstigede låneordninger. Dette cirkulære bekræfter iflg. GOC, at de begunstigede låneordninger eller særlige låneordninger er ophørt.
(316)
Denne påstand måtte afvises. Det erindres i denne forbindelse, at Kommissionen i betragtning 87 konstaterede, at der findes nyere cirkulærer fra den kinesiske nationalbank end cirkulæret fra 1999, som tydeligt nævner de begunstigede låneordninger og andre lån, som er fastsat af statsrådet. GOC's argumenter om ophævelse af de begunstigede låneordninger og særlige låneordninger kan således ikke bekræftes af sagens omstændigheder. Uanset det ovenstående er det relevant at bemærke, at det af cirkulæret fra 1999 fremgår, at 100 % statsejede banker aktivt skal kommunikere med de myndigheder, der er ansvarlige for de pågældende industrier, med henblik på at opnå deres forståelse og støtte. Dette bekræfter den kontrol, staten har over de 100 % statsejede banker.
(317)
Hvad angår de beviser for specificitet, som klageren indsendte, blev det påstået, at dette blot var referencer til resultater fra en række amerikanske undersøgelser, hvor der blev konstateret specificitet bl.a. med henvisning til femårsplaner.
(318)
Det skal hertil bemærkes, at Kommissionen anvendte alle relevante oplysninger, som den havde til rådighed, for at nå frem til repræsentative resultater. De offentligt tilgængelige oplysninger, som var anført i klagen, blev således fundet relevante, selv om de henviste til andre undersøgende myndigheders resultater, og brugen heraf var hensigtsmæssig.
(319)
Vedrørende beslutning nr. 40 og kataloget over tilpasning af industristrukturen blev det påstået, at de ikke udtrykkeligt definerer sektoren for coated finpapir som en tilskyndet industri eller som tilskyndede projekter. Det blev desuden påstået, at »tilskyndede projekter« i Kina spænder over flere erhvervssektorer og flere industrier.
(320)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i denne forbindelse erindres, at beslutning nr. 40 og kataloget over tilpasning af industristrukturen definerer papirindustrien, som sektoren for coated finpapir tilhører, som en tilskyndet industri eller tilskyndede projekter. Hvad angår tilskyndede projekter, skal det erindres, at disse kun omfatter visse aktiviteter inden for 26 sektorer, og denne kategorisering, som kun omfatter en del af virksomhederne i Kina, kan således ikke betragtes som værende af generel karakter og ikke-specifik. Kommissionen betragtede dette som den mest naturlige fortolkning i mangel af andre forklaringer (og underbyggende dokumenter) af, hvordan GOC præcist anvender begrebet »papirindustrien« f.eks. med henblik på beslutning nr. 40 og kataloget over tilpasning af industristrukturen.
(321)
Hvad angår loven om forretningsbanker, påstod GOC, at artikel 34 er generel, og at forretningsbankerne, i tråd med bestemmelserne i samme lovs artikel 41, ikke er forpligtede til at tildele lån på grundlag af industripolitikken.
(322)
Disse påstande måtte afvises. Det skal hertil bemærkes, at ordlyden i artikel 34 skaber en direkte forbindelse mellem forretningsbankernes lånevirksomhed og statens industripolitik. Artiklen kan derfor ikke betragtes som generel og ikke-obligatorisk. Hvad angår artikel 41 i førnævnte lov, skal det bemærkes, at den henviser til forretningsbankernes beføjelser til at tildele lån til parterne, men ikke til, hvilke betingelser bankerne skal tage i betragtning ved beslutninger om lånetildeling.
(323)
APP påstod, at virksomheden har fremlagt tilstrækkelige oplysninger og dokumenter for Kommissionen, som viser, at APP havde en rating A-1 hos Moody's i 2007 og 2008, og det var derfor ikke korrekt, at Kommissionen så bort fra denne rating og anvendte Bloombergs BB-rating.
(324)
Kommissionen analyserede nøje de kreditvurderingsrapporter, som APP-gruppen fremlagde. Disse kreditvurderingsrapporter skaber en forbindelse med papirindustriens lovende fremtidsperspektiver og meddelelsen af udviklingspolitikken for papirindustrien. Oplysningerne i disse dokumenter bekræfter således Kommissionens resultater, nemlig at eksportørens nuværende økonomiske situation er blevet fastslået på et fordrejet marked, og de kinesiske eksportørers kreditværdighed kunne således ikke tages for pålydende. Denne påstand måtte afvises.
(325)
APP påstod endvidere, at rapporterne om den interne finansforvaltning, som fremgår under dette punkt i APP's bemærkninger til fremlæggelsen af de endelige resultater, er langt mere tilfredsstillende end de oplysninger, der er lagt til grund.
(326)
Denne påstand måtte afvises. Tallene i disse rapporter er beregnet ud fra virksomhedens økonomiske situation på et fordrejet marked, som naturligvis er påvirket af de begunstigede låneordninger, således som Kommissionen har fastslået det. Det går altså i ring, dvs. at virksomheden får tildelt en begunstiget låneordning, som har en positiv indvirkning på virksomhedens finansielle indikatorer, som derefter har en positiv indvirkning på betingelserne for fremtidige lån.
(327)
APP påstod, at Kommissionens metode til beregning af referencer for lån i USD og EUR er fejlagtig, og påstod, at Kommissionen talte spændet i forhold til LIBOR dobbelt og derved oppustede referencerentesatsen.
(328)
Denne påstand måtte afvises. Kommissionen talte ikke spændet i forhold til LIBOR dobbelt. Som det fremgår af fremlæggelsen af de endelige resultater, tilføjede Kommissionen for at fastsætte referencer for lån i USD og EUR med en løbetid på over 1 år det relevante 1-årige LIBOR-rentespænd mellem BB-ratede virksomhedsobligationer med en løbetid på 1 år og BB-ratede virksomhedsobligationer med en løbetid på n-år, hvor n er antallet af år, som repræsenterer den løbetid, som »den langsigtede USD-LIBOR«-sats blev beregnet for (dvs. 2, 3 … 15 år). Det skal påpeges, at ovennævnte spænd blev tilføjet til »rene« 1-årige LIBOR-satser (altså ikke tilføjet med x basispoint, som APP påstod).
4.3.8. SKATTEMÆSSIG SÆRBEHANDLING AF VIRKSOMHEDER, DER ANERKENDES SOM VIRKSOMHEDER MED HØJTEKNOLOGI OG NY TEKNOLOGI
(329)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at artikel 25 i Enterprise Income Tax Law (loven om virksomhedsskat) er en generel bestemmelse, der finder anvendelse på hele den kinesiske økonomi og ikke kun på producenter af coated finpapir.
(330)
GOC påstod endvidere, at støtteberettigelseskriterierne for denne ordning er objektive og uddybede, at støtteberettigelsen er automatisk, hvorfor ordningen ikke kan betragtes som specifik i henhold til bestemmelserne i SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(331)
Disse påstande måtte afvises. Kommissionen nåede frem til sine resultater ud fra positivt bevismateriale. Det skal desuden bemærkes, at artikel 25 i Enterprise Income Tax Law begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte visse virksomheder og industrier som er klassificerede som »tilskyndede«, altså til en bestemt kategori af virksomheder i Kina. Kommissionen konkluderede, jf. ovenfor, at sektoren for coated finpapir hører til i denne kategori, og fordelene under denne ordning er derfor specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Vedrørende støtteberettigelseskriterierne skal det bemærkes, at det af de relevante bestemmelser bl.a. fremgår, at varerne obligatorisk skal høre til kategorierne højteknologi og ny teknologi under Key Support of the State, og at virksomhederne i længere tid skal have udført forsknings- og udviklingsaktiviteter med henblik på at opnå ny viden om forskning og teknologi, nyskabende brug af ny viden eller væsentlig forbedring af teknologier eller varer. Disse bestemmelser kan som helhed ikke betragtes som objektive støtteberettigelseskriterier, der fører til automatisk indrømmelse af subsidiet i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(332)
APP ønskede at vide, om det udligningsberettigede subsidiebeløb, der fremkom efter disse ordninger, ikke nærmere skulle beregnes på grundlag af selvangivelsen og betalingerne for 2008 i stedet for 2009 (UP). APP påstod, at disse to ordninger hænger sammen med indkomstskat, som sædvanligvis betales fuldt ud i det kalenderår, der følger beskatningsperioden i Kina. Indkomstskatten for 2009 eller en eventuel begunstiget behandling i den forbindelse blev derfor først bestemt i 2010.
(333)
Denne påstand måtte afvises. Det faktiske beløb af de modtagne fordele blev bekræftet og kontrolleret med selvangivelsen for 2009, og de udgør derfor fordele i relation til salg og indtægter i 2009, dvs. UP.
4.3.9. SKATTEMÆSSIG SÆRBEHANDLING INDEN FOR FORSKNING OG UDVIKLING
(334)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev således påstået, at støtteberettigelseskriterierne for denne ordning er objektive og uddybede, at støtteberettigelsen er automatisk, hvorfor ordningen ikke kan betragtes som specifik i henhold til bestemmelserne i SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(335)
Denne påstand måtte afvises. Det erindres i den forbindelse, at undersøgelsen fastslog, at visse virksomheder, der gennemfører visse typer forsknings- og udviklingsprojekter, modtager skattemæssig særbehandling, dvs. at der er tale om en vis kategori af virksomheder i Kina. Som nævnt ovenfor er der tale om virksomheder, der hører under kategorien ny højteknologi, som modtager støtte fra staten, og projekter opført i Guide to Key Fields of High Tech Industrialization såsom projekter i sektoren for coated finpapir, og fordelene ved denne ordning er således specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Vedrørende støtteberettigelseskriterierne skal det bemærkes, at de relevante bestemmelser, som blev indsendt af de samarbejdsvillige eksporterende producenter, er vagt formulerede og uigennemskuelige og derfor ikke kan betragtes som objektive støtteberettigelseskriterier, der fører til automatisk indrømmelse af subsidiet. Kommissionen nåede således frem til sine resultater på grundlag af positivt bevismateriale i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
4.3.10. SKATTEFRITAGELSE AF DIVIDENDE MELLEM KVALIFICEREDE KINESISKE VIRKSOMHEDER
(336)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at skattefritagelsen af dividende ikke er et subsidie i henhold til subsidieaftalen, idet fritagelsen af dividende ifølge dens natur ikke er et subsidie, og de relevante kinesiske bestemmelser sigter mod at tydeliggøre skattegrundlaget for at undgå dobbeltbeskatning.
(337)
APP påstod, at denne ordning ikke er specifik, og at den anvendes generelt og ensartet i hele Kina ud fra objektive kriterier, nemlig kilden til dividendeindkomst. Det blev desuden påstået, at denne ordning ikke er et subsidie.
(338)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i denne forbindelse bemærkes, at kinesiske virksomheder ikke skal betale selskabsskat af dividendeindkomst fra andre kinesiske virksomheder. Det fremhæves først og fremmest, at undersøgelsen fastslog, at visse virksomheder modtager skattemæssig særbehandling, nemlig kinesiske virksomheder, der modtager dividende fra andre kinesiske virksomheder, samt store industrier og projekter, der støttes eller tilskyndes af staten, f.eks. sektoren for coated finpapir, dvs. en bestemt kategori af virksomheder i Kina. Fordelene under denne ordning er altså specifikke, jf. grundforordningens artikel 4 stk. 2, litra a). Dernæst er der tale om et skatteincitament, hvor der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, jf. definitionen af et subsidie i SCM-aftalens artikel 1, stk. 1, litra a), og grundforordningens artikel 3, litra a). Vedrørende påstanden om, at hensigten med dette incitament er at undgå dobbeltbeskatning, bemærkes det, at selv om subsidieaftalen har anerkendt, at WTO-medlemmer ikke afholdes fra at træffe foranstaltninger for at undgå dobbeltbeskatning (se subsidieaftalen, bilag I, fodnote 59), udgør denne bestemmelse en »affirmative defence«, og der blev ikke fremlagt konkrete beviser, der kunne underbygge påstanden om, at f.eks. dividender fra kinesiske og udenlandske virksomheder behandles forskelligt på grund af de juridiske forpligtelser, som Kina har påtaget sig i henhold til relevante bilaterale aftaler om dobbeltbeskatning med tredjelande.
(339)
Det blev endvidere påstået, at ordningen er fuldstændig irrelevant for virksomheder og industrier, der er klassificerede som tilskyndede, men pr. definition gælder alle kinesiske virksomheder. GOC påstod, at det i SCM-aftalens artikel 2, stk. 2, hedder, at fastsættelse af generelt gældende afgiftssatser ikke betragtes som specifikke subsidier. Det blev således påstået, at støtteberettigelseskriterierne for denne ordning er objektive og uddybede, at støtteberettigelsen er automatisk, hvorfor ordningen ikke kan betragtes som specifik i henhold til bestemmelserne SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(340)
Disse påstande måtte afvises. Det skal erindres, at reglerne om denne ordning findes i kapitel 4 »Preferential Tax Treatments« i Enterprise Income Tax Law, som fastsætter en række specifikke skatteincitamenter for vigtige industrier og projekter, der støttes eller tilskyndes af staten. Fordele under denne ordning er, jf. ovenfor, derfor specifikke, jf. grundforordningens artikel 4 stk. 2, litra a). Under undersøgelsen blev der ikke konstateret objektive kriterier, der begrænser støtteberettigelsen, eller afgørende beviser for, at denne støtteberettigelse er automatisk. Hvad angår påstandene om bestemmelserne i SCM-aftalens artikel 2, stk. 2, skal det bemærkes, at denne ordning ikke henviser til fastsættelse af generelt gældende afgiftssatser, men derimod en skattefritagelse for en bestemt type indtægter, der stammer fra en bestemt type virksomheder.
4.3.11. FRITAGELSE FOR MOMS OG TOLD PÅ IMPORT AF UDSTYR
(341)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at særlige kategorier af virksomheder, som er nærmere bestemt i lovgivningen, ikke er specifikke, idet de spænder over en lang række økonomiske sektorer og flere erhvervsgrene. Det blev således påstået, at støtteberettigelseskriterierne for denne ordning er objektive og uddybede, at støtteberettigelsen er automatisk, hvorfor ordningen ikke kan betragtes som specifik i henhold til bestemmelserne i SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(342)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at ordningen kun gælder virksomheder, der investerer i bestemte virksomhedskategorier, som er nærmere bestemt i lovgivningen (nemlig den vejledende fortegnelse over erhvervsgrene til udenlandske investeringer og kataloget over vigtige erhvervsgrene, varer og teknologier, som staten tilskynder udvikling i). Støtteberettigelsen er forbeholdt bestemte virksomhedskategorier, hvilket bekræfter, at ordningen ikke er tilgængelig for erhvervslivet generelt, og fordelene under denne ordning er således specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Under undersøgelsen blev der desuden ikke konstateret objektive kriterier, der begrænser støtteberettigelsen, eller afgørende beviser for, at denne støtteberettigelse er automatisk. Kommissionen nåede således frem til sine resultater på grundlag af positivt bevismateriale i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(343)
APP påstod, at den afskrivningsperiode, som Kommissionen anvendte i beregningen af fordele under denne ordning i UP, ikke er korrekt, og at Kommissionen burde have anvendt den afskrivningsperiode, som APP-gruppens virksomheder fremlagde. Denne metode er iflg. APP i strid med grundforordningens artikel 7, stk. 3.
(344)
Denne påstand måtte afvises. Den afskrivningsperiode, som APP fremlagde, er bestemt til bogførings- og økonomihensyn. Andre samarbejdsvillige eksporterende producenter og EU-erhvervsgrenen fremlagde andre afskrivningsperioder. I henhold til sædvanlig praksis og grundforordningens artikel 7, stk. 3, anvendte Kommissionen derfor en periode på 15 år som en hensigtsmæssig løbetid på maskiner med henblik på denne beregning, som af den pågældende industri betragtes som den »normale« afskrivningsperiode.
4.3.12. MOMSNEDSLAG FOR UDSTYR PRODUCERET PÅ HJEMMEMARKEDET
(345)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at GOC gjorde rede for støtteberettigelseskriterierne under denne ordning, og at der derfor ikke er grundlag for at anvende de foreliggende faktiske oplysninger.
(346)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at ordningen er forbeholdt FIE'er, der køber en bestemt type udstyr fremstillet på hjemmemarkedet, dvs. en bestemt kategori af virksomheder i Kina, og fordelene under denne ordning er således specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Under undersøgelsen blev der desuden ikke konstateret objektive kriterier, der begrænser støtteberettigelsen, eller afgørende beviser for, at denne støtteberettigelse er automatisk. Kommissionen nåede således frem til sine resultater ud fra de fremlagte oplysninger og bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, ud fra positivt bevismateriale i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
4.3.13. SKATTER OG AFGIFTER VEDRØRENDE BYVEDLIGEHOLDELSE, BYGGERI OG UDDANNELSE FOR FIE'ER
(347)
Både APP og Chenming påstod, at ovennævnte skatter og afgifter nu i henhold til Notice on Unifying the Urban Maintenance Construction Tax and Education Surcharges for Domestic and Foreign-invested Enterprises and Individuals, som blev offentliggjort af statsrådet i Kina den 18. oktober 2010, er gældende fra 1. december 2010 for virksomheder og enkeltpersoner i Kina uden undtagelse. Subsidieordningen er ifølge disse påstande ikke længere udligningsberettiget.
(348)
Disse påstande blev behandlet ud fra den dokumentation og det bevismateriale, parterne havde fremlagt. GOC blev anmodet om at bekræfte førnævnte oplysninger. GOC, som er en interesseret part i disse undersøgelser og subsidieydende myndighed for denne ordning, meddelte Kommissionen, at denne ordning var blevet trukket tilbage og ikke erstattet med andre incitamenter, der henviser til samme skatteindbetalinger. Ud fra de oplysninger, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde fremlagt, blev det konkluderet, at begge grupper havde bevist, at de ikke længere havde fordel af subsidier under denne ordning. I den sammenhæng skal det præciseres, at der i henhold til grundforordningens artikel 15 ikke indføres foranstaltninger, hvis subsidierne trækkes tilbage, eller det påvises, at subsidierne ikke længere giver de berørte eksportører nogen fordel. I overensstemmelse hermed og på grundlag af de foreliggende oplysninger i sagen konkluderes det, at subsidiet under denne ordning ikke længere giver fordele til de pågældende eksportører. Resultaterne i betragtning 160-169 blev ændret i overensstemmelse hermed.
4.3.14. KENDTE MÆRKER OG SÆRMIDLER TIL FREMME AF UDENLANDSKE INVESTERINGSPROJEKTER
(349)
GOC påstod vedrørende disse ordninger, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at GOC fremlagde tilstrækkelige oplysninger vedrørende disse ordninger, og at der ikke findes lovgivning eller regler vedrørende disse ordninger.
(350)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse erindres, at det blev konstateret, at disse ordninger var specifikke og udligningsberettigede på grundlag af oplysninger fra GOC og de samarbejdsvillige eksporterende producenter uanset, at de egentlige bestemmelser ikke blev fremlagt. GOC påstod, at der ikke findes lovbestemmelser om disse ordninger, hvilket bekræfter, at der ganske enkelt ikke findes lovbestemte, objektive kriterier eller bestemmelser for disse ordninger. Kommissionen nåede således frem til sine resultater ud fra de fremlagte oplysninger og bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, ud fra positivt bevismateriale i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Da der ikke foreligger kriterier eller bestemmelser, har regeringen tilsyneladende råderet over subsidiet, og adgang til subsidiet betragtes som begrænset til visse virksomheder.
4.3.15. TILSKUD FRA FONDEN FOR HØJTEKNOLOGISK UDVIKLING OG BELØNNING FRA SUZHOU INDUSTRIPARK FOR AT OPRETHOLDE VÆKSTEN
(351)
GOC påstod vedrørende disse ordninger, at Kommissionen fejlfortolkede SCM-aftalens artikel 2, stk. 2, idet industriparkerne ikke er udpeget som geografiske områder.
(352)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i denne forbindelse erindres, at Suzhou industripark tydeligvis er en økonomisk og administrativ enhed inden for Kinas jurisdiktion og dermed et udpeget geografisk område, jf. SCM-aftalens artikel 2, stk. 2. Uanset ovenstående skal det også bemærkes, at selv om ovenstående ikke var blevet bekræftet af de foreliggende faktiske oplysninger i undersøgelsen, kan en industripark pr. definition kun omfatte en bestemt kategori af virksomheder på et lands eller en subsidieydende myndigheds område, og derfor ville de subsidier, som industriparken ydede, blive betragtet som specifikke, jf. SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra a).
4.3.16. INDRØMMELSE AF BRUGSRETTIGHEDER TIL JORD
(353)
GOC påstod vedrørende brugsrettigheder til jord, at brugen af en ekstern reference, jf. SCM-aftalens artikel 14, litra d), og appelorganets afgørelse i sagen US - Softwood Lumber IV, er ulovlig. Det blev påstået, at EU- og WTO-reglerne begrænser brugen af eksterne referencer til ganske særlige tilfælde, dvs. kun når der sker fordrejning af private markedspriser som følge af de statslige myndigheders dominerende rolle som udbyder af de pågældende varer eller tjenester. Kommissionen har iflg. GOC ikke bevist, at de private markedspriser fordrejes af GOC's dominerende rolle som udbyder.
(354)
Disse påstande måtte afvises. Det skal først og fremmest bemærkes, at WTO-reglerne, som bekræftet af appelorganet i sagen US - Softwood Lumber IV (DS257) og panelet i US - China countervailing duties (DS379), ikke forbyder brugen af eksterne referencer. Dernæst tog Kommissionen i sin tilgang fuldt højde for de særlige betingelser i WTO's retspraksis med henblik på anvendelse af en ekstern reference. Det er allerede under betragtning 248-259 blevet bevist, at jord i Kina er statsejet og udbydes af regeringen på lejebasis. Desuden kontrollerer GOC udbud og fordeling af jord til virksomheder, herunder på sekundære markeder, og tildeling af jord til virksomheder er underlagt et sæt strenge regler, mens enhver ændring i tildelingen af jord, f.eks. en overførsel af en kontrakt om brugsrettigheder til jord mellem to virksomheder, skal godkendes af staten og anerkendes i en ny kontrakt om brugsrettigheder til jord mellem rettighedserhververen og den pågældende statslige myndighed. Ud fra ovenstående konkluderes det, at GOC har en dominerende rolle i fordelingen af brugsrettigheder til jord, og at alle kinesiske »private« markedspriser (i det omfang, de findes - der er ikke fremlagt nogen i forbindelse med undersøgelsen) er fordrejede på grund af GOC's dominerende rolle som udbyder og monopolrolle som lovgiver for handel med jord. GOC's finansielle bidrag vil derfor effektivt fastsætte niveauet for eventuelle private priser.
(355)
GOC påstod også, at Kommissionen ved valget af Taiwan som ekstern reference anvendte en ekstern reference, som ikke vedrører eller har forbindelse med de gældende markedsvilkår i Kina. Det blev påstået, at brugen af den taiwanesiske reference til at udligne forskelle i sammenlignelige fordele mellem landene udtrykkeligt er forbudt iflg. WTO's regler.
(356)
Disse påstande måtte afvises. Kommissionen betragter Taiwan (19) som en egnet ekstern reference på grund af den totale mangel på oplysninger i sagen, dvs. i) den økonomiske udvikling og økonomiske struktur i Taiwan og de pågældende kinesiske provinser, hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret, ii) den geografiske nærhed mellem to kinesiske provinser og Taiwan, iii) den udbredte infrastruktur i både Taiwan og de to kinesiske provinser, iv) de nære økonomiske forbindelser og grænsehandel mellem Taiwan og Kina og v) den ensartede befolkningstæthed i de pågældende kinesiske provinser og i Taiwan, vi) ligheden mellem de typer jord og transaktioner i Kina og Taiwan, der anvendes til at beregne den relevante reference i Taiwan, vii) generelle demografiske, sproglige og kulturelle kendetegn i både Taiwan og Kina. Desuden betragtes Jiangsu- og Shandong-provinserne som førsteklasses produktionsprovinser i Kina (20). Selv om BNP pr. indbygger i Taiwan og de to kinesiske provinser ikke er identiske, er der i de senere år sket en markant vækst i BNP i de to kinesiske provinser, dvs., at de er ved at indhente Taiwan.
Nyere tal viser desuden, at Kina og Taiwan har ensartede vækstrater for BNP i faste priser (21). Det er dog vigtigt at bemærke, at den nøjagtige sammenligning mellem BNP i et land uden markedsøkonomi (Kina) og BNP i en veletableret markedsøkonomi (Taiwan) ikke er en afgørende faktor, da et land uden markedsøkonomi ofte halter bagefter en fungerende markedsøkonomi for så vidt angår BNP. Mange andre faktorer såsom planlægningsregler og miljøpolitik kan desuden påvirke udbud og efterspørgsel i et industriland. Det egentlige spørgsmål er, hvad de »gældende markedsvilkår« for brugsrettigheder i Kina ville være, hvis Kina havde en fungerende markedsøkonomi, og ud fra den foreliggende dokumentation ville de ligne vilkårene i Taiwan.
(357)
På baggrund af alle ovenstående oplysninger konkluderes det, at den valgte reference er i tråd med kravene i appelorganet i sagen US - Softwood Lumber IV (Para. 103), hvoraf det fremgår, at den valgte reference ikke desto mindre skal vedrøre, henvise til eller være forbundet med de gældende markedsvilkår i det pågældende land og afspejle pris, kvalitet, disponibilitet, omsættelighed, transport og andre købs- og salgsbetingelser, jf. artikel 14, litra d). Samtlige vilkår i Taiwan relaterer til de gældende markedsvilkår i de to kinesiske provinser. Jord er tilgængeligt i tilsvarende befolkede områder, områdernes geografiske nærhed sikrer, at kvaliteten af jorden er tilsvarende, mens det forhold, at Taiwan og de to kinesiske provinser har samme sprog og kultur, har eksportorienterede økonomier og væsentlige produktionssektorer, bekræfter, at pris, omsættelighed og andre vilkår for køb eller salg af land er nært forbundet.
(358)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter påstod, at de oplysninger, som Kommissionen rådede over, var tilstrækkelige til at konkludere, at der er et marked for jord i Kina.
(359)
Denne påstand måtte afvises. Ud fra de oplysninger, Kommissionen har til sin rådighed, var det ikke muligt at konkludere, at der er et effektivt marked for jord i Kina. Ud fra den lovgivning, GOC har fremlagt for Kommissionen, fremgår det tydeligt, at al jord i Kina er statsejet og kun udbydes på lejebasis. De kinesiske myndigheder har fuld kontrol over udbud og fordeling af jord til virksomheder, herunder transaktioner på det sekundære marked. Der blev ikke fremlagt beviser for, at der er en markedsmekanisme for fordeling af brugsrettigheder til jord til trods for Kommissionens gentagne anmodninger herom. Denne situation er nærmere beskrevet i betragtning 354, hvor tilsvarende påstande fra GOC behandles.
(360)
APP påstod, at de aktuelle priser for brugsrettigheder for jord i Kina burde anvendes som reference eller alternativt de aktuelle jordpriser i den indiske stat Maharashtra. Chenming foreslog også den indiske stat Maharashtra som reference.
(361)
Som det fremgår ovenfor af betragtning 359, er der intet effektivt marked for jord i Kina. Det er derfor ikke hensigtsmæssigt at anvende de aktuelle kinesiske priser på brugsrettigheder for jord som reference. De eksporterende producenter baserede deres påstande på, at jordpriserne i Maharashtra kunne anvendes som reference ud fra en sammenligning mellem BNP pr. indbygger og befolkningstætheden på tidspunktet for erhvervelsen af brugsrettigheder til jord. Det er som anført ovenfor Kommissionens opfattelse, at BNP pr. indbygger og befolkningstætheden ikke kan være de eneste afgørende faktorer for valget af et land eller en region med henblik på anvendelse af en ekstern reference. Den metode, de samarbejdsvillige eksporterende producenter foreslår, stemmer under alle omstændigheder ikke overens med deres påstande. I UP havde Mumbai, hovedstaden i Maharashtra og langt det mest udviklede område i staten, en indkomst pr. indbygger på 2 675 $ (Rs1.28 lakh), som faktisk er lavere end det nationale gennemsnit i Kina på 3 529 $ (22), når der ses bort fra BNP pr. indbygger i højtudviklede områder af Shandong og Jiangsu (hhv. 5 255 $ og 6 550 $). Vedrørende befolkningstætheden er den i sig selv heller ikke en afgørende faktor, men til orientering er befolkningstætheden 314/km2 i Maharashtra, 736/km2 i Jiangsu og 600/km2 i Shandong, altså ikke på samme niveau. Andre faktorer som f.eks. manglende geografisk nærhed og fælles kendetegn mellem Indien og Kina førte desuden til den konklusion, at Maharashtra som reference ikke relaterer eller henviser til eller er forbundet med de gældende markedsvilkår i Kina. Kommissionen fastholder, at jordpriserne i Taiwan er langt mere egnede som ekstern reference, jf. uddybningerne i betragtning 356.
(362)
APP påstod, at virksomheden ikke længere er i besiddelse af nogle af de brugsrettigheder til jord, som Kommissionen havde taget i betragtning ved beregningen af fordele under denne ordning. APP påstod desuden, at den ved at bruge oplysningerne fra webstedet for Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs i Taiwan kom frem til en anden gennemsnitlig jordpris pr. kvadratmeter, og at Kommissionen ikke havde søgt at finde repræsentative tilbud på industrijord.
(363)
Hvad angår det samlede areal, som APP havde anvendt, undersøgte Kommissionen APP's påstand og accepterede den på grundlag af de oplysninger og den dokumentation, der blev fremlagt i bemærkningerne til de endelige resultater. De korrigerede oplysninger blev afspejlet i subsidieberegningen. Hvad angår oplysningerne fra Taiwan, skal det bemærkes, at denne påstand måtte afvises. Selv om denne part ikke foreslog at anvende denne pris til beregning af en hensigtsmæssig reference, skal følgende dog understreges. Kommissionen anvendte de foreliggende oplysninger vedrørende jordpriserne i Taiwan, og metoden til beregning af referencepriser blev meddelt parterne og uddybet i en note til sagen den 11. februar 2011. På den anden side refererer de tal, som APP indsendte, kun til februar 2011, dvs. en anden periode end den, Kommissionen anvendte i sin beregning, og tallene refererer tilsyneladende kun til en liste af eksempler på tal fra visse områder i Taiwan. Desuden kan Kommissionen ikke behandle beregningen af APP's reference, idet APP ikke fremlagde oplysninger om den metode, der blev anvendt til denne beregning, og ikke uddybede, hvorfor denne beregning skulle give mere nøjagtige gennemsnitlige jordpriser i Taiwan.
(364)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter påstod, at eventuelle subsidier i form af ydelse af brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag ikke var specifikke.
(365)
Denne påstand måtte afvises. Som det allerede fremgår af den endelige fremlæggelse af resultaterne, fremlagde GOC utilstrækkelige oplysninger vedrørende denne ordning, som måtte suppleres med andre oplysninger og data. Resultaterne blev derfor truffet på dette grundlag og er uddybet og analyseret i betragtning 253-258.
4.3.17. ANDRE PÅSTANDE
(366)
APP påstod, at den rentesats, som Kommissionen havde anvendt til at omregne subsidiets pålydende til den gældende værdi i undersøgelsesperioden, ikke er korrekt.
(367)
Kommissionen undersøgte APP's påstand og accepterede den på grundlag af de oplysninger og den dokumentation, der blev fremlagt i bemærkningerne til de endelige resultater. Den rentesats, som APP foreslog, blev anvendt til subsidieberegningen. Denne ændring er allerede afspejlet i betragtningerne om beregning af subsidiemargenerne og i de efterfølgende subsidiemargener for de enkelte ordninger.
(368)
APP påstod, at subsidier skal udtrykkes i procent af den indberettede cif-pris og ikke i procent af omsætningen, og at Kommissionen burde anvende denne metode til beregning af subsidiemargenerne.
(369)
Disse påstande blev behandlet ud fra den dokumentation og det bevismateriale, parten havde fremlagt. Det skal bemærkes, at med undtagelse af en af de udligningsberettigede ordninger, var de andre ordninger ikke betinget af eksportresultater og blev ikke ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder. Subsidiebeløbet blev derfor fordelt over APP-gruppens virksomheders samlede omsætning i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, hvori det hedder: »Ydes subsidier ikke på grundlag af de fremstillede, producerede, udførte eller transporterede mængder, fastsættes det udligningsberettigede subsidiebeløb ved efter omstændighederne at fordele værdien af de samlede subsidier i forhold til omfanget af produktionen, salget eller udførslen af den pågældende vare i undersøgelsesperioden vedrørende subsidier«. Da dette subsidie ikke er betinget af produktion af en specifik vare eller eksport, er virksomhedens samlede omsætning den mest egnede nævner. Det skal i den forbindelse bemærkes, at den pågældende omsætning blev fastlagt på et grundlag, der så vidt muligt afspejler salgsværdien af de varer, der blev solgt af modtagervirksomheden. Denne ændring er allerede afspejlet i betragtningerne om beregning af subsidiemargenerne og i de efterfølgende subsidiemargener for de enkelte ordninger. Ethvert andet forslag til beregning af det udligningsberettigede subsidiebeløb ville være i strid med de pågældende bestemmelser i grundforordningen (artikel 7 og 15) og den administrative praksis, som Kommissionen anvender i antisubsidieundersøgelser til fastlæggelse af en hensigtsmæssig nævner/tællere til fordeling af det udligningsberettigede subsidiebeløb.
Parten nævnte også den del af retningslinjerne (23), der henviser til beregning af subsidier pr. enhed som grundlag for påstanden. En metode pr. enhed blev dog af samme årsager som ovenfor ikke fundet hensigtsmæssig i denne sag. Den foreslåede metode betragtes ikke som repræsentativ, da den blander omsætning og enheder produceret udelukkende til den pågældende vare, mens den ser bort fra produktion af enheder af andre varer. Der blev ikke indsendt eller verificeret oplysninger vedrørende det samlede antal enheder, som de pågældende virksomheder producerede af alle varer, og subsidierne blev under alle omstændigheder ikke ydet under henvisning til mængder. Hvad angår cif-priserne, fremgår det af de foreliggende oplysninger, at de varierer inden for og mellem de forskellige varetyper. De pågældende subsidier er under alle omstændigheder ikke varespecifikke. Kommissionen fastslog desuden subsidieringsbeløbet for Kina og fordelte værdien af den samlede subsidiering over omsætningen i Kina i betragtning af de specifikke bestemmelser for de pågældende samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter. Dette sikrer, at der anvendes verificerede subsidiebeløb og den mest hensigtsmæssige omsætning. Endelig skal det bemærkes, at det ud fra de praktiske omstændigheder i disse sager, altså indførelsen af antidumping- og udligningstold svarende til skadesmargenen, konkluderes, at valget af metode til beregning af det udligningsberettigede subsidiebeløb og udligningstolden ikke har nogen som helst indvirkning på APP's position.
4.4. UDLIGNINGSBERETTIGEDE SUBSIDIEBELØB
(370)
De udligningsberettigede subsidiebeløb i henhold til grundforordningens bestemmelser for de undersøgte virksomheder er fastsat i nedenstående tabel som værditold:
Eksporterende producent
Antisubsidiemargen
APP-gruppen
12,04 %
Chenming-gruppen
4,06 %
(371)
Ud fra de foreliggende oplysninger fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina og oplysningerne i klagen er der ingen andre kendte producenter af den pågældende vare i Kina. Da de indberettede eksportmængder i realiteten var højere end Eurostats importtal, blev samarbejdsgraden betragtet som høj. Det var derfor hensigtsmæssigt at fastsætte subsidieniveauet for ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter til det højeste subsidieniveau, der blev konstateret for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, nemlig 12,04 %, med henblik på at sikre foranstaltningernes effektivitet.
5. EU-PRODUCENTER
5.1. EU-PRODUKTION
(372)
I undersøgelsesperioden blev samme vare fremstillet af 14 kendte og en række andre meget små producenter i EU. Oplysningerne fra CEPIFINE skønnes at dække 98 % af EU-producenternes produktion. Den samlede EU-produktion blev på dette grundlag anslået til ca. 5 270 000 ton i UP. De EU-producenter, der tegner sig for den samlede EU-produktion, udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 1.
(373)
Branchen for coated finpapir er energi- og kapitalintensiv. Derfor gælder der stordriftsfordele, hvilket forklarer, at produktionen er koncentreret på nogle få store aktører, som suppleres af mindre producenter, der fokuserer på markeder i deres geografiske nærområde. Fem store producenter af omtrent samme størrelse dækker det meste af EU-markedet med produktionsanlæg over hele Europa. Størstedelen af coated finpapir er en slags råvare og sælges normalt gennem papirhandlere og -grossister. Disse distributionskanaler er kendetegnet ved en kraftig koncentration af købekraft og prisgennemsigtighed som følge af pristilbud.
(374)
Som omtalt i betragtning 19 ovenfor, hævdede en interesseret part, at coated finpapir, som er egnet til rotationstryk, burde have været omfattet af denne undersøgelse. Den samme part hævdede således, at klageren, dvs. EU-erhvervsgrenen, ikke havde tilstrækkeligt vægtige argumenter i forbindelse med denne procedure. På grundlag af konklusionerne i betragtning 22 og 25, dvs. at coated finpapir, som er egnet til rotationstryk, og coated finpapir til fladtrykspresser er to forskellige varer, måtte denne påstand dog afvises.
(375)
Den kinesiske regering bemærkede, at en af de repræsentative producenter angiveligt skulle være forretningsmæssigt forbundet med en kinesisk virksomhed og derfor burde udelukkes fra definitionen af EU-erhvervsgrenen. Undersøgelsen viste dog, at de varer, der produceres af den pågældende kinesiske virksomhed, ikke er den pågældende vare. Forholdet mellem de to virksomheder har derfor ingen indvirkning på skadesanalysen eller på denne EU-producents indgåelse i definitionen af EU-erhvervsgrenen.
6. SKADE
6.1. EU-FORBRUGET
(376)
Forbruget blev fastslået på følgende grundlag:
-
Eurostats oplysninger om import fra tredjelande behørigt justeret i henhold til oplysninger fra EU-producenter for varer, der ikke er omfattet af procedurerne. Undersøgelsen viste på grundlag af den fremlagte dokumentation, at disse antagelser var rimelige og begrundede.
-
Den kontrollerede samlede eksportmængde for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina til EU-markedet, idet den indberettede eksportmængde var højere end de importdata, der er kommet fra Eurostat.
-
Den samlede omsætning på EU-markedet for alle EU-producenter baseret på oplysninger fra CEPIFINE.
(377)
På grundlag heraf blev EU-forbruget beregnet som følger:
Tabel 1
EU-forbruget
EU-forbruget
2006
2007
2008
2009/UP
Ton
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Indeks
100
104
101
86
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser, justerede Eurostat-data og data fra CEPIFINE.
(378)
EU-forbruget faldt sammenlagt med 14 % i den betragtede periode. Det blev konkluderet, at forbruget først steg med 4 % mellem 2006 og 2007, hvorefter det faldt med 18 % mellem 2007 og UP. Faldet i forbruget i 2008 og UP var en konsekvens af en lavere efterspørgsel navnlig i første halvdel af 2009 som følge af den økonomiske krise.
6.1.1. IMPORTEN TIL UNIONEN FRA KINA
(379)
Som nævnt ovenfor i betragtning 376 konstaterede man, at den kontrollerede samlede omsætning af den pågældende vare hos de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter på EU-markedet var større end den samlede importmængde ifølge Eurostat. Eftersom man konstaterede, at de kontrollerede oplysninger er mere præcise end de foreliggende statistikker, blev den samlede importmængde fra Kina beregnet på grundlag af de kontrollerede oplysninger fra de samarbejdsvillige virksomheder. Salgsmængden hos de samarbejdsvillige virksomheder, som kun havde eksporteret multiplekskarton i den betragtede periode, blev holdt uden for den samlede import, fordi man konkluderede, jf. betragtning 47, at multiplekspapir og -karton ikke skal betragtes som den pågældende vare. Eftersom importdata for den pågældende vare kun vedrører to virksomheder, fandt man det af fortrolighedshensyn hensigtsmæssigt at vise dem i indekseret form.
Tabel 2
Samlet subsidieret import fra Kina
Samlet import fra Kina
2006
2007
2008
2009/UP
Mængder (indeks)
100
218
212
283
Markedsandel (indeks)
100
210
209
329
Priser i EUR/ton
677
661
657
621
Indeks
100
98
97
92
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
(380)
De samlede importmængder fra Kina steg dramatisk og blev næsten tredoblet i løbet af den betragtede periode. Som følge heraf voksede importens markedsandel markant fra ca. 1 % i 2006 til over 4 % i UP. Dette skal ses på baggrund af et forbrug, der faldt med 14 % i samme periode. Gennemsnitspriserne for den subsidierede import fra Kina udviste et fald på 8 % i løbet af den betragtede periode.
6.1.2. PRISUNDERBUD
(381)
For at kunne undersøge prisunderbuddet blev de vejede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for import fra Kina ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis med en passende justering for gældende told og omkostninger efter importen.
(382)
Som forklaret i betragtning 51 var samarbejdsgraden meget høj blandt de kinesiske eksportører, og det blev konkluderet, at samarbejdsgraden omfattede den samlede eksportmængde fra Kina til Unionen i UP. Da det blev konstateret, at de to kinesiske eksporterende producenter, som oprindeligt gav sig til kende, ikke eksporterede den pågældende vare til EU-markedet, jf. betragtning 52, blev deres importmængder ikke taget i betragtning ved prisunderbudsanalysen. Eksportsalget fra en virksomhed, der indgår i gruppen hos en af de samarbejdsvillige eksporterende producenter, blev ligeledes udelukket fra sammenligningen, da ingen af de repræsentative EU-producenter fremstiller sammenlignelige varetyper. Hvad angår eksportmængderne fra denne virksomhed, skal det bemærkes, at de kun udgør en mindre del af gruppens samlede eksportsalg, og deres prisniveau var tilsyneladende på linje med gruppens samlede priser ved salg til eksport.
(383)
Det fremgik af sammenligningen, at den pågældende subsidierede vare med oprindelse i Kina blev solgt i Unionen i undersøgelsesperioden til priser, der i gennemsnit underbød EU-producenternes priser med 7,6 %. Underbudsmargenens størrelse skal ses på baggrund af den høje grad af prisgennemsigtighed som følge af pristilbud, der kendetegner markedet for distribution af coated finpapir.
6.2. EU-ERHVERVSGRENENS OG DE FIRE REPRÆSENTATIVE EU-PRODUCENTERS ØKONOMISKE SITUATION
6.2.1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(384)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 4, omfattede undersøgelsen af den subsidierede imports virkninger for EU-producenterne en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der havde indflydelse på EU-producenternes situation fra 2006 til undersøgelsesperiodens afslutning.
(385)
De makroøkonomiske aspekter (produktion, kapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængder, markedsandel, vækst og størrelsen af de udligningsberettigede subsidier) blev vurderet for hele EU-erhvervsgrenen på grundlag af oplysninger fra CEPIFINE.
(386)
Analysen af de mikroøkonomiske aspekter blev foretaget for EU-producenterne (gennemsnitlige enhedspriser, beskæftigelse, lønninger, produktivitet, lagre, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast, evne til at skaffe kapital) på grundlag af oplysninger fra producenterne, som er behørigt kontrolleret.
(387)
Det blev påstået, at skadesanalysen ikke analyserede alle skadesfaktorer for klagerne og for EU-erhvervsgrenen som helhed på sammenhængende og altomfattende vis. Parterne påstod, at konklusionerne vedrørende den væsentlige skade ville have været anderledes, hvis visse indikatorer såsom markedsandel var blevet fastslået for klagerne alene.
(388)
Det skal først bemærkes, at disse parters udtalelser tilsyneladende er baseret på indikatorer beregnet ud fra andre data og oplysninger end dem, der blev fastsat i løbet af undersøgelsen, og som er anført nedenfor. Disse konklusioner er således faktuelt forkerte og derfor irrelevante.
(389)
Dernæst er det Kommissionens praksis at foretage en overordnet evaluering af de makroøkonomiske faktorer for indikation af den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, som forklaret ovenfor. I denne undersøgelse var EU-erhvervsgrenen defineret som de EU-producenter, der tegner sig for den samlede EU-produktion, jf. betragtning 372, uanset om producenterne støttede klagen eller samarbejdede som led i undersøgelsen.
(390)
De mikroøkonomiske faktorer blev analyseret for de repræsentative EU-producenter, uanset om disse støttede klagen. De repræsentative producenter tegnede sig for 58 % af EU-produktionen. Ingen andre EU-producenter gav sig til kende med påstande om, at Kommissionens konklusioner om de mikroøkonomiske faktorer skulle være upålidelige eller ubegrundede. Der er derfor ingen grund til at rejse tvivl om de resultater, som er baseret på oplysninger fra de repræsentative EU-producenter alene.
(391)
Det blev påstået, at en af de fire repræsentative producenter ikke samarbejdede fuldt ud, da denne angiveligt skulle være forretningsmæssigt forbundet med en anden producent i Unionen, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Virksomhederne skulle angiveligt være forretningsmæssigt forbundne som følge af overgangsaftaler, der blev indgået i forbindelse med den samarbejdsvillige EU-producents overtagelse af den anden producents segment for coated finpapir. Det blev påstået, at den samarbejdsvillige EU-producent med disse overgangsaftaler kontrollerer nogle af de papirfabrikker, som stadig ejes af den delvist overtagne producent. Til støtte for denne påstand henviste den eksporterende producent til Kommissionens beslutning af 31.10.2008 (24), hvori man på overtagelsestidspunktet undersøgte, om transaktionen skulle betragtes som en overtagelse, jf. Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«) (25).
(392)
Undersøgelsen bekræftede imidlertid, at den pågældende EU-producents aktiebesiddelse var af begrænset omfang og lå under loftet i artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks (26). De omtalte overgangsaftaler henviser ikke til et forhold mellem virksomhederne, der skulle gå ud over et normalt forretningsforhold mellem køber og sælger. Bestemmelserne i overgangsaftalerne har navnlig til formål at administrere salget af coated papir i en overgangsperiode, og iflg. disse bestemmelser har EU-producenten kun funktioner, der kan sidestilles med en salgsagents opgaver, i overgangsperioden. I de konsoliderede reviderede regnskaber og i spørgeskemabesvarelsen har EU-producenten desuden indberettet provision som agent for de pågældende fabrikker. EU-producenten vedkendte sig ikke ejendomsret og derfor ingen omkostninger i forbindelse med disse fabrikker.
(393)
I henhold til Kommissionens beslutning ovenfor blev transaktionen mellem virksomhederne betragtet som EU-producentens erhvervelse af en del af den anden virksomheds aktiviteter og ikke som en virksomhedsovertagelse. Det fremgår ikke af beslutningen, at virksomhederne skal betragtes som en enhed efter overtagelsen, og der er navnlig intet joint venture mellem virksomhederne. Det skal også bemærkes, at det geografiske område, som blev undersøgt i beslutningen, omfatter EØS og ikke Unionen. Det skal endvidere bemærkes, at Kommissionen i beslutningen ikke analyserede forholdet mellem de pågældende virksomheder ud fra artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks.
(394)
Ud fra ovenstående blev det konkluderet, at de to virksomheder ikke er forretningsmæssigt forbundet, jf. artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks, og den pågældende EU-producent samarbejdede således fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.
(395)
I analysen af mikroøkonomiske indikatorer blev oplysningerne om de papirfabrikker, som den pågældende EU-producent havde erhvervet, udelukket for alle de undersøgte år med henblik på at opstille en fuldt sammenlignelig tendens over årene.
(396)
Den eksporterende producent påstod også, at EU-producenternes tilknyttede virksomheder skulle have udfyldt separate spørgeskemaer, da de er separate retlige enheder.
(397)
For den pågældende EU-producent blev det konkluderet, at en spørgeskemabesvarelse var tilstrækkeligt til at få en hensigtsmæssig besvarelse og analyse af skadesaspekterne. Den indsendte besvarelse gav navnlig en detaljeret oversigt over oplysninger for de enkelte fabrikker, og alle nødvendige oplysninger vedrørende samtlige forretningsmæssigt forbundne producenter/sælgere af den samme vare kunne kontrolleres under kontrolbesøget.
(398)
I et efterfølgende indlæg påstod den eksporterende producent også, at samme virksomhed ikke samarbejdede til fulde, da den indsendte en spørgeskemabesvarelse på vegne af en ikke eksisterende enhed, og at virksomhedens reviderede regnskaber ikke afspejlede de tal, der var angivet i spørgeskemabesvarelsen. Konklusionerne i foregående betragtning er også relevante i denne henseende.
6.2.2. DATA VEDRØRENDE EU-ERHVERVSGRENEN (MAKROØKONOMISKE INDIKATORER)
(399)
Efter fremlæggelsen af resultaterne påstod GOC og en kinesisk eksporterende producent, at de makroøkonomiske tal, der anvendtes til analysen, er ufuldstændige og unøjagtige og dermed ikke kan anvendes som positivt bevismateriale for væsentlig skade.
(400)
Kontrolbesøget hos den klagende sammenslutning bekræftede, at de tal, der anvendtes til at beregne de makroøkonomiske indikatorer, stammer direkte fra de EU-producenter, der tegner sig for ca. 98 % af den samlede EU-produktion, og er tilstrækkeligt detaljerede til at identificere oplysningerne om den pågældende vare. De anvendte antagelser og/eller skøn blev foretaget ud fra et rimeligt og berettiget grundlag, dvs. at arkruller ikke blev taget i betragtning på grund af deres klart ubetydelige mængder, som fremgår af de repræsentative EU-producenters salg heraf i forhold til den samlede salgsmængde. Påstanden måtte derfor afvises.
6.2.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
Tabel 3
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2006
2007
2008
2009/UP
Produktion (ton)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Indeks
100
102
98
80
Kapacitet (ton)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Indeks
100
100
98
89
Kapacitetsudnyttelse
92 %
94 %
93 %
83 %
Indeks
100
102
101
90
Kilde: Kontrollerede data fra CEPIFINE.
(401)
Som det fremgår af ovenstående tabel, faldt produktionsmængden for EU-erhvervsgrenen med 20 % i løbet af den betragtede periode. Det bør bemærkes, at selv om EU-forbruget steg med omkring 1 % mellem 2006 og 2008, faldt EU-erhvervsgrenens produktion med 2 % i denne periode, hvorimod den faldt markant mellem 2008 og UP i takt med faldet i EU-forbruget.
(402)
Siden 2000 har EU-producenterne gennemført omfattende omstruktureringer for at afhjælpe en strukturel overkapacitet. Gennem konsolideringer og lukninger af fabrikker nedbragte EU-erhvervsgrenen sin produktionskapacitet for coated finpapir med omkring 770 000 ton mellem 2006 og UP svarende til 11 %.
(403)
Trods faldet i den samlede kapacitet faldt udnyttelsesgraden alligevel fra 92 % i 2006 til 83 % i UP. Det største fald skete i perioden fra 2008 til UP. Det bemærkes, at høj kapacitetsudnyttelse er en vigtig faktor for papirproducenternes langsigtede levedygtighed på grund af store investeringer i anlægsaktiver. Kapacitetsudnyttelsen blev derfor betragtet som lav i UP.
6.2.2.2. Salgsmængde og markedsandel
(404)
Salgstallene i tabellen nedenfor vedrører den mængde, der blev solgt til den første uafhængige kunde på EU-markedet.
Tabel 4
Salgsmængde og markedsandel
2006
2007
2008
2009/UP
Salgsmængde (ton)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Indeks
100
102
99
81
Markedsandel
93 %
91 %
91 %
88 %
Indeks
100
98
98
95
Kilde: Kontrollerede data fra CEPIFINE.
(405)
Selv om EU-forbruget voksede med 4 % mellem 2006 og 2007 (se betragtning 377 ovenfor), steg salgsmængden for den pågældende vare fra EU-erhvervsgrenen til uafhængige kunder på EU-markedet kun med 2 % i samme periode. Det betyder, at EU-erhvervsgrenen ikke var i stand til at drage fordel af det øgede forbrug i den periode. Mellem 2008 og UP, da EU-forbruget faldt med 15 %, faldt salgsmængden for alle EU-producenter endnu mere, nemlig med 18 %. Derfor oplevede EU-erhvervsgrenen et konstant og betydeligt fald i salgsmængden efter en mindre stigning i 2007, hvilket gav sig udtryk i mistede markedsandele på 5 procentpoint i den betragtede periode.
(406)
En gruppe af eksporterende producenter fra Kina påstod, at EU-producenternes markedsandel også skulle omfatte import fra Schweiz, da denne import stammer fra en fabrik, som ejes af en af de repræsentative EU-producenter.
(407)
Det geografiske område i antisubsidieundersøgelser er Den Europæiske Union. Påstanden måtte derfor afvises.
(408)
Det blev endvidere påstået, at klagerens markedsandel steg markant i løbet af den betragtede periode.
(409)
Markedsandelen er en makroøkonomisk indikator, som undersøges for hele EU-erhvervsgrenen og ikke for de enkelte klagere. Desuden er påstanden vedrørende klagerens markedsandel faktuelt forkert.
6.2.2.3. Vækst
(410)
Når man ser på udviklingen i den betragtede periode, var faldet på 19 % i EU-erhvervsgrenens salgsmængde langt mere markant end faldet på 14 % i EU-forbruget. Følgelig faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel også markant med 5 procentpoint i samme periode.
6.2.2.4. De udligningsberettigede subsidiers størrelse
(411)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb for Kina, som er nærmere beskrevet i ovenstående afsnit om subsidier, er betydeligt. I betragtning af størrelsen af og priserne på den subsidierede import kan virkningerne af de faktiske subsidiemargener ikke anses for at være ubetydelige.
6.2.3. DATA VEDRØRENDE DE FIRE REPRÆSENTATIVE EU-PRODUCENTER (MIKROØKONOMISKE INDIKATORER)
6.2.3.1. De fire repræsentative EU-producenters gennemsnitlige enhedssalgspriser
(412)
De fire repræsentative EU-producenters gennemsnitlige salgspriser ab fabrik til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet har generelt været stabile i løbet af de undersøgte år, bortset fra 2007, hvor priserne lå en anelse over dette niveau.
Tabel 5
EU-producenternes priser
EU-producenternes priser
2006
2007
2008
2009/UP
Gennemsnitspris (EUR/ton)
692
717
691
699
Indeks
100
104
100
101
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
6.2.3.2. Lagerbeholdninger
(413)
Lagerbeholdninger udgjorde ca. 10 % af produktionsmængden i UP. De fire repræsentative EU-producenter øgede deres lagre med 10 % i den betragtede periode, navnlig mellem 2006 og 2007 og senere mellem 2008 og UP. Dette faldt navnlig sammen med stigningen i den subsidierede import til lavpris fra Kina.
Tabel 6
Lagerbeholdninger
Lagerbeholdninger
2006
2007
2008
2009/UP
Lagerbeholdninger (ton)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeks
100
107
107
110
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
6.2.3.3. Beskæftigelse, lønninger og produktivitet
Tabel 7
Beskæftigelse
Beskæftigelse
2006
2007
2008
2009/UP
Beskæftigelse - fuldtidsækvivalenter (FTÆ)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeks
100
97
93
80
Arbejdskraftomkostninger (EUR pr. FTÆ)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeks
100
102
105
108
Produktivitet (enhed/ FTÆ)
453
478
486
484
Indeks
100
106
107
107
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
(414)
På grund af række lukninger af papirfabrikker og konsolidering hos de fire repræsentative EU-producenter blev antallet af ansatte kraftigt reduceret med 20 % (næsten 1 600 job) i den betragtede periode.
(415)
Man har opnået effektivitetsgevinster ved at øge og opretholde et højt output pr. ansat selv i en periode med omfattende afskedigelser i 2007 og 2008. Arbejdskraftomkostningerne steg konstant med en samlet stigning på 8 % i løbet af den betragtede periode.
6.2.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast
Tabel 8
Rentabilitet
2006
2007
2008
2009/UP
Rentabilitet
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Ændring (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Likviditet (1 000 EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeks
100
81
66
129
Investeringer (1 000 EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeks
100
99
84
58
Investeringsafkast
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Ændring (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
(416)
De fire repræsentative EU-producenter havde tab i årene 2006 til 2008, og den økonomiske situation blev først positiv i 2009, hvor verdensmarkedsprisen på papirmasse, den vigtigste råvare, helt imod sædvane faldt betydeligt som følge af den økonomiske krise. Faldet i prisen på papirmasse (20 %) blev anset for et usædvanligt stort fald, som bidrog direkte til den forbedrede økonomiske situation i UP. Det skal bemærkes, at priserne på papirmasse efter udløbet af UP er vendt tilbage til niveauet inden UP.
(417)
Tendensen for likviditeten, som er producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter, afspejler i stort omfang udviklingen i rentabiliteten. Derfor viser likviditeten en usædvanlig kraftig stigning i løbet af UP på grund af de faldende priser på papirmasse. Investeringsafkastet udviklede sig negativt i lighed med den negative fortjeneste hos de fire repræsentative EU-producenter frem til 2008 og udvise en positiv tendens i UP som følge af de ekstraordinære omkostningsbesparelser på grund af papirmassepriserne.
(418)
Af ovenstående fremgår det, at de fire repræsentative EU-producenters evne til at investere blev begrænset, da likviditeten markant forværredes i den betragtede periode, dog ikke i UP. Derfor faldt investeringerne med 35 % i den betragtede periode og begrænsede sig til installering af kraftvarmeanlæg, der har hjulpet EU-producenterne med at afbøde virkningerne af de konstante stigninger i energiomkostningerne.
(419)
En eksporterende producent påstod, at forbedringen af rentabiliteten ikke skulle ses som et enkeltstående tilfælde baseret på et usædvanligt fald i råvarepriserne. Faldet i omkostningerne var til gavn for både de lokale og de kinesiske producenter, ikke blot for klagerne, og gennembruddet i rentabiliteten var derfor ikke udelukkende baseret på et fald i omkostningerne, men snarere et resultat af en ændring i klagernes prisadfærd.
(420)
Den eksporterende producent påstod desuden, at rentabiliteten påvirkes af priserne på coated finpapir og ikke prisen på papirmasse. Det blev dog konstateret, at da papirmassepriserne faldt markant i 2009, forblev priserne på coated finpapir stabile og fortjenesten steg som følge heraf. Da priserne forblev stabile, kan der således ikke etableres en sammenhæng mellem priserne og rentabiliteten i denne specifikke periode.
(421)
Rentabiliteten er en indikator, der analyseres for samtlige repræsentative EU-producenter og ikke kun for klagerne, således som den pågældende part antydede. Analysen af de indhentede oplysninger viste en direkte forbindelse mellem det usædvanlige fald i priserne på papirmasse, den vigtigste råvare, og den øgede rentabilitet. Stabile priser på de endelige varer var således ganske afgørende for en forbedring i rentabiliteten. Selv om dette også var tilfældet for andre producenter på markedet, påvirker det dog ikke konklusionen om, at den midlertidige forbedring af rentabiliteten skyldes det usædvanlige fald i råvarepriserne i UP.
6.2.3.5. Evne til at rejse kapital
(422)
Papirindustrien er overordnet set kendetegnet ved en stor gældsætning som følge af de betydelige faste anlægsinvesteringer. Som følge af tabene i størstedelen af den betragtede periode blev de fire repræsentative EU-producenters evne til at rejse kapital og finansiere deres aktiviteter med rimelige finansieringsomkostninger også undergravet. Dette gjaldt navnlig i 2008, hvor en af de fire repræsentative EU-producenter måtte refinansieres med en betydelig risikopræmie, mens den mindste repræsentative producent gik i betalingsstandsning i 2008 og blev overtaget af en anden EU-producent.
6.3. KONKLUSION VEDRØRENDE SKADE
(423)
Det fremgår af undersøgelsen, at de fleste skadesindikatorer som f.eks. produktionsmængde (- 20 %), kapacitetsudnyttelse (- 10 %), salgsmængde til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet (- 19 %) og markedsandel (- 5 procentpoint) forværredes i den betragtede periode. Desuden blev skadesindikatorerne vedrørende de fire repræsentative EU-producenters økonomiske resultater som investeringsafkast og rentabilitet kraftigt påvirket frem til 2008. Den pludselige stigning i rentabiliteten i UP skyldtes udelukkende det midlertidige og ekstraordinære fald i verdensmarkedspriserne på papirmasse i UP. Det bemærkes, at selv i UP var rentabiliteten meget lav og førte ikke til nogen ændring af konklusionen om, at de fire repræsentative EU-producenter befandt sig i en meget svag økonomisk position.
(424)
Undersøgelsen viste også, at ovenstående skadesbillede hovedsagelig kan forklares med, at de fire repræsentative EU-producenter trods deres omstruktureringsbestræbelser og produktivitetsforbedringer ikke var i stand til at hæve deres priser på coated finpapir til et niveau, der mere end blot dækker deres omkostninger, eller til et niveau med en bæredygtig rentabilitet. Dette skyldes især prisunderbuddet fra de kinesiske producenters side i UP, som havde store konsekvenser på et marked med stor prisgennemsigtighed. Det lykkedes de fire repræsentative EU-producenter i UP at nedbringe deres produktionsomkostninger gennem yderligere produktivitetsforbedringer og som følge af faldet i priserne på papirmasse, der hovedsagelig indtraf i anden halvdel af UP. Da der kom en bedre ligevægt mellem udbud og efterspørgsel på markedet efter producenternes indsats for at løse den strukturelle overkapacitet gennem konsolidering og kapacitetsnedlægning, lykkedes det at holde priserne på coated finpapir på et stabilt niveau. Men de fire repræsentative EU-producenter var dog ikke i stand til at hæve deres salgspriser til et niveau, der kan sikre den rentabilitet, der er nødvendig for at sikre levedygtigheden på længere sigt.
(425)
Som omtalt i betragtning 19, hævdede en part, at coated finpapir, som anvendes til rotationstryk, burde have været omfattet af denne undersøgelse. Derfor hævdede parten, at da varen blev udelukket fra fastlæggelsen af væsentlig skade og analysen af udviklingstendenser, var skadesbilledet blevet fordrejet. På grundlag af konklusionerne i betragtning 20 og 22-25 dvs. at coated finpapir til brug i henholdsvis rotationstryks- og fladtrykspresser er forskellige varer, blev påstanden dog afvist.
(426)
Samme part hævdede, at en af de fire repræsentative EU-producenters opkøb af en anden EU-producent i 2008 var tegn på, at denne repræsentative EU-producent har en forholdsvis god økonomi. Det skal først og fremmest bemærkes, at væsentlige skader vurderes på grundlag af situationen for EU-erhvervsgrenen og ikke er baseret på situationen for en enkelt producent. Som det konkluderes i betragtning 423, har de fleste skadesindikatorer udvist en negativ tendens, der tyder på, at EU-erhvervsgrenens situation er blevet forværret i den betragtede periode. Opkøbet blev desuden anset som et led i EU-erhvervsgrenens omstruktureringsbestræbelser i den betragtede periode. Under alle omstændigheder bemærkes det, at når man analyserer makroindikatorer som produktionsmængde, kapacitet, salgsmængde og markedsandel, har opkøbet haft en neutral virkning, eftersom man vurderer makroindikatorer for alle EU-producenter, som udgør EU-erhvervsgrenen, jf. definitionen i betragtning 372. Disse faktorer vil med andre ord forblive uændrede i tilfælde af et ejerskifte.
(427)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater påstod nogle parter, at der ikke forelå positivt bevismateriale for, at de klagende EU-producenter havde lidt væsentlig skade. Tværtimod præsenterede klagerne generelt stabile økonomiske resultater og øgede deres rentabilitet i UP.
(428)
Først og fremmest analyseres EU-erhvervsgrenens situation for samtlige repræsentative EU-producenter og ikke kun for klagerne, således som de pågældende parter antydede.
(429)
Som det allerede fremgår af betragtning 409, skal det også bemærkes, at disse parters konklusioner tilsyneladende er truffet på grundlag af indikatorer beregnet ud fra andre data og oplysninger end dem, der blev fastsat i løbet af undersøgelsen, og som er anført ovenfor. Disse konklusioner er således faktuelt forkerte. Desuden var parternes analyse ikke i overensstemmelse med de to forskellige datasæt for makro- og mikroøkonomiske indikatorer.
(430)
Det blev desuden påstået, at den forbedrede rentabilitet også skulle ses som en konsekvens af omstruktureringsbestræbelserne i erhvervsgrenen, herunder en reduktion af produktionen, beskæftigelsen og en øget produktivitet. I dette tilfælde kan disse faktorer ikke betragtes som de eneste skadesindikatorer, men derimod bør alle skadesindikatorer vurderes som helhed.
(431)
Grundforordningens artikel 8, stk. 2, indeholder en liste over de økonomiske faktorer og forhold, der skal tages i betragtning ved undersøgelsen af den subsidierede imports virkninger for EU-erhvervsgrenen. Denne opregning er, hvilket udtrykkeligt fremgår af grundforordningens artikel 8, stk. 2, ikke udtømmende, og hverken en eller flere af disse faktorer er nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen. Selv om indikatorerne således vurderes enkeltvis, træffes konklusionerne efter en analyse af samtlige indikatorer.
(432)
Parterne fremsatte også bemærkning til truslen om fortsat væsentlig skade i lyset af den markante kapacitet, som de kinesiske producenter har opbygget med støtte fra statslige politikker og subsidier. Undersøgelsen omfattede en undersøgelse af, hvorvidt der var konstateret væsentlig skade, og ikke af truslen om fortsat væsentlig skade. Disse bemærkninger kunne derfor ikke påvirke resultaterne og måtte afvises.
(433)
I overensstemmelse hermed bør det konkluderes, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 4.
7. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
7.1. INDLEDNING
(434)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 5 og 6, blev det undersøgt, om den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes den subsidierede import fra det pågældende land. Andre kendte faktorer end den subsidierede import, som kan have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at al skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt den subsidierede import.
7.2. VIRKNINGERNE AF DEN SUBSIDIEREDE IMPORT
(435)
Det skal bemærkes, at EU-markedet for coated finpapir er kendetegnet ved en høj grad af koncentration af købekraft og prisgennemsigtighed gennem pristilbud. Desuden er coated finpapir en råvare-lignende vare og rummer ikke mulighed for betydelige prisforskelle fra forskellige kilder. En stor del af varerne sælges gennem forhandlere, der tvinger EU-erhvervsgrenen til at holde priserne på samme niveau som den subsidierede import til lave priser. Derfor har priserne på importeret coated finpapir, hvoraf 35 % stammede fra Kina i UP, generelt haft stor indvirkning på prisniveauerne på EU-markedet.
(436)
Undersøgelsen viste, at den subsidierede import fra Kina steg dramatisk (+ 183 %) i den betragtede periode. Den subsidierede import fra Kina blev først fordoblet fra 2006 til 2007, selv om priserne i 2007 var 2 % lavere end året før. I 2008 var importen fra Kina stabil, mens gennemsnitspriserne faldt med endnu 1 %. Importmængden fra Kina (+ 71 %) og markedsandelen (+ 120 %) steg igen dramatisk i UP med faldende underbudspriser (- 5 %), der lå 7,6 % under de fire repræsentative EU-producenters og dermed pressede priserne på EU-markedet og forhindrede EU-producenterne i at hæve deres priser til rentable niveauer.
(437)
Der erindres om, at EU-forbruget faldt med omkring 14 % i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen stod over for et betydeligt fald i salgsmængderne (19 %). Men faldet i salgsmængderne var langt mindre udtalt end faldet i efterspørgslen og førte til et tab af markedsandele på 5 procentpoint. Samtidig steg markedsandelen for den kinesiske import med 3 procentpoint. Dette viser, at EU-erhvervsgrenens markedsandel stort set er blevet overtaget af den subsidierede import fra Kina.
(438)
Det blev derfor konkluderet, at det konstante pres, som blev udøvet af den subsidierede import fra Kina til lave priser på EU-markedet, havde forhindret EU-erhvervsgrenen i at tilpasse salgspriserne til de øgede råvareomkostninger, navnlig i 2008, hvor prisen på papirmasse nåede sit højdepunkt. Det førte til tabte markedsandele og fald i rentabiliteten hos EU-erhvervsgrenen.
(439)
Mens undersøgelsen pågik, og efter fremlæggelsen af resultaterne påstod flere parter, at den kinesiske import ikke havde betydelig virkning i form af mængde og priser. Det blev påstået, at der ikke var en kraftig stigning i den kinesiske import, men derimod en gradvis stigning over flere år, og derfor var virkningen forholdsvis begrænset, hvilket ikke burde overdrives med henblik på fastlæggelsen af skaden. Det blev desuden påstået, at de kinesiske priser, selv om de lå under EU-priserne, ikke havde nogen virkning for EU-erhvervsgrenens relativt stabile priser. En eksporterende producent betvivlede Kommissionens resultater, der viste, at de kinesiske priser havde forårsaget et pristryk. Den eksporterende producent påpegede, at da de kinesiske priser i 2009 faldt yderligere, registrerede EU-erhvervsgrenens priser ikke blot en stigning, men faktisk havde EU-erhvervsgrenen fortjeneste.
(440)
Udviklingen i den kinesiske import er analyseret grundigt i betragtning 380, og det konkluderedes, at stigningen i mængden ikke kunne betragtes som ubetydelig.
(441)
Hvad angår priserne, underbød den kinesiske import de repræsentative EU-producenters priser med 7,6 %, hvilket betragtes som betydeligt på et marked med stor prisgennemsigtighed. Som det fremgår af betragtning 412, var de repræsentative EU-producenters priser ganske rigtigt stabile i den betragtede periode med en ekstraordinær stigning i 2007, altså det år, hvor den kinesiske eksport ikke voksede. I 2009 kunne EU-producenterne holde deres priser stabile på bekostning af at miste yderligere markedsandele, og deres rentabilitet stammede fra en kombination af stabile priser og et fald i råvareomkostningerne.
(442)
En kinesisk eksporterende producent påstod, at importen af coated finpapir fra Kina ikke har nogen virkning på EU-erhvervsgrenens priser, da varerne ikke kan sammenlignes med coated finpapir produceret og solgt af de repræsentative EU-producenter, idet kun 10 % de repræsentative EU-producenters salg blev sammenlignet i forbindelse med fastlæggelsen af underbud og ikke-skadevoldende priser. Det skal bemærkes, at disse fastlæggelser foretages på grundlag af fuldt sammenlignelige varer, der svarer helt overens i alle egenskaber, således at der sikres en rimelig sammenligning. Coated finpapir produceret af producenter i Kina og Unionen er generelt sammenlignelige varer, hvilket konkluderedes i betragtning 50, og er altså i direkte konkurrence på EU-markedet.
(443)
Det blev endvidere påstået, at konklusionen om, at markedet for coated finpapir er et marked for råvarer, der kendetegnes ved høj gennemsigtighed, er ukorrekt, idet EU-producenterne sælger ca. halvdelen af deres varer direkte til slutbrugerne. I modsætning til denne påstand solgte de repræsentative EU-producenter hovedparten af deres varer gennem forhandlere enten direkte eller indirekte (såkaldt indent sales (dansk indirekte salg), hvor varerne sendes direkte til kunden, men bestilling og fakturering foregår via forhandlere). Forhandlerne har en vigtig rolle i forbindelse med både oplagring af varerne og med at skabe prisgennemsigtighed på markedet.
(444)
I lyset af den tendens, der blev fastslået for importen fra Kina, der ikke kan betragtes som ubetydelig, konkluderes det, at den kraftige stigning i den subsidierede import fra Kina til lave priser havde en betydelig negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
7.3. ANDRE FAKTORERS INDVIRKNING
7.3.1. FORBRUGETS UDVIKLING PÅ EU-MARKEDET OG DEN ØKONOMISKE KRISE
(445)
Som nævnt i betragtning 378 steg EU-forbruget af coated finpapir først i 2007, hvorefter det faldt i 2008 og i UP. I den betragtede periode mistede EU-erhvervsgrenen markedsandele. En af de samarbejdsvillige eksportører i Kina og den kinesiske regering hævdede, at faldet i salgsmængder, markedsandele og produktion hos EU-erhvervsgrenen skyldtes det faldende forbrug, der var forårsaget af den økonomiske krise og de elektroniske mediers fremmarch og ikke bør tilskrives den kinesiske import. Til støtte for denne påstand henviste GOC til et manifest om konkurrenceevne og beskæftigelse, som blev lanceret af papirindustrien og papirmasseindustrien i juni 2009 (»manifestet«).
(446)
Selv om man ikke kan udelukke, at den negative udvikling i EU-forbruget, uanset årsagen hertil, mellem 2007 og UP har haft negative følger for EU-erhvervsgrenens salgsmængder og produktion, er det værd at bemærke, at det i samme periode og navnlig fra 2008 til 2009 lykkedes de kinesiske eksportører at øge deres salgsmængder og markedsandele i kraft af pristrykket på markedet som følge af den subsidierede import.
(447)
Det manifest, som GOC henviste til, omfatter hele papirindustrien og papirmasseindustrien og anvendes som generelt politisk grundlag. Ud fra oplysningerne i manifestet kan der ikke drages separate konklusioner om produktion og salg af den pågældende vare. Det er derfor ikke muligt at konkludere, om erklæringerne eller resultaterne i manifestet faktisk gælder en-til-en for den pågældende vare. Da undersøgelsen desuden ikke bragte lys over en stærk forbindelse mellem finanskrisen og EU-erhvervsgrenens væsentlige skade, måtte denne påstand afvises.
(448)
I overensstemmelse hermed bør det konkluderes, at EU-erhvervsgrenens forværrede økonomiske situation hovedsagelig skyldes stigningen i den subsidierede import fra Kina og den underbudspolitik, som praktiseres af de kinesiske eksportører, og ikke et faldende forbrug. Selv om den faldende efterspørgsel bidrog til skaden, kunne den ikke bryde årsagssammenhængen mellem den væsentlige skade og den stigende subsidierede import.
7.3.2. RÅVAREPRISER
(449)
De fire repræsentative EU-producenters gennemsnitlige produktionsomkostninger steg svagt (2 %) mellem 2006 og 2008 og faldt med 5 % i UP. Undersøgelsen viste, at de fire repræsentative EU-producenters produktionsomkostninger ved fremstilling af coated finpapir generelt fulgte samme tendens som prisudviklingen for papirmasse, en af de vigtigste råvarer ved papirproduktion. Gennemsnitsprisen på papirmasse steg med 8 % mellem 2006 og 2008, hvorefter den faldt kraftigt fra udgangen af 2008 frem til den sidste måned i UP. Prisen på papirmasse lå i gennemsnit 19 % lavere i 2009 end året før.
(450)
I en situation uden subsidiering, der forvolder EU-erhvervsgrenen skade, kunne man forvente, at priserne tilpasses regelmæssigt for at afspejle prisudviklingen for de forskellige produktionsfaktorer. Dette skete imidlertid ikke frem til 2008. Faktisk var EU-producenterne tvunget til at holde deres salgspriser nede, selv om priserne på papirmasse var stigende i 2008, for at kunne konkurrere med den subsidierede import fra Kina til lave priser, hvilket medførte et markant fald i deres rentabilitet i samme periode. I UP forbedredes situationen som følge af det usædvanlige fald i priserne på papirmasse - mens priserne på coated finpapir kunne fastholdes på samme niveau. Men selv i denne ekstraordinære periode gav de fortsat meget lave fortjenstniveauer ikke de fire repræsentative EU-producenter mulighed for at overvinde virkningerne af den fortsatte subsidiering. På trods af de faldende råvareudgifter kunne priserne stadig ikke hæves, så man kunne opnå de solide fortjenstmargener, der er nødvendige for denne kapitalintensive industri.
(451)
Derfor konkluderes det, at den subsidierede import fra Kina, der underbød de fire repræsentative EU-producenters priser, pressede priserne på EU-markedet og hindrede de fire repræsentative EU-producenter i at hæve deres salgspriser for at dække deres udgifter eller for at opnå en rimelig rentabilitet. Da råvarepriserne faldt betydeligt i UP, konkluderede man, at disse ikke kan have påvirket den væsentlige skade på EU-erhvervsgrenen i samme periode.
7.3.3. DE REPRÆSENTATIVE EU-PRODUCENTERS EKSPORTRESULTATER
(452)
Eksportresultaterne blev også undersøgt som en af de andre kendte faktorer end den subsidierede import, som samtidig kunne tilføje EU-erhvervsgrenen skade, med det formål at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet den subsidierede import. Analysen viste, at de fire repræsentative EU-producenters eksportsalg til ikke forretningsmæssigt forbundne parter udgjorde en betydelig del af deres omsætning (ca. 26 %) i den betragtede periode. Selv om eksportsalgsmængderne også faldt med 16 % i den betragtede periode, var faldet i eksportsalgsmængder mindre udtalt end faldet i salgsmængder på EU-markedet (19 %). Derfor fandt man, at faldet i eksportmængder ikke kan forklare den skade, som de fire repræsentative EU-producenter har lidt. Eksporten spiller en stor rolle med hensyn til at holde kapacitetsudnyttelsen på et højt niveau for at dække de store anlægsinvesteringer i maskineri, og det konkluderedes derfor, at eksporten samlet set havde en positiv effekt, selv om eksportresultaterne blev forringet. Derfor fandt man, at selv om nedgangen i eksportaktiviteterne kan have bidraget til EU-erhvervsgrenens overordnet set forværrede situation, afbødede disse aktiviteter på den anden side stadig tabene på EU-markedet og er således ikke af et sådant omfang, at de bryder årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Kina og EU-erhvervsgrenens skade.
(453)
En part hævdede, at EU-erhvervsgrenen var udsat for et betydeligt fald i eksporten på grund af euroens styrke i forhold til den amerikanske dollar, og at den skade, der skyldes denne faktor, ikke skal tilskrives importen fra Kina. Som det konkluderes ovenfor, er EU-erhvervsgrenens dårligere eksportresultater, uanset årsagerne hertil, ikke den væsentligste grund til den skade, som producenterne har lidt, og bryder dermed ikke den årsagssammenhæng, der fastslås i betragtning 444.
7.3.4. IMPORT FRA ANDRE TREDJELANDE
(454)
Udviklingen i importen fra andre tredjelande, for så vidt angår både mængder og priser, mellem 2006 og undersøgelsesperioden fremgår af følgende:
Tabel 9
Import fra tredjelande
2006
2007
2008
2009/UP
Schweiz
Import (ton)
194 748
191 636
226 736
172 233
Indeks
100
98
116
88
Markedsandel
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Indeks
100
95
115
103
Pris (EUR pr. ton)
787
782
758
793
Indeks
100
99
97
105
Indonesien
Import (ton)
19 834
30 714
27 178
49 877
Indeks
100
155
137
251
Markedsandel
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Indeks
100
149
135
292
Pris (EUR pr. ton)
855
818
845
681
Indeks
100
96
99
80
Sydkorea
Import (ton)
45 154
65 251
46 498
46 068
Indeks
100
145
103
102
Markedsandel
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Indeks
100
139
102
118
Pris (EUR pr. ton)
562
669
664
618
Indeks
100
119
118
110
Alle andre lande
Import (ton)
58 623
70 984
62 844
100 711
Indeks
100
121
107
172
Markedsandel
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Indeks
100
117
106
199
Pris (EUR pr. ton)
962
860
914
824
Indeks
100
89
95
86
Kilde: Eurostat
(455)
De største andre tredjelande, der eksporterer coated finpapir til EU-markedet, er Schweiz, Indonesien og Sydkorea. Det fremgår af tendenserne for importmængder, at stigningen i importen fra Kina var mere markant end fra nogen af de øvrige tredjelande. Importen fra Schweiz blev solgt til betydeligt højere priser end de importerede varer fra Kina. Markedsandelen for de schweiziske varer var forholdsvis stabil med undtagelse af 2008, hvor markedsandelen midlertidigt steg til over 4 %, inden den faldt til nær ved 2006-niveauet i UP. Importen af coated finpapir fra Schweiz bestod hovedsagelig af produktionen fra én virksomhed, der ejes af en af de fire repræsentative EU-producenter, og de højere enhedspriser kan skyldes forskellige varesortimenter og salgsstrukturer. Varerne fra Indonesien importeredes også til Unionen til højere priser end de kinesiske varer med undtagelse af i UP, hvor priserne faldt, efter al sandsynlighed i høj grad som følge af de faldende priser på papirmasse. Den heraf følgende stigende import, som imidlertid mængdemæssigt forblev på et lavt niveau i løbet af UP, førte til en markedsandel, der ligeledes lå på et lavt niveau i samme periode. Importen til EU fra Sydkorea var beskeden i den betragtede periode, og markedsandelen lå på et stabilt niveau. Selv om de koreanske importpriser kunne sammenlignes med importpriserne fra Kina, udviste de koreanske priser ikke en konstant faldende tendens, som den kinesiske import gjorde i hele den betragtede periode. Importen fra alle andre lande skete til betydeligt højere priser end importen fra Kina, og importmængderne var lave.
(456)
I overensstemmelse hermed bør det konkluderes, at importen fra disse tredjelande ikke bidrog til den væsentlige skade, der var blevet påført EU-erhvervsgrenen.
7.3.5. STRUKTURBESTEMT OVERKAPACITET
(457)
En samarbejdsvillig eksportør i Kina anførte, at EU-erhvervsgrenens skade skyldtes EU-erhvervsgrenens overkapacitet. EU-erhvervsgrenens kapacitetsreduktion og konsolidering var derfor ikke en konsekvens af den kinesiske import, men skal ses som en forholdsregel imod overkapaciteten. Men undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen led tab i den betragtede periode, navnlig i 2008, trods omstruktureringerne, fordi EU-erhvervsgrenen som skitseret ovenfor i betragtning 435-444 stadig var ude af stand til at hæve priserne til et niveau, der lå højere end udgifterne. Denne situation skyldtes hovedsagelig prispresset fra den subsidierede import, der underbød EU-erhvervsgrenens priser. Påstanden blev derfor afvist.
(458)
Det blev også påstået, at EU-erhvervsgrenens omstruktureringsbestræbelser blev afsluttet i 2009 med konsolideringen af to store producenter, hvilket resulterede i en umiddelbar forbedring af EU-erhvervsgrenens situation. Omstruktureringsbestræbelserne fandt sted fra 2000 indtil UP. Den positive virkning af den pågældende konsolidering skulle have været afspejlet i forbedringen af kapacitetsudnyttelsen og i hvert fald i stabile salgsmængder, men begge disse indikatorer forværredes i UP. Det blev dog konstateret, at EU-erhvervsgrenens forbedrede rentabilitet i UP hovedsagelig og direkte skyldtes det ekstraordinære engangsfald i priserne på papirmasse. Påstanden måtte derfor afvises.
7.4. KONKLUSION OM ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(459)
Ovenstående analyse har vist, at der i den betragtede periode var en kraftig stigning i mængder og markedsandele for den subsidierede import fra Kina til lave priser. Desuden blev det konstateret, at denne import skete til subsidierede priser, der lå betydeligt under de priser, som EU-erhvervsgrenen krævede for tilsvarende varetyper på EU-markedet.
(460)
Denne stigning i mængde og markedsandel for den subsidierede import fra Kina til lave priser var sammenfaldende med et generelt fald i efterspørgslen i Unionen i perioden mellem 2006 og UP, men også sammenfaldende med den negative udvikling i EU-producenternes markedsandel i samme periode. Samtidig kunne der iagttages en negativ udvikling i de vigtigste indikatorer for EU-erhvervsgrenens økonomiske og finansielle situation som beskrevet i betragtning 423.
(461)
Undersøgelsen af andre kendte faktorer, som kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, afslørede, at disse faktorer ikke synes at være af en sådan art, at de bryder årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(462)
På baggrund af ovenstående analyse, hvor der blev behørigt skelnet mellem alle de kendte faktorer, der har betydning for EU-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af den subsidierede import, bør det konkluderes, at den subsidierede import fra Kina har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5.
8. UNIONENS INTERESSER
8.1. INDLEDENDE BEMÆRKNING
(463)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 31 blev det undersøgt, om der til trods for ovenstående konklusioner var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre udligningsforanstaltninger i dette tilfælde. I henhold til grundforordningens artikel 31, stk. 1, vurderede Kommissionen derfor med udgangspunkt i de foreliggende oplysninger virkningerne af eventuelle foranstaltninger for EU-producenter, importører, forhandlere og distributører samt brugere af den pågældende vare samt følgerne af ikke at træffe foranstaltninger.
8.2. EU-ERHVERVSGRENEN
(464)
EU-erhvervsgrenen består af 14 kendte producenter, der skønnes at tegne sig for omkring 98 % af EU-produktionen af coated finpapir i følge CEPIFINE. Producenterne er beliggende i forskellige EU-medlemsstater og beskæftiger direkte mere end 11 000 personer i forbindelse med den pågældende vare.
(465)
To af de kendte producenter protesterede mod indledningen af undersøgelsen, men fremkom ikke med yderligere oplysninger og samarbejdede ikke i forbindelse med undersøgelsen. Ud fra de foreliggende oplysninger og navnlig på grundlag af oplysningerne fra CEPIFINE, som viste, at EU-erhvervsgrenens situation blev forværret, kan man imidlertid med rimelighed antage, at disse to virksomheder også blev påvirket negativt af den subsidierede import. Den manglende samarbejdsvilje blev derfor ikke opfattet som et tegn på, at deres situation skulle adskille sig fra de øvrige EU-producenters.
(466)
EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af den subsidierede import fra Kina. Der mindes om, at de fleste skadesindikatorer viste en negativ tendens i den betragtede periode. Især skadesindikatorer vedrørende de fire repræsentative EU-producenters økonomiske resultater som f.eks. rentabilitet og investeringsafkast blev påvirket negativt trods en lille forbedring i UP. Uden foranstaltninger forekommer en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation meget sandsynlig.
(467)
Det forventes, at indførelsen af en udligningstold vil genoprette effektive og rimelige handelsvilkår på EU-markedet og sætte EU-erhvervsgrenen i stand til at tilpasse priserne på coated finpapir, så de afspejler omkostningerne i forbindelse med de forskellige komponenter. Det kan forventes, at indførelsen af foranstaltninger vil betyde, at EU-erhvervsgrenen kan genvinde i det mindste en del af den markedsandel, der blev tabt i den betragtede periode, med yderligere positive virkninger for den økonomiske situation og rentabilitet.
(468)
Det blev derfor konkluderet, at indførelsen af endelige udligningsforanstaltninger over for importen af coated finpapir med oprindelse i Kina vil være i EU-erhvervsgrenens interesse.
8.3. IMPORTØRER OG FORHANDLERE
(469)
Der blev udsendt spørgeskemaer til de 14 kendte ikke forretningsmæssigt forbundne importører og forhandlere i Unionen, der blev nævnt i klagen. I løbet af undersøgelsen gav flere andre forhandlere (også kaldet »handlende« hos erhvervsgrenen) sig til kende. I sidste ende samarbejdede 13 virksomheder i forbindelse med undersøgelsen, selv om nogle af disse respondenter kun fremlagde delvise oplysninger. Man konstaterede, at importørerne også optrådte som forhandlere på markedet, så derfor vil alle disse parter i det følgende blive betegnet »forhandlerne«.
(470)
Undersøgelsen viste, at alle forhandlere købte coated finpapir fra flere kilder og hovedsagelig fra EU-producenter. To forhandlere købte aldrig eller kun lejlighedsvis importeret coated finpapir fra Kina. De ti virksomheder, der fremlagde kvantitative oplysninger om deres køb af den pågældende vare, repræsenterede i alt 47 % af den samlede import fra Kina. Importen, herunder importen fra Kina, udgjorde kun en begrænset andel af deres samlede aktiviteter, og en eventuel negativ virkning af de foreslåede foranstaltninger vil derfor efter al sandsynlighed være ubetydelig. Alle handlende erklærede, at coated finpapir fremstillet i Unionen og Kina havde stort set samme kvalitet og var indbyrdes udskifteligt. Undersøgelsen bekræftede endvidere, at der findes et stort antal andre importkilder, og at forhandlerne kan skifte til disse andre leverandører, i det mindste på længere sigt.
(471)
To importerende forhandlere købte overvejende coated finpapir fra kinesiske kilder. Begge virksomheder gav udtryk for, at de ville have svært ved at købe varer fra EU-producenter, fordi der ville være traditionelle salgskanaler, eftersom producenterne ville kræve minimumsordrestørrelser, og distributionsaftaler, der skal overholdes. Dette påvirkede imidlertid ikke adgangen til coated finpapir fra EU-producenter direkte, eftersom disse havde tilstrækkelig ledig kapacitet. Påstanden blev derfor afvist.
(472)
Med hensyn til muligheden for at vælte eventuelle prisstigninger over på kunderne henviste alle de samarbejdsvillige forhandlere til den kraftige prisgennemsigtighed på EU-markedet og erklærede, at de kun ville kunne hæve deres salgspriser over for slutkunderne, hvis det generelle prisniveau i Unionen blev højere. På dette grundlag og eftersom hensigten med udligningstold bl.a. er at hæve prisniveauet i Unionen til et niveau, hvor omkostningerne dækkes ind, forventes det, at importørerne i det mindste delvis vil kunne vælte eventuelle prisstigninger som følge af udligningstolden over på deres kunder. Det skal også bemærkes, at man som nævnt ovenfor konstaterede, at den kinesiske import kun udgør en meget lille andel af forhandlernes samlede forretninger, og at virkningen af udligningstolden overordnet set vil være ubetydelig. Endelig konstateres det også, at importørerne opnår en højere rentabilitet på videresalg af coated finpapir fra producenterne i Kina, og at de derfor vil kunne tjene mindre ved at påtage sig i det mindste en del af prisstigningen.
(473)
Indførelsen af endelige foranstaltninger burde ikke få en negativ indvirkning generelt på importørerne og forhandlerne.
8.4. BRUGERNE
(474)
Der blev udsendt spørgeskemaer til otte kendte brugere i Unionen, som fremgik af klagen. Under undersøgelsen gav flere andre brugere sig til kende. I alt 5 virksomheder besvarede spørgeskemaet helt eller delvis. Disse virksomheder er beliggende i hele Unionen og repræsenterer trykkeri- og forlagsbrancherne. Eftersom markedsbetingelserne og omkostningsstrukturerne vurderes til at være forskellige for trykkerier og forlag, blev virkningen af foranstaltningerne analyseret separat for hver gruppe.
8.4.1. TRYKKERIER
(475)
Kun et trykkeri fremlagde basisoplysninger. Ifølge trykkeriets oplysninger var andelen af coated finpapir i forhold til de samlede produktionsomkostninger til trykt materiale forholdsvis høj. Undersøgelsen har vist, at trykkerierne hovedsagelig køber coated finpapir fra EU-producenter, og det blev bekræftet, at coated finpapir produceret i Unionen og Kina er af lignende kvalitet, og at der er udtalt priskonkurrence mellem forhandlerne.
(476)
Det blev fremført, at enhver prisforhøjelse ville have betydelige negative følger for rentabiliteten. Det blev påstået, at trykkerierne allerede er under pres på grund af strukturel overkapacitet, og at enhver forhøjelse af indkøbspriserne på coated finpapir ville lægge yderligere pres på disse trykkerier. I denne forbindelse skal det bemærkes, at i lyset af de begrænsede mængder af kinesisk coated finpapir, som trykkerierne anvender (idet de stadig overvejende køber coated finpapir hos EU-producenter), blev de direkte virkninger af en eventuel told anset for ubetydelige. Hvad angår den generelle prisstigning på EU's marked, fandt man, at denne prisstigning ville påvirke alle økonomiske aktører og dermed have en neutral indvirkning.
8.4.2. FORLAG
(477)
Fra forlagssektoren indkom der fire spørgeskemabesvarelser fra virksomhederne. Kun en virksomhed havde et mindre indkøb af kinesisk coated finpapir i UP. To andre virksomheder fremlagde kvantitative oplysninger om deres brug af coated finpapir.
(478)
Generelt blev det konstateret, at de varer, hvortil der anvendes coated finpapir, i gennemsnit tegnede sig for 16 % af den samlede omsætning hos disse virksomheder, og at den gennemsnitlige fortjeneste i denne sektor var på ca. 12 %. Desuden blev det konstateret, at de seks virksomheder hovedsagelig indkøbte coated finpapir hos EU-producenterne, mens kun en af dem benyttede coated finpapir importeret fra Kina. En anden virksomhed begyndte først at købe kinesiske varer efter UP. Derfor og navnlig i lyset af de begrænsede mængder af coated finpapir med oprindelse i Kina, der anvendes i denne sektor, vil indførelsen af udligningsforanstaltninger over for import fra Kina efter al sandsynlighed ikke få nogen større indvirkning på forlagssektoren i almindelighed. Man konstaterede desuden, at disse virksomheder er rentable og har bedre mulighed for at vælte prisstigninger over på deres kunder på grund af brugen af kundebestemt og kundeudvalgt papir, hvor det er mere almindeligt at bruge papir til fremstillingen, som kunden selv køber. Endelig har forlagene større købekraft på grund af stordriftsfordelene.
(479)
To sammenslutninger i trykkeri- og forlagsbrancherne indsendte bemærkninger. En modsatte sig indførelsen af told og påstod, at enhver prisstigning ville føre til højere udgifter og dermed til forringet konkurrenceevne og tab af arbejdspladser hos leverandører. Den anden forholdt sig neutral, men påstod, at foranstaltningerne kunne få negative virkninger for leverandørerne, da prisstigninger kunne føre til udflytning af trykkerivirksomheder og dermed øget import af tryksager hos leverandørerne.
(480)
Undersøgelsen viste, at der findes adskillige segmenter med forventet vækst inden for papirprodukter, og at segmentet for trykpapir af høj kvalitet, hvor coated finpapir især anvendes, stadig vokser. Påstanden om, at tabene ville blive skubbet over på leverandørmarkedet, er uklar og blev ikke underbygget af nogen form for oplysninger eller dokumentation.
(481)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater blev samme påstand om mulige negative virkninger for leverandørerne gentaget og støttet af, at importen af tryksager fra Kina var steget markant i de senere år og tilsyneladende tog en betydelig markedsandel af EU-forbruget af alle tryksager.
(482)
Som det fremgår ovenfor, samarbejdede trykkerierne kun i begrænset omfang, og ud fra de begrænsede oplysninger, der blev indsendt, konstateredes det, at trykkerierne som følge af deres rentabilitetsniveau og andelen af coated finpapir i deres omkostninger i høj grad er følsomme over for prisstigninger. De fleste trykkerier købte dog ikke eller kun meget lidt kinesisk papir i UP, og trykkerierne anvender generelt meget lidt kinesisk papir, hvorfor tolden vil få ubetydelig direkte virkning for dem. De fleste trykkerier påstod desuden, at andelen af indkøb direkte fra tredjelande fortsat ville være lav på grund af deres behov for korte leveringsfrister.
(483)
Hvad angår påstandene vedrørende tryksager fra leverandører i Kina, skal det bemærkes, at importstatistikker for tryksager omfatter en lang række varer bl.a. tryksager, der ikke trykkes på coated finpapir. Ud fra de foreliggende oplysninger kunne det ikke konstateres, hvilken del af de varer, der importeres fra Kina, der trykkes på den pågældende vare, og hvilken del, der trykkes på andet papir. Det fremgår dog af de fremlagte oplysninger, at tryksager med oprindelse i Kina hovedsagelig består af visse kategorier af bøger, børnebøger, kalendere, emballage og lykønskningskort. Varer, der er mere »tidsfølsomme« såsom ugeblade/månedsblade og andre former for nyhedsblade, importeres i mindre grad fra Kina på grund af transporttiden. Trykning af visse tryksager kan i højere grad udflyttes, men der findes dog samtidig andre varetyper, hvor nærhed og service er afgørende, og de påvirkes derfor ikke af udenlandsk konkurrence. Selv om papir derudover er et vigtigt omkostningselement for trykkerierne, er det desuden en arbejdskraftintensiv industri, og arbejdskraftomkostningerne kan derfor være en endnu vigtigere faktor for udflytning. Kort sagt kan det ikke udelukkes, at importen af tryksager på coated finpapir vil stige, men det er ikke muligt at vurdere stigningen nøjagtigt eller vurdere, i hvilken grad dette kan spille ind på trykkeriproducenternes konkurrenceevne, og således hvilken direkte virkning, den måtte få for EU-trykkeriernes leverandører.
(484)
Det fremgår endvidere af de fremlagte oplysninger, at trykkerierne lider under strukturel overkapacitet, der fører til en vedvarende omstrukturering af sektoren. En af drivkræfterne for omstrukturering var også et behov for konsolidering af papirproducenterne i værdikæden. Det konstateres, at trykkeriernes eventuelle vanskeligheder i forbindelse med prisstigninger overvejende skyldes industriens egen strukturelle overkapacitet.
8.4.3. KONKLUSIONER OM BRUGERE
(485)
Ud fra ovenstående forekommer indvirkningen på brugerne i de to industrisektorer generelt begrænset, selv om nogle brugere sandsynligvis påvirkes negativt af foranstaltningerne over for importen fra Kina. Desuden påviste undersøgelsen ikke nogen betydelig indvirkning på brugere, som især købte papir fra andre kilder end Kina. De fleste trykkerier påstod derimod, at andelen af indkøb fra tredjelande fortsat er lav på grund af deres behov for korte leveringsfrister. Endelig skyldes trykkeriernes eventuelle vanskeligheder i forbindelse med prisstigninger industriens egen strukturelle overkapacitet.
(486)
Det blev også påstået, at foranstaltningerne ville forårsage en forsyningsmangel på markedet og længere leveringsfrister for brugerne.
(487)
De interesserede parter, der fremsatte påstanden om en mulig forsyningsmangel, fremlagde intet overslag herfor. Påstandene er under alle omstændigheder ikke understøttet af EU-producenternes kapacitetsudnyttelse, som var på 83 % i UP, hvilket efterlader en fri kapacitet på ca. 1 mio. ton. På dette grundlag er det usandsynligt, at der vil forekomme mangler.
(488)
Derfor blev det ud fra de tilgængelige oplysninger konkluderet, at indførelsen af udligningsforanstaltninger på importen af coated finpapir med oprindelse i Kina sandsynligvis ikke vil få en væsentlig negativ indvirkning for brugerne af den pågældende vare.
8.5. KONKLUSION VEDRØRENDE UNIONENS INTERESSER
(489)
Ud fra ovenstående bør det på grundlag af de tilgængelige oplysninger om Unionens interesser konkluderes, at der overordnet set ikke er tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger over for importen af coated finpapir med oprindelse i Kina.
9. UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
9.1. SKADESTÆRSKEL
(490)
På baggrund af konklusionerne om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres antisubsidieforanstaltninger for at hindre, at EU-producenterne forvoldes yderligere skade ved subsidieret import.
(491)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev de konstaterede subsidiemargener taget i betragtning såvel som den told, der kræves for at udligne den skade, som EU-producenterne har lidt, uden at overstige den konstaterede subsidiemargen.
(492)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af skadevoldende subsidiering, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden subsidieret import.
(493)
Klageren anmodede om, at målfortjenesten skulle sættes til mindst 10 %, og baserede sine argumenter på en forventet fortjenstmargen, som anvendes af uafhængige rating-agenturer i deres klassifikationsmetoder, og rentabiliteten hos en producent, der er aktiv i et andet segment af papirproduktion, som ikke er påvirket af import fra Kina.
(494)
Den målfortjeneste, der er anført i klagen, og klagerens efterfølgende anmodning blev behandlet ud fra spørgeskemabesvarelserne og kontrolbesøgene hos de repræsentative EU-producenter. Det blev konstateret, at målfortjenesten bør afspejle de høje forudgående investeringsbehov og risici i denne kapitelintensive industri uden dumpingimport eller subsidieret import. Omkostningerne til investering i maskiner blev også taget i betragtning. Det blev derfor konstateret, at en fortjenstmargen på 8 % af omsætningen kunne anses for et passende minimum, som EU-producenterne kunne have forventet at opnå uden den skadevoldende subsidiering.
(495)
På dette grundlag blev der beregnet en ikke-skadevoldende pris for EU-producenterne på samme vare. Den ikke-skadevoldende pris blev fastsat ved at lægge ovennævnte fortjenstmargen på 8 % til produktionsomkostningerne.
(496)
Eksportsalget fra en virksomhed, der indgår i gruppen hos en samarbejdsvillig eksporterende producent, blev udelukket af de grunde, som er uddybet i betragtning 382.
(497)
Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning af den vejede gennemsnitlige importpris for hver varetype hos de eksporterende producenter fra Kina og den ikke-skadevoldende pris på varer, der solgtes af EU-producenterne på EU-markedet i UP. Forskelle som følge af denne sammenligning blev dernæst udtrykt som en procentdel af den gennemsnitlige cif-importværdi for de sammenlignede varetyper.
9.2. ENDELIGE FORANSTALTNINGER
(498)
I betragtning af ovenstående konklusion vedrørende subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 1, bør der indføres endelig udligningstold på importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina svarende til enten subsidie- eller skademargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. I det foreliggende tilfælde bør toldsatsen derfor fastsættes på samme niveau som den konstaterede subsidiemargen.
(499)
Der gælder følgende skades- og subsidiemargener samt følgende foreslåede satser for den endelige udligningstold for Kina, udtrykt i cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Eksporterende producent
Subsidiemargen
Skadesmargen
Udligningstold
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industripark) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
4 %
39,1 %
4 %
Alle andre virksomheder
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Hvad angår den parallelle antidumpingprocedure i medfør af grundforordningens artikel 24, stk. 1, andet afsnit, og artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (27), må ingen vare pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. Hvad angår subsidieordningerne, vedrører kun en ordning eksportsubsidier, jf. betragtning 235-245. Den relevante dumpingmargen for den pågældende samarbejdsvillige eksporterende producent justeres tilsvarende i den parallelle antidumpingundersøgelse. I lyset af reglen om den lavest mulige told, som anvendes i den parallelle antidumpingprocedure, og det konstaterede subsidiebeløb i denne undersøgelse, blev det for de øvrige subsidieordninger ikke fundet nødvendigt at undersøge, om og i hvilket omfang de samme subsidier udlignes to gange, når der samtidig indføres både antidumping- og udligningstold på den samme importerede vare.
(501)
De individuelle udligningstoldsatser i denne forordning er fastlagt på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen vedrørende ovennævnte virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i artikel 1 med navn og adresse, herunder enheder, som er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte, kan ikke være omfattet af disse satser, men er underlagt tolden for »alle andre virksomheder«.
(502)
Alle anmodninger om anvendelse af en individuel udligningstoldsats for virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) bør omgående indgives til Kommissionen (28) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter med hensyn til produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
(503)
For at sikre en korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttolden ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
10. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(504)
De interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænkes at anbefale indførelse af en endelig udligningstold på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til de offentliggjorte oplysninger. Der blev taget behørigt hensyn til parternes bemærkninger, og konklusionerne er, hvor det har været relevant, blevet ændret i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på coated finpapir, som er papir eller pap, der er coated på den ene side eller begge sider (undtagen kraftpapir eller kraftpap), i enten ark eller ruller og med en vægt på 70 g/m2 eller derover, dog højst 400 g/m2, og med en glans på mere end 84 (målt i henhold til ISO 2470-1), som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 og ex 4810 99 90 (Taric-kode 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 og 4810999020) med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
Den endelige udligningstold vedrører ikke ruller, der er egnet til rotationstryk. Ruller, der kan anvendes til rotationstryk, defineres som ruller, der, når de testes i henhold til ISO-testen ISO-standard 3783:2006 om fastlæggelse af papirets rivefasthed - en metode med accelereret hastighed med anvendelse af IGT-testeren (elektronisk model) - giver et resultat på under 30 N/m ved måling i papirets tværsnit og et resultat på under 50 N/m ved måling i løberetningen. Den endelige udligningstold vedrører heller ikke multiplekspapir og multiplekskarton.
2. Den endelige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Udligningstold
Taric-tillægskode
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industripark) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
4 %
B013
Alle andre virksomheder
12 %
B999
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. maj 2011.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 452/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ
(1)
Dne 17. dubna 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámení o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. března 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval zjevné důkazy o subvencování bezdřevého natíraného papíru a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela náležitě doložený podnět, podle nějž působí subvencovaný dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a aby bylo dosaženo řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. V jejich průběhu se nepodařilo řešení na základě dohody nalézt. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Dne 18. února 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
(5)
Dne 17. listopadu 2010 uložila Komise nařízením (EU) č. 1042/2010 (4) na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy, jež vznesly strany při jednom z těchto řízení, zohledněny při obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR a sdružení výrobců (sdružení papírenského průmyslu), zástupce dotčené země, známé dovozce a známé uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 27 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorky vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a jejich známé sdružení (sdružení papírenského průmyslu), všichni výrobci v Unii a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli za období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 základní informace o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem (vymezeným v oddíle 2.1). Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, dvě skupiny čínských vyvážejících výrobců poskytly požadované informace a souhlasily se zařazením do vzorku. Na základě výše uvedených skutečností bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(10)
Jak je vysvětleno ve 53. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u výrobců v Unii není výběr vzorku nutný.
(11)
Jak je vysvětleno ve 54. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u dovozců, kteří nejsou ve spojení, není výběr vzorku nutný.
(12)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o kterých bylo známo, že se jich řízení týká, a všem dalším stranám, které o to požádaly ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení, a to jmenovitě žadateli, dalším známým výrobcům v Unii, známým vyvážejícím výrobcům v ČLR a sdružení výrobců, zástupcům dotčené země, známým dovozcům a známým uživatelům.
(13)
Odpovědi na dotazníky a další podání byly doručeny od dvou skupin čínských vyvážejících výrobců, od CEPIFINE, od čtyř výrobců v Unii vystupujících jako žadatelé a jednoho dalšího výrobce v Unii, dále od třinácti dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, pěti uživatelů a od jednoho sdružení tiskařského průmyslu.
(14)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
Vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
Výrobci v Unii a jejich sdružení:
-
CEPIFINE, Brusel, Belgie,
-
Sappi Fine Paper Europe, Brusel, Belgie,
-
skupina LECTA (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Itálie, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francie, a TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španělsko), Barcelona, Španělsko,
-
skupina Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Itálie, a společnosti, které jsou s ní ve spojení, tj. Burgo Distribuzione srl, Milán, Itálie, a Ebix sa, Barcelona, Španělsko,
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Německo.
c)
Vyvážející výrobci v ČLR:
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, holdingová společnost skupiny Asia Pulp & Paper Group (dále jen „APP“)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR,
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR.
2)
Skupina Chenming Paper Group (dále jen „Chenming“)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR,
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR.
d)
Dovozci v Unii:
-
Cartaria Subalpina, Turín, Itálie,
-
Paperlinx, Northampton, Spojené království.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(15)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(16)
Dotčeným výrobkem je bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90.
(17)
Bezdřevý natíraný papír je vysoce jakostní papír, kartón a lepenka všeobecně používané k tisku materiálů určených ke čtení, jako jsou například časopisy, katalogy, výroční zprávy, ročenky. Dotčený výrobek zahrnuje jak listy (archy), tak kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích (kotouče určené k rozřezání). Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích jsou určeny k tomu, aby byly před tiskem rozřezány na archy, a jsou tudíž považovány za zaměnitelné a za přímo soutěžící s archy.
(18)
Dotčený výrobek nezahrnuje kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Také, na rozdíl od kotoučů používaných v archových tiskařských strojích, se kotouče určené pro použití v kotoučových tiskařských strojích obvykle vkládají do těchto tiskařských strojů přímo a předem se nerozřezávají.
(19)
Jedna ze zúčastněných stran namítla, že výrobek, který je předmětem tohoto šetření, je příliš úzce vymezen a že by do něho měly být zahrnuty i kotouče bezdřevého natíraného papíru určené pro kotoučové tiskařské stroje. Tato strana tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje a kotouče zahrnuté do oblasti působnosti tohoto šetření (kotouče určené k rozřezání a archy) mají stejné základní technické a fyzikální vlastnosti a nejsou navzájem rozlišitelné. Kromě toho tvrdila, že oba tyto druhy se používají pro vysoce kvalitní tisk, a že jsou proto do určité míry vzájemně zaměnitelné.
(20)
Šetření však na rozdíl od výše uvedeného tvrzení potvrdilo, že skutečně existují zřetelně rozdílné technické a fyzikální vlastnosti, jako je vlhkost a tuhost, které papír používaný v kotoučových strojích odlišují od papíru používaného při archovém tisku. Šetření dále potvrdilo, že technické vlastnosti uvedené v 18. bodě odůvodnění jsou charakteristické výhradně pro kotouče papíru vhodné k použití v kotoučových tiskařských strojích. V důsledku těchto rozdílů nelze papír používaný v kotoučových strojích nebo papír používaný v archových strojích používat ve stejném typu tiskařského stroje, a proto nejsou vzájemně zaměnitelné. Je třeba poznamenat, že všechny strany souhlasily s tím, že uvedené dva druhy papíru se od sebe odlišují pevností povrchu a pevností v tahu.
(21)
Navíc zmíněná strana tvrdila, že odběratelé považují bezdřevý natíraný papír ve formě listů (archů), kotoučů určených k rozřezání a kotoučů pro kotoučové stroje za jeden jediný trh, a proto jsou distribuční kanály stejné. Rozdílné technické vlastnosti se odrážejí jen v malých cenových rozdílech u těchto skupin výrobků.
(22)
Šetření však odhalilo, že uvedené dva typy kotoučů jsou nezaměnitelné také z ekonomického hlediska, protože kotouče určené pro kotoučový tisk se používají při velkoobjemovém tisku a obvykle se vyrábějí na zakázku a vyžadují dodání v přesně určenou dobu, a proto nejsou tyto výrobky skladovány zprostředkovateli, nýbrž jsou zasílány přímo konečným uživatelům, tzn. že se také prodávají prostřednictvím odlišného distribučního kanálu než kotouče používané při archovém tisku. Odlišný výrobní postup a odlišné úspory z rozsahu při tisku se odrážejí ve výrazných cenových rozdílech.
(23)
Navíc z ČLR nebyly v posuzovaném období dovezeny žádné kotouče určené pro kotoučové stroje. Rovněž lze považovat za nepravděpodobné, že by tyto výrobky byly dováženy v budoucnu, neboť pořizování těchto výrobků na dlouhou vzdálenost je z důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění ekonomicky neúnosné.
(24)
Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(25)
Stejná strana tvrdila, že pevnost v tahu není vhodnou technickou vlastností pro odlišení těchto výrobků, protože tato zkouška je obecná a její výsledky kromě toho mohou být ovlivněny vlhkostí zkoušeného papíru. Tato strana dále tvrdila, že na základě některých dalších zkoušek, jež proběhly v její vlastní laboratoři a při nichž byla měřena pevnost v tahu kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii, je zřejmé, že tyto výrobky nespadají do současné definice výrobku, což by dokazovalo, že kritérium „pevnosti v tahu“ není pro odlišení bezdřevého natíraného papíru používaného pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru používaného pro archový tisk vhodné. Tato strana na základě tohoto důkazu tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje byly z oblasti působnosti šetření vyloučeny svévolně.
(26)
V souvislosti s tvrzením, že vlhkost papíru může způsobit, že výsledky zkoušky podle normy ISO 3783:2006 nejsou spolehlivé, nebyl předložen žádný důkaz.
(27)
Výsledky zkoušek předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly v souhrnu výsledků zkoušek provedených v jeho vlastní laboratoři. Nejdůležitější však je, že výsledky nebyly poskytnuty k nahlédnutí a připomínkování dalšími zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce ani přes opakované upomínky nepředložil smysluplné shrnutí nedůvěrné povahy.
(28)
Po poskytnutí základních informací vyvážející výrobce nepředložil žádné další podrobnější informace, které by mohly pomoci posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta nedůvěrná verze této zkoušky, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na výsledky zkoušky reagovat. Komise proto nemohla objektivně zjistit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda se na ně lze pro účely šetření spolehnout. Na základě údajů, jež měla Komise k dispozici, bylo zjištěno, že objektivita a spolehlivost zkoušky je nedostatečná, jelikož informace předložené v rámci utajení nemohly být ověřeny podle žádných spolehlivých zdrojů.
(29)
Po zveřejnění příslušných zjištění týž vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky provedené v jeho zastoupení externí zkušební laboratoří a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. V protokolu o zkoušce je uvedeno, že pevnost v tahu se měřila na 25 vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, jež laboratoři poskytl vyvážející výrobce a označil je za vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný ze vzorků papíru nesplnil obě kritéria uvedená v 18. bodě odůvodnění.
(30)
Posouzení zprávy o zkoušce ukázalo, že tato zpráva vypracovaná zmíněnou externí laboratoří se za prvé týká většinou výrobků, pro něž byly tyto výsledky bezpředmětné, neboť naprostá většina zkoušených vzorků ve skutečnosti nebyly kotouče pro kotoučové stroje; za druhé se zpráva týká výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož na základě protokolu o zkoušce nelze určit, zda je testovaný papír určen k archovému tisku nebo k tisku z kotoučů, jelikož druh papíru popsaný v protokolu existuje v obou formátech. Kromě toho neposkytl protokol o zkoušce jistotu, že kotouče, z nichž vzorky údajně pocházejí, jsou skutečně totožné s kotouči, jež byly testovány.
(31)
V reakci na zprávu o zkoušce vypracovanou zmíněnou externí laboratoří žadatel předložil výsledky zkoušek, jež provedl jeden z unijních výrobců na stejných vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, které údajně zkoušela uvedená externí laboratoř. Výsledky této zkoušky byly odlišné. Dle žadatele byly odlišnosti způsobeny možnými odlišnými podmínkami zkoušky, a tudíž možným nedodržením normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle které by měla měřit pevnost v tahu dle vymezení v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po poskytnutí konečných zjištění zmíněný vyvážející výrobce zpochybnil objektivnost rozhodnutí Komise odmítnout výsledek uvedené zkoušky provedené externí laboratoří. Prohlásil, že zkoušku provedl nezávislý odborník na náhodném vzorku a v souladu s příslušnou normou ISO. Poskytl přísežné prohlášení svého vedoucího s vysvětlením postupu výběru vzorku pro zkoušky tak, aby byla zajištěna nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky.
(33)
Za prvé, Komise nikdy nezpochybnila objektivitu zprávy o zkoušce vypracované uvedenou externí laboratoří a z tohoto hlediska není důležité, zda byla zkouška provedena na náhodném vzorku. Na druhou stranu byly vyjádřeny pochyby, pokud jde o ujištění týkající se výběru a původu zkoušených vzorků, a nikoli pokud jde o zkoušku samotnou. Argumenty zmíněného vyvážejícího výrobce tyto pochybnosti neodstranily, neboť nebyly ucelené a byly v řadě ohledů nejasné; např. zařazení výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo podle jeho tvrzení způsobeno administrativními chybami nebo byla vina připisována chybám dodavatelů, kteří údajně zřejmě dodali špatné vzorky.
(34)
Jelikož ani zdroj, ani vzorky údajně zkoušených výrobků nebyly jasně identifikovány a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, mělo se za to, že předložená zpráva o zkoušce vypracovaná externí laboratoří jednající jménem příslušného čínského vyvážejícího výrobce neprokazuje nade vší pochybnost, že zkouška pevnosti v tahu nebyla vhodná pro odlišení bezdřevého natíraného papíru vhodného pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevého natíraného papíru vhodného pro archové tiskařské stroje. Uvedená zpráva o zkoušce tudíž neprokázala, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje byl z oblasti působnosti šetření vyloučen svévolně.
(35)
Co se týče vhodnosti zvolení pevnosti v tahu jako rozlišovacího kritéria pro určení kotoučů vhodných pro tisk na kotoučových tiskových strojích, je třeba připomenout, že v definici výrobku jsou tyto dvě skupiny výrobků od sebe odlišeny mimo jiné na základě jejich použití, tzn. zda je daný výrobek vhodný k použití při kotoučovém tisku, nebo archovém tisku, což se určuje na základě požadavků příslušných strojů, pro něž jsou určeny, kterým odpovídá, mimo jiné, pevnost v tahu. Dále je třeba poznamenat, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití při kotoučovém tisku od bezdřevého natíraného papíru používaného při archovém tisku; v 18. a 20. bodě odůvodnění jsou uvedena další kritéria, která nebyla dotyčným vyvážejícím výrobcem zpochybněna. Jedna ze stran prohlásila, že vlhkost, jak je definována ve 20. bodě odůvodnění, není základní rozlišující vlastností výrobků. Během šetření se však další strany k této otázce vyjadřovaly různě. V každém případě bylo shledáno, že tuhost a pevnost v tahu jsou nejdůležitější činitele.
(36)
V podání v reakci na výše uvedené žadatel uznal, že mohou existovat kotouče, které sice zcela nesplňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 18. bodě odůvodnění, ale přesto by se daly použít při kotoučovém tisku. Nadále však trval na svém názoru, že pevnost v tahu je jedinou zkouškou, která může s jistotou stanovit, že je daný kotouč skutečně vhodný pro kotoučový tisk, tzn. že pokud určitý kotouč splňuje kritérium pevnosti v tahu uvedené v 18. bodě odůvodnění, jedná se zcela jistě o kotouč pro kotoučový tisk.
(37)
Na podporu výše uvedených tvrzení o pevnosti v tahu odkázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním žadatelem z řad výrobců v Unii v rámci antidumpingových a antisubvenčních šetření v USA, ve kterých dotyčný výrobce z Unie údajně uznal, že kotouče pro kotoučový tisk nelze rozlišit na základě zkoušky pevnosti v tahu ani žádným jiným měřením.
(38)
Žadatel zpochybnil tato tvrzení vyvážejícího výrobce a tvrdil, že z řízení v USA naopak vyplývá, že existuje jasná dělicí čára, která odlišuje kotouče pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru.
(39)
Za prvé je třeba si uvědomit, že výroky, na něž odkazoval vyvážející výrobce, byly předneseny v rámci šetření v jiných jurisdikcích a odlišnými stranami, než jsou strany tohoto řízení, a tudíž nejsou relevantní. Za druhé, orgány USA ve zmíněných šetřeních dospěly k závěru, že existuje jasný rozdíl mezi bezdřevým natíraným papírem používaným při archovém tisku na straně jedné a kotouči vhodnými k použití při kotoučovém tisku na straně druhé. Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích byly považovány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučový tisk nebyly považovány za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici dotčeného výrobku kotouče pro kotoučové stroje explicitně nedefinují. Při vymezení výrobku, který byl předmětem zmíněných šetření, proto nebyla pevnost v tahu relevantní.
(40)
Na základě výše uvedených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností k popisu bezdřevého natíraného papíru vhodného k použití při kotoučovém tisku.
(41)
Vznesené připomínky však také ukázaly, že existují i kotouče, jež lze při kotoučovém tisku použít, přestože plně nesplňují všechna kritéria pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu bylo považováno za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučový tisk.
(42)
S cílem poskytnout další kritérium pro odlišení kotoučů pro kotoučový tisk, které ne zcela splňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu, žadatel navrhl, že by se kotouč, který sice plně nevyhověl při zkoušce pevnosti v tahu, ale má vnitřní cívku o velikosti menší než 80 mm, měl považovat za kotouč pro kotoučový tisk.
(43)
Čínská vláda a dotyčný vyvážející výrobce uvedli, že přidáním velikosti cívky jako nové součásti definice výrobku dochází k úpravě definice kotoučů pro kotoučový tisk, a tedy definice dotčeného výrobku. Rovněž uvedli, že velikost vnitřní cívky není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučový tisk o velikosti vnitřní cívky vyšší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání o velikosti vnitřní cívky nižší než 80 mm.
(44)
Komise usilovala o zpřesnění definice kotoučů vhodných pro kotoučový tisk a o další objasnění s cílem ještě zřetelněji rozlišit dotčený výrobek a další výrobky, též za účelem minimalizace možnosti, že opatření budou obcházena. Předložené údaje týkající se vhodnosti velikosti cívky jako alternativního kritéria pro definici však prokázaly, že toto kritérium by vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů určených k rozřezání o velikosti cívky nižší než 80 mm, z působnosti opatření. Proto bylo od záměru použít toto kritérium pro definici kotoučů vhodných k použití při kotoučovém tisku upuštěno.
(45)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, podle níž byly kotouče vhodné k použití při kotoučovém tisku vyloučeny z oblasti působnosti šetření, jak to tvrdily čínské skupiny vyvážejících výrobců.
(46)
V průběhu šetření některé zúčastněné strany také tvrdily, že by z oblasti působnosti šetření měly být vyloučeny vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka (dle definice v 47. bodě odůvodnění). Tvrdily, že vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka mají odlišné fyzikální vlastnosti, například několik vrstev, vyšší tuhost a nižší hustotu, a že je konečné použití těchto výrobků odlišné, neboť se obvykle používají pro výrobu skládačkových krabic a obalových materiálů. Tyto strany nakonec tvrdily, že jednovrstvý papír, kartón a lepenku a vícevrstvý papír, kartón a lepenku lze navzájem snadno rozlišit podle jejich fyzického vzhledu.
(47)
Vícevrstvý papír, kartón a lepenka, definované ve vysvětlivkách k harmonizovanému systému k číslu 4805, jsou výrobky získané stlačením dvou či více vrstev vlhké buničiny, z nichž alespoň jedna má jiné vlastnosti než ostatní. Tyto rozdíly mohou být způsobeny vlastnostmi použité buničiny (např. recyklovaný odpad), výrobním postupem (např. mechanický či chemický), nebo stupněm zpracování (např. nebělené, bělené nebo barvené), má-li buničina stejné vlastnosti a je-li vyrobena stejným postupem.
(48)
Šetření ukázalo, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka mají skutečně některé odlišné fyzikální a technické vlastnosti, konkrétně jsou složeny z více vrstev buničiny, což jim poskytuje větší tuhost. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka se vyrábějí odlišným výrobním postupem, který vyžaduje jiný papírenský stroj, než jaký se používá při výrobě bezdřevého natíraného papíru, jelikož se při výrobním postupu navrství několik vrstev buničiny do podoby jediného výrobku. A konečně vícevrstvý papír, kartón a lepenka slouží k odlišným účelům (hlavně jako obalový materiál) ve srovnání s bezdřevým natíraným papírem, který se používá pro vysoce kvalitní tisk propagačních materiálů, časopisů apod. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka definované ve 47. bodě odůvodnění se proto považují za výrobek, který není dotčeným výrobkem. V důsledku toho se uvedené kódy KN, které se vztahují na dovoz vícevrstvého papíru, kartónu a lepenky, vyjímají z oblasti působnosti šetření.
(49)
A konečně jeden čínský výrobce tvrdil, že by tzv. „lepenka“ neboli „kartón“ měl být vyloučen z oblasti působnosti šetření, protože nespadá pod definici bezdřevého papíru (ať už natíraného, či nikoli) kvůli údajným rozdílům ve své hmotnosti, tloušťce a tuhosti. Bylo zjištěno, že výrazy „lepenka“ a „kartón“ se obvykle používají pro papír obsahující látky o vysoké hustotě, které činí papír obecně těžším, tzn. že „lepenka“ a „kartón“ se běžně definují jako papír o hmotnosti vyšší než 224 g/m2. Šetření však odhalilo, že rozdíl v hmotnosti nemá významný dopad na zbývající fyzikální a technické vlastnosti a konečná užití, jež by lepenku/kartón odlišily od dotčeného výrobku. Rovněž je třeba poznamenat, že, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, veškerý bezdřevý natíraný papír o hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, byl výslovně zahrnut do definice dotčeného výrobku. Proto se lepenka/kartón považuje za dotčený výrobek.
2.1.1. OBDOBNÝ VÝROBEK
(50)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v ČLR, jakož i výrobek vyráběný a prodávaný na trhu Unie výrobci v Unii mají tytéž základní fyzikální a technické vlastnosti i stejná základní užití. Proto se považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. VÝBĚR VZORKŮ
3.1. VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ V ČLR
(51)
Pouze dvě skupiny vyvážejících výrobců v ČLR se přihlásily a odpověděly na žádost o poskytnutí údajů týkajících se výběru vzorku, která byla součástí oznámení o zahájení řízení. Jedna skupina (Chenming) zastupuje dva vyvážející výrobce ve spojení, zatímco druhá skupina (APP) zastupuje čtyři vyvážející výrobce ve spojení. Tito spolupracující vyvážející výrobci představují celkový vývoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie. Za těchto okolností Komise rozhodla, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(52)
U dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení ze skupiny APP bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku uvedené ve 47. bodě odůvodnění. V této souvislosti je třeba připomenout vyvozený závěr, že by vícevrstvý kartón a lepenka měly být z vymezení výrobku, který je předmětem tohoto šetření, vyloučeny. Dále je třeba připomenout, že vícevrstvý kartón a lepenka byly vyloučeny z vymezení výrobku, který je předmětem souběžného antidumpingového řízení. Byl tedy učiněn závěr, že uvedení dva vyvážející výrobci ve spojení, u nichž bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nebudou zahrnuti do tohoto šetření. Zjištění předložená v tomto nařízení se proto nezakládají na informacích a údajích, jež tito dva výrobci poskytli.
3.2. VÝBĚR VZORKU VÝROBCŮ V UNII
(53)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Po přezkoumání předložených informací a vzhledem ke skutečnosti, že se ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení přihlásili pouze čtyři výrobci v Unii, však bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný. Tito čtyři výrobci byli považováni za reprezentativní (při pokrytí 61 % celkové výroby) pro výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Informace poskytnuté těmito čtyřmi společnostmi byly ověřeny na místě a byly použity pro analýzu mikroekonomických ukazatelů, jak je uvedeno ve 386. bodě odůvodnění.
3.3. VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(54)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Avšak po přezkoumání předložených informací a vzhledem k malému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
4. SUBVENCOVÁNÍ
4.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(55)
Je nutno připomenout, že čínská vláda a čtyři čínští vyvážející výrobci poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě, jež měly jejich odpovědi ověřit.
(56)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise poté, co obdržela odpovědi na dotazník, jí zaslala tři písemná upozornění na nedostatky a jedno oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. V několika případech tak byly čínské vládě výrazně prodlouženy lhůty, jmenovitě o dva týdny v případě odpovědi na dotazník, takže celková lhůta pro předložení odpovědi na dotazník činila 49 dní, a o tři týdny v případě odpovědi na první z písemných upozornění na nedostatky, takže celková lhůta pro její předložení činila 40 dní.
(57)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam orgánů státní správy, jež se měly inspekcí na místě účastnit. Čínská vláda uvedla, že dokud jí tyto informace nejsou k dispozici, neplní Komise své povinnosti orgánu provádějícího šetření podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, zejména pak povinnosti podle odstavce 8 přílohy VI. Tvrdila dále, že nebudou-li jí tyto informace předloženy, nebude schopna zaručit výsledek inspekcí.
(58)
S tímto požadavkem čínské vlády vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas. V této souvislosti je nutno poznamenat, že Komise splnila veškeré příslušné podmínky, jež stanoví odstavec 8 přílohy VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a článek 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů příslušných pro dotyčné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány příslušné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, zná pouze čínská vláda. K seznamu svých konkrétních dotazů Komise před provedením inspekcí na místě a v jejich průběhu vysvětlila, že tento seznam nepožadují právní předpisy WTO ani Unie a že účelem šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a relevantní doplňující podání, a že se inspekce tedy bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítne-li čínská strana poskytovat potřebné informace či být orgánu provádějícímu šetření nápomocna při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, může to postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky článku 28 základního nařízení.
(59)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s články 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Dospěla přitom k předběžnému závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů nebyla zodpovězena. Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(60)
Čínská vláda uvedla, že orgán provádějící šetření by měl určit nezbytnost informací přiměřeným způsobem tak, aby přitom nezneužil svých práv. Uvedla dále, že přestože nejsou informace pokládány za ideální ve všech ohledech, neměly by být považovány za bezpředmětné. Na základě těchto argumentů uvedla, že součinnost poskytuje podle svého nejlepšího vědomí a že její odpověď na dotazník je úplná. Tvrdila rovněž, že jsou inspekce na místě špatně naplánovány, neboť z oznámení o inspekci nebylo dostatečně zřejmé, co má být předmětem ověřování, a Komise neprovedla specifické inspekce na místě u všech vládních subjektů. V neposlední řadě tvrdila, že jí Komise ukládá neúměrnou zátěž a požaduje irelevantní a zbytečné informace.
(61)
V souvislosti s plánováním inspekcí na místě je třeba připomenout, že čínská vláda s termínem, programem inspekce i místem jejího konání souhlasila. Konkrétně byl termín inspekce na místě projednán v srpnu 2010. Komise původně navrhla, aby se inspekce na místě uskutečnila v prvním říjnovém týdnu roku 2010, a svůj návrh následně na základě požadavků čínské strany dvakrát změnila, nejprve na druhý a poté na třetí říjnový týden roku 2010. Stížnosti na načasování inspekcí na místě jsou tedy neopodstatněné, neboť Komise učinila maximum pro to, aby řádně odůvodněným požadavkům čínské vlády vyhověla. K požadovaným informacím je nutno poznamenat, že čínská vláda nic nenamítala vůči formátu dotazníku ani způsobu, jakým byly informace vyžádány. Odpověď na dotazník a následná vyjádření předkládalo jménem čínské vlády čínské ministerstvo obchodu. Komise si vyžádala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření žádala o tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení k předloženým informacím a jejímu zapojení do programů, jež byly předmětem šetření.
4.2. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(62)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující programy, jež byly údajně zapojeny do poskytování vládních subvencí.
I)
Preferenční úvěry výrobcům natíraného papíru
II)
Programy týkající se daně z příjmu
-
Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
-
Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
III)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
-
Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
-
Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
IV)
Grantové programy
-
Známé značky
-
Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
-
Pomoc v antidumpingovém řízení
-
Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
-
Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
-
Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
-
Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
V)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování práv na využití půdy
-
Poskytování chemikálií na výrobu papíru
-
Poskytování elektřiny
4.2.1. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
a) Úvod
(63)
Čínští výrobci dotčeného výrobku údajně využívají výhod úvěrů s nízkými úrokovými sazbami, které jim poskytují banky spojené s vládní politikou a komerční banky ve státním vlastnictví. Děje se tak v souladu s politikou čínské vlády poskytovat podnikům finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat hospodářský růst a rozvoj čínského papírenského průmyslu. Jak vyplývá z pětiletých plánů a průmyslové politiky, nabízí bankovní systém papírenskému průmyslu zvýhodněné finanční programy.
b) Využití dostupných údajů
(64)
Komise se na základě informací v podnětu snažila vyšetřit poskytování bankovních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Proto bylo pokládáno za nezbytné požádat čínskou vládu, aby ve své odpovědi na dotazník a následných podáních uvedla konkrétní informace a údaje k několika vládním plánům a projektům, jež jsou zaměřeny na stimulaci a podporu rozvoje čínského odvětví výroby papíru. Jednalo se o tyto plány a projekty:
-
Desátý pětiletý plán civilního hospodářství a společenského rozvoje v Číně („10. pětiletka“),
-
„Desátý pětiletý plán“ papírenského průmyslu („pětiletka papírenského průmyslu“),
-
Desátý pětiletý plán a zvláštní plán na rok 2010 pro budování národního lesnictví a integraci papírenského průmyslu („integrační projekt“),
-
Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“ („rozhodnutí č. 40“),
-
Směrný index restrukturalizace průmyslu („směrný index“),
-
Hlavní směry pro Jedenáctý pětiletý plán národního hospodářského a společenského rozvoje (2006-2010) („11. pětiletka“),
-
Oběžník Státní rady k realizaci hlavních cílů (11. pětiletka) a dělbě úkolů („prováděcí oběžník k 11. pětiletce“),
-
Koncepce rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007 („strategie papírenství na rok 2007“),
-
Rozvojový plán provincie Kuan-tung,
-
Jedenáctá pětiletka města Čan-ťiang,
-
Jedenáctá pětiletka města Ťi-ning.
(65)
Informace vyžádané k uvedeným plánům poskytla čínská vláda jen zčásti. V plném rozsahu, tj. v čínském znění s anglickým překladem, byly předloženy pouze dva z vyžádaných plánů (rozhodnutí č. 40 a směrný index restrukturalizace průmyslu). Ke třem regionálním plánům, jež si Komise původně vyžádala, čínské orgány uvedly, že nejsou relevantní, neboť v daných regionech nejsou usazeni vyvážející výrobci, kteří na šetření spolupracují („spolupracující vyvážející výrobci“). Tyto plány proto nebyly předloženy, což Komise akceptovala, avšak požádala o plány rozvoje oblastí (regionů, provincií, obcí), v nichž tito výrobci usazeni jsou. Čínská vláda předložila znění 11. pětiletky provincie Ťiang-su a 11. pětiletky provincie Šan-tung v čínském jazyce, nikoli však jejich překlad, a to ani překlad jejich obsahu. Ke dvěma plánům, jež předloženy nebyly, čínská vláda uvedla, že se týkají období 2000-2005, a jsou tedy již zastaralé. Komise toto tvrzení akceptovala. Zbývající plány (integrační projekt, 11. pětiletka, prováděcí oběžník k 11. pětiletce a strategie papírenství na rok 2007) byly předloženy pouze v čínštině spolu s anglickým překladem jejich obsahu. Čínská vláda uvedla, že požadavky Komise bylo příliš náročné splnit a že vláda má pouze omezené zdroje, a tedy nemohla tyto dokumenty přeložit.
(66)
K výše uvedenému je třeba poznamenat, že Komise žádala o informace, jež pro účely šetření pokládala za nezbytné vzhledem k tomu, že je zmiňoval podnět. Komise navíc opakovaně zdůrazňovala, že je požadované dokumenty zapotřebí předložit v angličtině. U tohoto druhu důležitého dokumentu se jedná o nezbytnost, jelikož ze samotného obsahu nebylo možno určit, která část dokumentu je pro šetření relevantní. Plány předložené v čínštině navíc nejsou dlouhé a podle všeho jsou k dispozici relevantní dokumentace i v angličtině, která byla pořízena buď nezávislými zdroji (advokátní kanceláře specializované na čínské právo) nebo při antisubvenčních šetřeních, jež v Číně prováděly Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(67)
Komise tak měla možnost ověřit pouze tyto dokumenty: rozhodnutí č. 40, směrný index a strategii papírenství na rok 2007, jejichž anglická verze byla součástí podnětu a kterou poskytl i jeden z vyvážejících výrobců.
(68)
K tomu, aby mohla vyšetřit míru vládních zásahů na čínském finančním trhu a vytvořit si potřebný přehled o finančním sektoru v ČLR, si Komise vyžádala jednak informace o tom, jaký procentní podíl představuje majetková účast vlády ve finančních institucích, jednak údaje k výši, resp. procentnímu podílu úvěrů, jež poskytují banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda tvrdila, že nemá o podílnících bank k dispozici žádné záznamy, přestože článek 61 zákona o komerčních bankách (Law on Commercial Banks) [2003] č. 13 stanoví, že banky tyto údaje vykazují „orgánu bankovního dohledu při Státní radě a Čínské lidové bance (People's Bank of China)“. Pokud jde o výši, resp. procentní podíly úvěrů, jež banky ve státním vlastnictví poskytují, čínská vláda potvrdila, že přestože jsou relevantní údaje zaznamenávány, nemůže je dát Komisi k dispozici. Komise dále usnadnila čínské vládě práci tím, že omezila požadované informace o výši vládní účasti pouze na ty finanční instituce, o nichž se zjistilo, že úvěrují spolupracující vyvážející výrobce. Čínská vláda však neposkytla relevantní údaje ani o tomto omezeném segmentu finančních institucí, jež v Číně působí.
(69)
K tomu, aby mohla vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank (např. metod při určování úrokových sazeb úvěrů, oceňování úvěrů atd.), požádala Komise čínskou vládu o informace ke strategiím, jež sledují příslušné státní orgány, konkrétně Čínská lidová banka a Komise pro bankovní dohled. Čínská vláda k této úvěrové politice neposkytla žádné relevantní informace. K doložení úlohy, jakou Čínská lidová banka sehrává při určování úrokových sazeb, a vztahu, jaký zaujímá vůči bankovnímu systému, nebyl předložen jediný dokument, předpis ani pokyny, jež by uvedená banka bankovnímu systému adresovala. Vysvětlena nebyla ani aplikace zákona o komerčních bankách [2003] č. 13, zejména jeho článků 34, 38 a 39, jež stanoví základní pravidla pro poskytování úvěrů a další podnikatelské činnosti komerčních bank, přestože Komise o toto vysvětlení výslovně žádala.
(70)
Za účelem vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank, jež během období šetření poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, požádala Komise čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s těmito konkrétními bankami, tak aby mohla Komise ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru. Čínská vláda uvedla, že nemůže bankám ve státním vlastnictví uložit, aby tyto schůzky organizovaly. K otázce, zda uvedené banky při poskytování úvěrů posuzují úvěrová rizika, a pokud ano, jakým způsobem, tedy nebyly od čínských bank shromážděny žádné důkazy.
(71)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo vedle relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, nezbytné použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu. Čínská vláda vznesla vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné nové důkazy nepředložila.
(72)
Aby bylo možno ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru, byli spolupracující vyvážející výrobci požádáni, aby uspořádali schůzky s konkrétními bankami, které je během období šetření pokytovaly úvěry. Žádné schůzky však neproběhly. Opakované žádosti Komise o jejich uspořádání postupovali spolupracující vyvážející výrobci příslušným bankám, ty však odmítaly na šetření spolupracovat. Spolupracující vyvážející výrobci byli upozorněni na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly těmto výrobcům poskytnuty, na dostupných údajích. Výrobci vznesli vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložili.
(73)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců byl požádán o konkrétní informace ke konkrétní dohodě se třemi čínskými bankami o restrukturalizaci dluhu. Uvedený výrobce odmítl nezbytné informace poskytnout, a proto nebylo možné ověřit ani tuto celkovou dohodu a související úvěry poskytnuté na základě smluv, ani žádné konkrétní údaje, např. dobu, na niž byly úvěry poskytnuty, splátkový harmonogram či úrokovou sazbu. Tento spolupracující vyvážející výrobce byl upozorněn na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly tomuto spolupracujícímu vyvážejícímu výrobci poskytnuty, na dostupných údajích. Tento výrobce vznesl vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložil.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
i) Vládní zásahy do finančního bankovního systému v souvislosti s preferenčními úvěry papírenskému průmyslu
- Úloha vládních plánů
(74)
Šetření zjistilo, že jsou papírenskému průmyslu věnovány konkrétní strategické plány. Podle nich mají výkonnost tohoto odvětví pozorně sledovat státní orgány, jež mají v úkolu realizovat zvláštní politiku (např. provádět dekrety), tak aby byly cíle těchto strategických plánů naplněny. Šetření dále zjistilo, že tyto specifické strategické plány upravují i preferenční úvěry papírenskému průmyslu.
(75)
Po prostudování rozhodnutí č. 40 a zvláštního oddílu o financování ve strategii papírenství na rok 2007 je totiž zřejmé, že čínský systém státního plánování bankám ukládá poskytovat papírenskému průmyslu úvěry.
(76)
K rozhodnutí č. 40 je nutno poznamenat, že se jedná o příkaz Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu ČLR, a je tedy právně závazný pro další veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí klasifikuje průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulovat a podporovat určité skupiny podniků či odvětví, např. papírenského odvětví, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že jich je celkem 26, a představují tedy jen zlomek čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto 26 odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že pro „podporované investiční projekty“ platí zvláštní výhody a pobídky (finanční podpora, osvobození od dovozního cla, osvobození od DPH či osvobození od daně). Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „restriktivními a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 de facto požadují, aby příslušný orgán uložil finančním institucím úvěry již neposkytovat, a útvaru státní cenové správy ukládají, aby zvýšil ceny elektřiny a dodavatelům elektřiny nařídil, aby své dodávky „restriktivním a eliminovaným projektům“ ukončily. Z výše uvedeného je zřejmé, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě směrnic o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž papírenský průmysl.
(77)
Strategie papírenství na rok 2007 stanoví pro uvedené odvětví konkrétní podmínky, směr a cíle. Popisuje stav papírenského průmyslu v Číně (např. počet podniků, výrobu, spotřebu, vývoz či statistické údaje k druhu používaných surovin). Stanoví strategie a cíle papírenského průmyslu, pokud jde o plánování v tomto odvětví, využívání surovin, technologií a zařízení, strukturu výrobků a organizační strukturu výrobců. Strategie dále upravuje „vstupní kritéria“ tohoto odvětví, neboť určuje konkrétní požadavky na poměr mezi majetkem a závazky a stanoví, jaký konkrétní úvěrový rating a konkrétní cílové úspory z rozsahu, podíly na trhu a spotřebu energie a vody mají společnosti v tomto odvětví dosáhnout. Podniky mají na jejím základě zpracovat vlastní plány rozvoje. Provinciím a regionům dále strategie ukládá, aby se podílely na její realizaci, a celou kapitolu věnuje „investicím a financování“ papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že podle strategie finanční instituce výslovně nesmějí úvěrovat žádný projekt, který neodpovídá jejím ustanovením. Úhrnem řečeno je po prostudování strategie papírenství na rok 2007 a z její formulace zřejmé, že se jedná o specifický nástroj státu, jehož cílem je regulovat papírenský průmysl v Číně a jejž je nutno pokládat za povinný nástroj průmyslové politiky, který jsou příslušné zúčastněné strany v Číně (státní orgány, finanční instituce a výrobci) povinny konkrétním způsobem realizovat.
(78)
Čínská vláda uvedla, že je strategii papírenství na rok 2007 nutno pokládat za směrný, nezávazný plán. Tvrdila dále, že v témže kontextu není právně závazný žádný z vládních plánů a projektů, a tudíž nelze v jejich rámci poskytnout žádný finanční příspěvek či výhodu. Pouhé pročtení strategie papírenství na rok 2007 a jeho výše uvedených konkrétních ustanovení však ozřejmí, že tento dokument nelze pokládat za nezávaznou směrnici. V tomto ohledu se připomíná, že ve strategii papírenství na rok 2007 se mimo jiné uvádí: „Politika průmyslového rozvoje je vytvářena na základě požadavků zdokonalení reformy socialistického tržního hospodářství, jakož i na základě souvisejících právních a správních předpisů s cílem vytvořit spravedlivé tržní podmínky a prostředí příznivé pro rozvoj, řešit stávající problémy rozvoje papírenského průmyslu a řídit zdravý rozvoj tohoto odvětví“. K ostatním plánům a projektům, jež jsou vyjmenovány v 64. bodě odůvodnění, je třeba uvést, že přinejmenším jeden z nich odkazuje na prováděcí oběžník k 11. pětiletce. Není snadné porozumět tomu, jak může být k právně údajně nezávaznému dokumentu (vládnímu plánu) vydán právně závazný prováděcí akt (v daném případě oběžník Státní rady).
(79)
Článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 mimoto uvádí, že banky „vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“. V tomto zvláštním případě je relevantní státní průmyslová politika zakotvena ve strategii papírenství na rok 2007. Je tedy jen logické vyvodit závěr, že úvěry, jež výrobci bezdřevého natíraného papíru získávají u komerčních bank ve státním vlastnictví, se řídí vládními směrnicemi.
(80)
Předmětem šetření byla i úloha, kterou sehrává Národní komise pro rozvoj a reformy (National Development and Reform Commission). Čínská vláda k němu uvedla, že se jedná o agenturu Státní rady, která koordinuje makroekonomickou politiku a řídí vládní investice. Tento státní orgán vydal kromě jiných plánů i strategii papírenství na rok 2007. K právnímu rámci, podle nějž byla Národní komise pro rozvoj a reformy zřízena a vyvíjí svou činnost, např. její stanovy, nebyly přes výslovnou žádost předloženy žádné dostupné informace. Komisi se od čínské vlády dostalo pouze vysvětlení, že se Národní komise pro rozvoj a reformy musí řídit pokyny Státní rady jakožto nejvyššího orgánu státní správy, že jsou však tyto informace pro šetření irelevantní. Toto tvrzení nelze akceptovat. Stanovy orgánu, který vydává vládní plány, jsou pro účely šetření pokládány za relevantní, neboť jsou to vládní plány a projekty, které jsou jeho předmětem. Komise požádala i o zdůvodnění skutečnosti, proč čínská Národní komise pro rozvoj a reformy systematicky shromažďuje od společností podrobné údaje. Čínská vláda k tomu uvedla, že tyto informace lze shromažďovat prostřednictvím průmyslových sdružení a z jiných veřejných zdrojů. Ze skutečnosti, že jsou v rámci zvláštního mechanismu systematicky shromažďovány údaje o společnostech určené pro zpracování vládních plánů a projektů, však vyplývá, že jsou tyto plány a projekty pokládány za významnou součást státní průmyslové politiky.
(81)
Z uvedeného vyplývá, že veškerá rozhodnutí, jež finanční instituce přijímají vůči papírenskému průmyslu, musí brát v úvahu nutnost plnit cíle příslušných strategických plánů. O společnostech, jež tyto konkrétní strategické plány zařazují mezi „podporovaná odvětví“, se totiž předpokládá, že mají velmi dobrý úvěrový rating, což má přímý dopad na hodnocení jejich úvěruschopnosti v čínském finančním systému. Jak dále vyplývá z kapitoly o financování ve strategii papírenství na rok 2007 a ze sdělení o úvěrovém ratingu, které Komisi poskytl jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, nařizuje čínský systém státního plánování bankám, aby úvěrovaly papírenský průmysl; podle těchto zdrojů je společnostem udělován velmi dobrý úvěrový rating, neboť tyto společnosti splňují podmínky konkrétních strategických plánů. Zde je třeba poznamenat, že uvedené sdělení o úvěrovém ratingu, jež bylo předloženo během šetření, přímo spojuje pozitivní budoucí vyhlídky společnosti s existencí strategických plánů pro papírenství a splnění jejich cílů. Existují i důkazy o tom, že státní orgány sledují výkonnost společností, neboť každoročně přezkoumávají jejich podnikatelská oprávnění a shromažďují tímto způsobem statistické údaje o jejich finanční situaci a výkonnosti. Z informací od spolupracujících vyvážejících výrobců byly dále získány důkazy o tom, že Čínská lidová banka sleduje v souladu s článkem 9 nařízení o registraci a konzultaci bank úvěrovou situaci společností, a to prostřednictvím ročního přezkumu úvěrů, jež si společnosti každoročně berou.
(82)
Všechny výše uvedené skutečnosti prokazují, že mezi konkrétními strategickými plány a financováním papírenského průmyslu existuje vazba.
- Vládní zásahy v bankovním sektoru
(83)
Pokud jde o spolupracující vyvážející výrobce, šetření zjistilo, že dvěma z nich byla ve většině případů automaticky poskytována nejnižší možná úroková sazba v rámci limitů, jež stanovila Čínská lidová banka, zatímco další dva využívali výhodných změn splátkového harmonogramu, jež byly sjednány v roce 2008. Čínské banky ve státním vlastnictví totiž odkoupily veškeré úvěry poskytnuté zahraničními bankami; úvěry se změněným splátkovým harmonogramem nebyly poskytovány s významnou rizikovou prémií nad rámec základní úrokové sazby Čínské lidové banky.
(84)
Šetření dále zjistilo, že jsou vládní zásahy pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, tak aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou bankám svěřeny pravomoci státní správy nebo zda je vykonávají, nezjišťovala Komise pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen zákonem.
(85)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Zpráva WTO o výsledcích přezkumu obchodní politiky Číny ke stejnému tématu uvádí: „Dalším významným rysem finančního sektoru v Číně je vysoká míra státního vlastnictví“. (5) Je třeba poznamenat, že na čtyři velké banky ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank a Industrial and Commercial Bank) připadá z čínského bankovního sektoru podle všeho více než polovina. Podíl státu v bankách spojených s vládní politikou a v dalších bankách ve státním vlastnictví dosahuje přes 50 %, a tyto banky tak kontroluje vláda. Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ani uvedené banky nicméně takové informace neposkytly. Pouze opakovaně odkazovaly na informace obsažené ve výročních zprávách bank, které předložily. Informace ve výročních zprávách bank však neobsahovaly (a nemohly obsahovat) informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno.
Komise musela tudíž použít dostupné informace. Na základě dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež buď předložila čínská vláda, nebo jsou veřejně dostupné, dále informace extrahované z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (6). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o zvýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (7). V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším třináct z uváděných devatenácti bank je ve státním vlastnictví; patří k nim i dvě banky spojené s vládní politikou (Export-Import Bank of China a China Development Bank) a významné čínské komerční banky, např. Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
Pokud jde o ostatní státem vlastněné banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Tyto podrobné informace opět nebyly poskytnuty kromě opakovaného odkazu na informace v příslušných výročních zprávách bank, které byly ve většině případů pouze v čínštině bez anglického překladu. Informace ve výročních zprávách bank však nemohou poskytnout informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno. Pokud jde o banky spojené s vládní politikou, jak je vysvětleno níže, šetřením bylo zjištěno, že neexistuje žádná jasná právní úprava jejich úlohy a jejich vztahu k vládě. Podle tvrzení čínské vlády při inspekci na místě se však zdá, že banky spojené s vládní politikou podporují pro vládní politiku v Číně a nejsou provozovány za účelem dosahování zisku. Všechny výše uvedené skutečnosti potvrzují, že uvedené čtyři banky jsou kontrolovány vládou a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu.
(86)
Komise se dále snažila prošetřit rozdíl mezi bankami spojenými s vládní politikou (podle dostupných informací se jedná o Export-Import Bank of China, China Development Bank a Agricultural Development Bank of China) a státem vlastněnými bankami komerčními. K těmto dvěma odlišným kategoriím finančních institucí si vyžádala vysvětlení. Podle vyjádření čínské vlády nereguluje činnost bank spojených s vládní politikou žádný právní předpis, neboť čínské orgány v současnosti teprve pracují na návrhu příslušného zákona. Čínská vláda dále uvedla, že jedna z bank spojených s vládní politikou (jmenovitě China Development Bank) by neměla být pokládána za banku spojenou s vládní politikou, neboť byla přeměněna na holdingovou společnost a nachází se v přechodné fázi. K tomu budiž poznamenáno, že předložené informace potvrzují, že k bankám spojeným s vládní politikou je přistupováno odlišně od komerčních bank. Ačkoli činnost ani chování těchto bank na čínském finančním trhu nejsou upraveny žádnými pravidly, vyplývá z oběžníků Čínské lidové banky, kde se o nich výslovně hovoří, že banky spojené s vládní politikou mají v porovnání s komerčními bankami zvláštní postavení. Pokud jde o postavení China Development Bank, čínský stát v ní drží (prostřednictvím čínského ministerstva financí) více než 50 % akcií, a její přeměna na holdingovou společnost tedy nemá na vládní kontrolu žádný vliv.
(87)
Dalším faktorem, jenž zkresluje podmínky na čínském finančním trhu, je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob určování úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - Yinfa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Čínská vláda uvedla, že tyto oběžníky byly součástí reformy, v jejímž rámci probíhala liberalizace úrokových sazeb, bližší vysvětlení však nepodala. K žádosti o vysvětlení k preferenčním a dalším úvěrům, jež blíže vymezuje Státní rada, čínská vláda uvedla, že znění příslušného čínského dokumentu vychází z předpokladu, že další úvěry blíže vymezí Státní rada.
K vysvětlení, proč čínské právní předpisy vymezují preferenční úvěry, čínská vláda neuvedla žádné další údaje ani relevantní dokumentaci. I pokud tato tvrzení čínské vlády akceptujeme, není v souvislosti s dalšími druhy úvěrů zřejmé, proč zákonodárce pokládal za nezbytné možnost dalších úvěrů vymezovaných Státní radou zavádět. Komise dále žádala o vysvětlení k existenci komerčně spravovaných politických úvěrů, o nichž se zmiňuje oběžník č. 251. Čínská vláda v této věci neposkytla žádná vysvětlení ani důkazy. Čínská vláda byla dále požádána o aktualizace či právní předpisy vydané v návaznosti na uvedené oběžníky, jež by se týkaly úvěrové politiky komerčních bank a bank spojených s vládní politikou, tyto informace však neposkytla.
(88)
V neposlední řadě je třeba poznamenat, že čínská vláda nepředložila ke struktuře čínského bankovního systému žádné další informace ani statistické údaje.
(89)
Na základě 74. až 88. bodu odůvodnění a s přihlédnutím k nedostatečné spolupráci čínské strany (a na základě úvah v 90. bodě odůvodnění) dospěla Komise k závěru, že finanční trh v Číně je narušen vládními zásahy a úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, jsou se sazbami vládními pravděpodobně sladěny. Úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, tedy nelze pokládat za vhodný komerční základ pro srovnání při určování případné výhody, kterou získávají příjemci vládních úvěrů.
ii) Finanční příspěvek
(90)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dále konstatuje, že naprostou většinu úvěrů poskytly uvedeným dvěma spolupracujícím výrobcům banky spojené s vládní politikou či jiné banky ve státním vlastnictví, jež jsou z důvodu úzkých vazeb na vládu považovány za veřejnoprávní subjekty. Tyto banky jsou z více než 50 % vlastněny státem, a jsou tedy považovány za banky kontrolované vládou. Existují i další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti konají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno v 65. bodě odůvodnění, zasahuje stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem; přitom v některých případech uvedených v 83. bodě odůvodnění byla společnostem téměř automaticky poskytnuta nejnižší možná sazba v rámci rozmezí, jež určil stát. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým zajišťují naplňování průmyslové politiky vlády strategie papírenství na rok 2007, rozhodnutí 40 a článek 34 zákona o komerčních bankách (viz 74. až 81. bod odůvodnění). Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím (viz 312. bod odůvodnění). A konečně, Čína neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou (viz 68. až 70. a 84. až 86. bod odůvodnění). V případě úvěrů, jež poskytují banky spojené s vládní politikou či ve státním vlastnictví, tak Komise dospívá k závěru, že výrobci natíraného papíru získávají finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
iii) Výhoda
(91)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je jim poskytována výhoda podle čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek, byl tento srovnávací základ sestaven pomocí metody popsané v 96. až 102. bodě odůvodnění.
iv) Specifičnost
(92)
Čínská vláda byla požádána o informace jednak ke kritériím, jejichž splněním vzniká na subvenci nárok, jednak k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
-
důkaz specifičnosti subvence, jenž předložil žadatel,
-
zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu,
-
důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným odvětvím“ (rozhodnutí č. 40),
-
článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 (viz 79. bod odůvodnění), podle nějž komerční banky vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky; v tomto konkrétním případě tedy úvěrová činnost těchto bank probíhá v intencích pětiletky papírenského průmyslu,
-
zjištění (viz 81. bod odůvodnění), podle nichž čínský systém státního plánování nařizuje bankám, aby papírenský průmysl úvěrovaly, a podle nichž se u společností předpokládá velmi dobrý úvěrový rating, neboť splňují podmínky podle konkrétních strategických plánů.
(93)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně dostupné všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích či podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Závěry
(94)
S ohledem na výše uvedené je třeba financování papírenského průmyslu pokládat za subvenci.
(95)
Tato subvence by měla být vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(96)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Podle čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí daná společnost za poskytnutí vládní půjčky, a částkou, kterou by tato společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by mohla získat na trhu.
(97)
Jak je vysvětleno výše, jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupných údajů.
(98)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(99)
S ohledem na výše uvedené byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci (jak je uvedeno v 68. až 72. bodě odůvodnění) požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Navzdory opakovaným žádostem zúčastněné strany tyto informace neposkytly. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je pokládáno za náležité uvažovat situaci, že je všem podnikům v Číně udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. V případě úvěrů v cizí měně uplatňuje Komise na standardní úvěrovou sazbu uvedenou v příslušných čínských úvěrových smlouvách (sazbu LIBOR) adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Nicméně vzhledem k celkově nedostatečné spolupráci čínské vlády při poskytování informací o bankách ve státním vlastnictví a při zjednávání přístupu k nim je v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení a s ohledem na všechny dostupné skutečnosti pokládáno za náležité použít úvěrový rating BB (v neinvestičním, spekulativním stupni).
(100)
Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že byl úrokový diferenciál v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(101)
Jak je vysvětleno v 73. bodě odůvodnění, odmítl jeden z vyvážejících výrobců předložit důležitou dohodu o restruktualizaci dluhu. Nebylo tak možno ověřit základní informace o úvěrech, jež jsou předmětem dohody, např. úrokovou sazbu, splatnost, splátkový harmonogram atd. Vyvážející výrobce ani neprokázal, že z předmětných úvěrů splatil jistinu. Při výpočtu výše výhody byly proto tyto úvěry posouzeny jako grant a byly rozpočítány na období šetření spolu s úrokem, jenž během tohoto období zůstal nezaplacen a jehož výpočet je uveden v 100. bodě odůvodnění.
(102)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 5,37 % a v případě společností ze skupiny Chenming 1,26 %.
4.2.2. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU
- Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
(103)
Společnostem, jež si úspěšně požádají o vydání osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, tento program umožňuje využít snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % oproti běžné sazbě, jež činí 25 %.
a) Právní základ
(104)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven jednak v článku 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (Enterprise Income Tax Law of the PRC) (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jednak ve Správních opatřeních k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie. Týká se jej i Oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985). Toto oznámení podrobněji upravuje realizaci tohoto programu.
b) Nárok na subvenci
(105)
Článek 10 správních opatření k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie, vyjmenovává seznam kritérií, jejichž splněním vzniká společnostem nárok na využití programu. Splňuje-li společnost veškeré podmínky článku 10, musí podat příslušným orgánům žádost postupem podle článku 11 zmíněných opatření.
c) Praktická realizace
(106)
Společnost, jež zamýšlí o účast v programu požádat, musí podat elektronickou cestou žádost u místního odboru pro vědu a technologie, který tuto žádost předběžně posoudí. Tento odbor následně společnost doporučí u útvaru pro vědu a technologie příslušné provincie. Před vydáním rozhodnutí o tom, že bude žadateli uděleno osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, je uvedený útvar oprávněn provést přímo v prostorách žadatele šetření.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(107)
Tohoto podpůrného programu se účastnili tři spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, jenž tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(108)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(109)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(110)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. V kapitole 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007) věnované „daňovým pobídkám“ totiž článek 25 stanoví, že „pobídky v oblasti daně z příjmů podniků poskytuje stát hlavním odvětvím a projektům, jež stát podporuje“. Komise má za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(111)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(112)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za posuzované období. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně vypočtené podle snížené preferenční sazby. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(113)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,22 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,58 %.
- Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
(114)
Tento program nabízí výhodu všem společnostem, jež jsou uznávanými realizátory výzkumných a vývojových projektů. Toto zařazení jim umožňuje u daně z příjmů právnických osob uplatnit 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
a) Právní základ
(115)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven i) v čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), dále ii) v článku 95 Prováděcího nařízení k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007, a iii) v Průvodci hlavními odvětvími (oznámení č. 6 z roku 2007).
b) Nárok na subvenci
(116)
Tento program nabízí výhodu společnostem, jež byly uznány za realizátory výzkumných a vývojových projektů. Podmínky pro účast v něm splňují pouze výzkumné a vývojové projekty společností, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu; tyto podmínky splňují dále projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií v rámci stávající rozvojové priority, který vydala Národní komise pro rozvoj a reformy.
c) Praktická realizace
(117)
Společnosti, jež zamýšlejí podat žádost o účast v programu, musí místnímu odboru pro vědu a technologie poskytnout podrobné údaje o daných výzkumných a vývojových projektech. Projekty schvaluje na základě posouzení žádosti daňový odbor. Částka, jež podléhá dani z příjmů právnických osob, se snižuje o 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(118)
Tohoto programu se účastnili spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, který tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(119)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(120)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(121)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(122)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(123)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje celková daňová povinnost vypočtená podle běžné daňové sazby, od níž se odečte daň skutečně zaplacená po 50 % odpočtu skutečných výdajů na výzkum a vývoj u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí 0,02 % u společností ze skupiny APP a 0,05 % u společností ze skupiny Chenming.
- Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
(125)
Program je určen podnikům se sídlem v Číně, které drží podíly v jiných tuzemských podnicích. V případě příjmů, jež jim plynou z určitých dividend vyplácených těmito tuzemskými podniky, mají tito podílníci nárok na osvobození od daně.
a) Právní základ
(126)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven v článku 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků a je blíže rozveden v článku 83 prováděcího předpisu k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007.
(b) Nárok na subvenci
(127)
Tento program poskytuje výhody všem společnostem se sídlem v Číně, které mají podíly v jiných podnicích se sídlem v Číně.
c) Praktická realizace
(128)
Společnosti mohou programu využít přímo při vyplňování daňového přiznání.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(129)
Spolupracující vyvážející výrobci ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami přílohy 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Tyto společnosti neodváděly z vykázaných částek daň z příjmů.
e) Závěry
(130)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(131)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace neposkytla. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(132)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních.
(133)
Vzhledem k tomu, že jsou všechny uvedené daňové programy podle kapitoly 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků vyhrazeny výlučně významným výrobním odvětvím a projektům, které stát podle článku 25 podporuje či stimuluje, jedná se rovněž v tomto případě o specifický program, neboť tento je vyhrazen pouze určitým podnikům a výrobním odvětvím, jež jsou klasifikovány jako podporované a k nimž patří např. výroba natíraného papíru. Komise má totiž za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podniků podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou v daném případě dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(134)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(135)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti (včetně daně z příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně), po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(136)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,34 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,21 %.
4.2.3. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
- Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
(137)
Tento program stanoví výhody v podobě osvobození dlouhodobých aktiv od DPH a jejich bezcelního dovozu, jichž mohou využít podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, které si u čínských orgánů opatří osvědčení o státem podporovaných projektech v souladu s příslušnými právními předpisy v oblasti investic, daní a cel.
a) Právní základ
(138)
Tento program se opírá o soubor právních předpisů, jmenovitě o i) Oběžník Státní rady č. 37/1997 o úpravě daňových schémat pro dovážené zařízení, ii) Sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, iii) Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a o iv) Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Nárok na subvenci
(139)
Nárok na subvenci mají pouze žadatelé z řad podniků se zahraničními investicemi a podniků domácích, jež si opatří osvědčení o státem podporovaných projektech.
c) Praktická realizace
(140)
Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů ve svém článku I.1 stanoví, že v případě projektů zahraničních investic, jež odpovídají „podporovaným projektům podle Katalogu výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a podle Katalogu prioritních výrobních odvětví pro účely zahraničních investic ve středozápadním regionu spojených s přenosem technologií, je od cla a DPH osvobozeno jednak zařízení určené k vlastnímu použití a dovezené v rámci celkové investice, jednak technologie, díly, součásti a náhradní díly dovezené spolu s tímto zařízením v souladu se smlouvou; toto neplatí pro komodity uvedené v Katalogu komodit dovážených v rámci projektů zahraničních investic, jež nejsou osvobozeny od daně“. Potvrzení vystavované podporovaným projektům zahraničních investic, v jejichž případě dosahuje celková investice alespoň 30 milionů USD, vydává Národní komise pro rozvoj a reformy. V případech, kdy je celková investice nižší než 30 milionů USD, vystavují potvrzení téhož druhu komise či odbory pro ekonomiku na úrovni provincie. Poté, co obdrží uvedené potvrzení o podporovaném projektu, předloží společnosti místním celním orgánům uvedená osvědčení a další doklady k žádosti, aby získaly nárok na osvobození dovezeného zařízení od cla a DPH.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(141)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(142)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(143)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(144)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky, které svou investiční činnost uskutečňují v rámci specifických kategorií podnikání, jejichž taxativní výčet podávají právní předpisy (tj. katalog výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a katalog prioritních výrobních odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj stát v současnosti podporuje). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(145)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(146)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(147)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 1,17 % a u společností ze skupiny Chenming 0,61 %.
- Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
(148)
Tento program stanoví výhody v podobě vracení DPH, jež podniky se zahraničními investicemi uhradí při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu.
a) Právní základ
(149)
Program se opírá o Oběžník státní daňové správy č. 171, 1999 ze dne 20. září 1999 o vyhlášení prozatímních opatření o navrácení daně daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu podniky se zahraničními investicemi. Platnost programu pak ukončil Oběžník o ukončení politiky refundací daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu ze strany podniků se zahraničními investicemi [Caishui 2008, č. 176]. Druhý uvedený oběžník stanoví po ukončení programu k 1. lednu 2009 přechodné období.
b) Nárok na subvenci
(150)
Nárok na subvenci vzniká jen podnikům se zahraničními investicemi, jež nakupují zařízení vyrobené na domácím trhu.
c) Praktická realizace
(151)
Cílem programu je refundovat podnikům se zahraničními investicemi DPH zaplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Předpokladem je, že toto zařízení není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nepřekračuje celkový investiční limit pro podniky se zahraničními investicemi podle „Zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(152)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(153)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(154)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(155)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky určitého druhu (tj. podniky se zahraničními investicemi). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(156)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť subvence je poskytována v závislosti na používání zboží vyrobeného na domácím trhu na úkor zboží dovezeného.
(157)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(158)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k vrácení DPH uhrazeného při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(159)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 0,03 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,05 %.
- Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
(160)
Tento program vyjímá podniky se zahraničními investicemi z povinnosti hradit místní daně za údržbu města, výstavbu a příplatek na vzdělávání.
a) Právní základ
(161)
Program se opírá o Dočasný předpis Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Kuo-fa, (zveřejněno dne 8. února 1985, č. 19) a Předpis ministerstva financí k několika specifickým otázkám provádění Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Cchaj-šuej-c' (zveřejněno dne 22. března 1985, č. 69).
b) Nárok na subvenci
(162)
Nárok na subvenci vzniká pouze podnikům se zahraničními investicemi.
c) Praktická realizace
(163)
Podle Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města se základ daně za údržbu města a za výstavbu určí jako „výše daně z výrobku, DPH a daně z podnikatelské činnosti, kterou poplatníci daně skutečně zaplatí, a je hrazena současně s daní z výrobku, DPH a daní z podnikatelské činnosti“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Jak je vysvětleno v 347. a 348. bodě odůvodnění, daňové povinnosti v souvislosti s tímto programem platí od 1. prosince 2010 pro všechny společnosti působící v Číně.
e) Závěry
(165)
Proto a na základě informací do 30. listopadu 2010 je program nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(166)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, osvobozují od daňové povinnosti v případě daně za údržbu města a za výstavbu určité podniky (tj. podniky se zahraničními investicemi).
(167)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
(168)
Vzhledem k informacím, které poskytla čínská vláda a příslušní spolupracující vyvážející výrobci, se však usuzuje, že se dotyčným stranám podařilo prokázat, že tento program již nepředstavuje žádnou výhodu pro dotyčné výrobce.
(169)
Jsou proto splněny podmínky stanovené v článku 15 základního nařízení. Proto bylo rozhodnuto, že v souvislosti s tímto programem nebudou uložena vyrovnávací opatření.
4.2.4. GRANTOVÉ PROGRAMY
(170)
U dvou z grantových programů uvedených v podnětu bylo zjištěno, že jich využívali spolupracující vyvážející výrobci; jednalo se o cenu za známou značku a o Zvláštní fondy pro podporu hospodářské a obchodní výměny se zahraničím a pro přilákání významných zahraničních investičních projektů do provincie Šan-tung. Ostatní programy, jejichž využití bylo v daném případě zjištěno, oznámili spolupracující vyvážející výrobci. Čínská vláda byla na existenci těchto programů upozorněna a byla požádána o nezbytné informace k nim. Podle jejího vyjádření nemohou být programy v podnětu neuvedené předmětem šetření, neboť to odporuje pravidlům WTO. Žádost Komise je podle ní tedy v rozporu s pravidly pro provádění důkazů a konzultací, jež upravuje Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Čínská vláda dále uvedla, že informace, jež Komise k těmto programům předložila, jsou obecné povahy a že by Komise i za předpokladu, že by programy předmětem šetření být mohly, měla čínské vládě zaslat novou, řádně zdůvodněnou žádost o podrobnosti k nově namítaným subvencím, jež by byly pro šetření relevantní.
(171)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že je běžným postupem Unie vyrozumívat orgány země, proti níž je vedeno šetření, o existenci dalších namítaných subvenčních programů, než o jakých hovoří podnět a jichž využívají spolupracující vyvážející výrobci, a tyto orgány požádat o příslušné informace a vysvětlení. Postup zvolený v daném případě je v souladu s příslušnými pravidly WTO. Komise čínskou vládu vyrozuměla o existenci těchto programů v okamžiku, kdy se o nich dozvěděla, a poskytla čínské vládě informace, jež od čínských spolupracujících vyvážejících výrobců obdržela. Čínské vládě současně poskytla příležitost ke konzultacím o těchto programech a čínská vláda této příležitosti využila. Byly tak v plném rozsahu dodrženy články 12.1, 13.1 a 13.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních i čl. 11 odst. 10 základního nařízení. Níže uvedená zjištění zohledňují informace, jež čínská vláda k příslušným programům poskytla.
i) Programy uvedené v podnětu
- Známé značky
a) Právní základ
(172)
Program je realizován na základě Sdělení provincie Šan-tung o rozpočtových prostředcích vyčleněných v roce 2008 na zvláštní cenu za rozvoj vývozních značek [Lucaiqizhi (2008) č. 75]. Na základě programu jsou společnostem poskytovány granty, jejichž účelem je podpořit vývozní značky a zvýšit tržní podíl známých značek.
b) Nárok na subvenci
(173)
Cenu mohou získat pouze podniky, jež vyvážejí známé značky a jsou usazeny v provincii Šan-tung. K doložení kritérií pro vznik nároku na cenu nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(174)
Cílem programu je odměnit podniky, jež jsou uznávanými vývozci známých značek a jsou usazeny v provincii Šan-tung, a podpořit tak jejich rozvoj a konkurenceschopnost. Žádost o účast v programu nemusí podnik podávat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(175)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(176)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(177)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(178)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky, jež vyvážejí známé značky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(179)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(180)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(181)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
a) Právní základ
(182)
Oficiálním dokumentem, který je tomuto programu věnován, je Oznámení lidové vlády města Šou-kuang o vyznamenání podniků za zásluhy v roce 2008 (Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008). Tento program zřízený dne 9. února 2008 vyznamenává podniky, jež v roce 2008 dosáhly vynikajících výsledků.
b) Nárok na subvenci
(183)
Do programu se mohou zapojit společnosti, jež byly uznány jako „podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či jako „podniky se zásluhami o zahraniční obchod“ a jež vykazují pozoruhodné výsledky v zahraničním obchodu či dokázaly přilákat významné zahraniční investice. Čínská vláda k této strategii ani k vymezení „podniku se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podniku se zásluhami o zahraniční obchod“ nepředložila žádný právní ani správní předpis.
c) Praktická realizace
(184)
Přidělování prostředků z fondů „podnikům se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podnikům se zásluhami o zahraniční obchod“ je věcí lidové vlády města Šou-kuang.
(185)
Podle údajů čínské vlády nemusí podnik o účast v programu žádat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(186)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(187)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(188)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(189)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic a podniky se zásluhami o zahraniční obchod. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(190)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(191)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(192)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než0,01 %).
ii) Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci
- Pomoc v antidumpingovém řízení
a) Právní základ
(193)
Oficiálním dokumentem, jenž je tomuto programu věnován, jsou Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření (Rules for the Implementation of the Support Policy for Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent). Podle tvrzení čínské vlády byl tento program ukončen v roce 2008, nebylo však doloženo relevantní vyhlášení právního předpisu.
b) Nárok na subvenci
(194)
Subvenci uděluje finanční odbor příslušného regionu či provincie s cílem usnadnit dané společnosti účast v antidumpingovém šetření, které pro ní vedou USA. K získání nároku na subvenci musí být společnost registrována v provincii Šan-tung (s výjimkou města Čching-tao) a postupovat v souladu s pokyny, jež vydávají ministerstvo obchodu a orgány dané provincie.
c) Praktická realizace
(195)
Program je specifický pro určitý region (platí pouze v provincii Šan-tung, avšak s výjimkou jejího největšího města Čhing-tao) a kritéria způsobilosti pro účast v něm nejsou objektivně stanovena právním předpisem.
(196)
Podle příslušného právního předpisu je ve prospěch žadatele hrazeno 40 % nákladů na právní poradenství.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(197)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(198)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(199)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti.
(200)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(201)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(202)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
a) Právní základ
(203)
Realizace programu se řídila Stanoviskem k urychlení rozvoje odvětví využívajících špičkových technologií (zkušební realizace) (Shoufa [2005] č. 37) (Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] No. 37), jež vydala obecní samospráva města Šou-kuang. Podle údajů čínské vlády se program opírá o konkrétní právní rámec, avšak nepředložila jeho znění.
b) Nárok na subvenci
(204)
V případě tohoto programu se jedná o subvenci, jež je poskytována ke zvýšení konkurenceschopnosti podniků. K doložení kritérií vzniku nároku na subvenci nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(205)
Podle údajů čínské vlády se jedná o grantový program na místní úrovni, jenž má podporovat výzkum a vývoj, úspory energie a ochranu životního prostředí. Postup podávání žádosti o účast v programu není upraven. Regionální vláda vydává nepravidelná sdělení, jimiž vyvážející výrobce informuje o tom, že jim byl udělen grant v určité výši.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(206)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(207)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(208)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(209)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(210)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(211)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny Chenming 0,59 %.
- Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
a) Právní základ
(213)
Realizace programu se řídí Dočasnými opatřeními k posílení práce na ochraně práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou a dále Správními předpisy o Fondu na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou.
b) Nárok na subvenci
(214)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež získaly osvědčení o zápisu v rejstříku autorských práv k programovému vybavení počítačů, osvědčení o zápisu v rejstříku topografie integrovaných obvodů a jež nově vytvořily výrobky známých značek.
c) Praktická realizace
(215)
K získání grantu na podání žádosti o registraci patentu či obchodní známky musí daná společnost vyplnit formulář žádosti o udělení ceny za známou značku na úrovni města Su-čou či nadřazeného územního celku a předložit jej odboru pro vědu a technologie uvedené průmyslové zóny. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(216)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce. Komise však poznamenává, že jí k tomuto výrobci nebyla předložena žádná relevantní dokumentace, neboť jí nebyla dodána ani žádost o účast v programu, ani rozhodnutí o udělení ceny.
e) Závěry
(217)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(218)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(219)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(220)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(221)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(222)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(223)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP méně než 0,01 %.
- Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
a) Právní základ
(224)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Program upravuje finanční pomoc společnostem v průmyslové zóně ve městě Su-čou a podle údajů čínské vlády je jeho cílem jednak urychlit reformu a modernizaci této zóny, jednak podpořit kvalitnější vědecký výzkum, kterým se podniky v této průmyslové zóně zabývají.
b) Nárok na subvenci
(225)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež splňují požadavky řady plánů a mají zpracovány příslušné vědeckovýzkumné projekty. Čínská vláda předložila popis programu, avšak nepředložila znění příslušných plánů.
c) Praktická realizace
(226)
Pomoc v rámci tohoto programu získávají společnosti, jež v průmyslové zóně investují a žádají o granty na specifické druhy opatření (výzkum a vývoj, pomoc při vývoji nových výrobků, správa práv duševního vlastnictví, rozvoj trhů v zámoří, koordinace projektů s vládou, veřejné služby v oblasti technologií). Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(227)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(228)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(229)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(230)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní či správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(231)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(232)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(233)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(234)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,03 %.
- Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
a) Právní základ
(235)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Podle údajů čínské vlády je program realizován v souladu se Stanoviskem průmyslové zóny ve městě Su-čou k podpoře hladkého, stabilního a rychlého hospodářského růstu a jeho cílem je urychlit strukturální růst průmyslu a zahraničního obchodu.
b) Nárok na subvenci
(236)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou. Pro účast v něm nestanovily čínské orgány jednoznačná kritéria, avšak k získání grantu musí podniky usazené v průmyslové zóně dosáhnout v roce 2009 ve srovnání s rokem předchozím lepší vývozní výkonnosti.
c) Praktická realizace
(237)
Přestože podniky nemusí podle čínské vlády o účast v programu žádat, předložil příslušný spolupracující vyvážející výrobce formulář žádosti průmyslové zóny ve městě Su-čou o příspěvek z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií. Podle údajů čínské vlády je program vázán na vývozní výkonnost podniků tím způsobem, že je podnikům vyplácena předem stanovená částka v RMB za každý dolar, o který se zvýší objem a hodnota jejich vývozu. Tato pobídka znějící na RMB se dále rozlišuje podle druhu výrobků a modelů. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(238)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(239)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(240)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(241)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(242)
Program je navíc po právní stránce vázán na vývozní výkonnost, a je proto podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení pokládán za specifický a napadnutelný. Grant je spojen s vývozní výkonností a jeho výše je podle této výkonnosti určována, neboť výhoda, kterou jeho příjemci získávají, je odvozena od zvýšení objemu a hodnoty vývozu v meziročním srovnání.
(243)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(244)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z vývozu, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence byla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti.
(245)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,05 %.
- Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci, jež však nebyly předmětem posouzení
(246)
Spolupracující vyvážející výrobci uvedli rovněž následující režimy a programy vázané na úspory energie a ochranu životního prostředí:
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
(247)
Vzhledem k tomu, že je s uvedenými programy spojeno jen málo výhod, nepovažovala Komise za nutné podrobit tyto programy šetření.
4.2.5. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
i) Programy uvedené v podnětu, jež byly předmětem posouzení
- Poskytování práv na využití půdy
a) Právní základ a nárok na subvenci
(248)
Podle údajů v podnětu poskytla čínská vláda spolupracujícím vývozcům užívací práva k pozemkům za cenu nižší než přiměřenou. V reakci na toto tvrzení předložila čínská vláda Zákon o správě půdy a Předpis č. 39 ze dne 28. září 2007 o přidělování práv užívání ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů. Čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje ke skutečným cenám za práva užívání k pozemkům, srovnávací základ pro minimální ceny půdy, o nichž tvrdí, že existují, ke způsobu hodnocení těchto srovnávacích základů, ani k metodice, kterou se stát řídí při vyvlastňování půdy.
b) Praktická realizace
(249)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškeré půdy vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze půdu prodávat, lze však přidělovat práva užívání k ní; státní orgány tak činí na základě veřejných soutěží, cenových nabídek či aukcí.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
(d) Závěry
(251)
Poskytování užívacích práv k pozemkům čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 260. až 262. bodě odůvodnění, neexistuje v Číně fungující trh s půdou; jak ukázalo použití externího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za užívací práva k pozemkům zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny.
(252)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
(253)
Důkazy o specifičnosti subvence, jež předložili žadatelé.
(254)
Zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že články 7 až 11 uvedeného plánu stanoví pro strukturu odvětví konkrétní pravidla, neboť uvádějí, které kategorie papírenské výroby mají být v tom kterém zeměpisném regionu země realizovány.
(255)
Důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným výrobním odvětvím“ (rozhodnutí č. 40).
(256)
Zjištění (viz 260. až 262. bod odůvodnění), že v Číně neexistuje fungující trh s půdou.
(257)
Zjištění na základě údajů spolupracujících vyvážejících výrobců, jež byla potvrzena v současně probíhajícím antidumpingovém šetření, o tom, že byla těmto výrobcům přidělena půda vzhledem k jejich projektům v oblasti papírenství (8).
(258)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda s Komisí během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně k dispozici všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(259)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(260)
Z výše uvedeného by měl být vyvozen závěr, že pokud jde o užívací práva k půdě, neřídí se situace v Číně tržními pravidly. Podle všeho se totiž zdá, že v Číně nejsou k dispozici žádné údaje ze soukromého sektoru, jež by mohly sloužit jako srovnávací základ. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání externí základ, tak aby bylo možno výši výhody určit. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala a nenavrhla žádný externí základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti pokládala za vhodné použít k jeho stanovení údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (čínská Taipei) (dále jen „Tchaj-wan“).
(261)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Všichni tito výrobci jsou usazeni na východě Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích v okolí Šanghaje, jež se vyznačují vysokou hustotou obyvatel. Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, se vypočte s přihlédnutím k rozdílu mezi částkou, kterou jednotlivé společnosti za užívací práva k pozemkům zaplatily, a částkou, kterou by musely zaplatit za běžných podmínek při zohlednění tchaj-wanského srovnávacího základu.
(262)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o depreciaci měny ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny byla vypočtena na základě míry inflace na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2009 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná životnost užívacích práv k pozemkům určeným k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(263)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností skupiny APP 2,81 % a v případě společností skupiny Chenming 0,69 %.
(ii) Programy uvedené v podnětu, jež nebyly předmětem posouzení
- Poskytování elektřiny
(264)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
- Poskytování chemikálií na výrobu papíru
(265)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
4.3. PŘIPOMÍNKY STRAN TÝKAJÍCÍ SE SUBVENCOVÁNÍ
4.3.1. ÚVOD
(266)
Čínská vláda, dvě skupiny spolupracujících vyvážejících výrobců (APP a Chenming) a žadatel z Unie předložili své připomínky k poskytnutí konečných informací.
(267)
Žadatel z Unie podpořil zjištění Komise.
(268)
Čínská vláda a skupiny APP a Chenming zjištění Komise zpochybnily. Vzhledem k tomu, že argumenty již byly v plném rozsahu řešeny v rámci poskytnutí konečných informací, nejsou v tomto nařízení znovu uváděny.
4.3.2. TVRZENÍ O DVOJÍ NÁPRAVĚ
(269)
Čínská vláda tvrdila, že návrh vyrovnávacích opatření svým rozsahem představuje dvojí nápravu. Bylo konstatováno, že v Unii se v rámci antidumpingových šetření vůči Číně určuje běžná hodnota podle údajů získaných od výrobců ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. V takových případech by tudíž vyrovnávací cla představovala dvojí nápravu ve stejné záležitosti, jelikož antidumpingová cla prakticky kompenzují případné subvence údajně poskytované čínským společnostem.
(270)
Skupina APP tvrdila, že pokud běžná hodnota vychází z prodeje na domácím trhu ve srovnatelné zemi, zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a použití nesubvencované běžné hodnoty se projeví zvýšením cla o výši subvence, a tudíž budou tyto subvence započítány dvakrát.
(271)
Čínská vláda uvedla, že stejnými údajnými zkresleními se již zabývalo souběžné antidumpingové řízení. Čínská vláda rovněž uvedla, že praxe Komise je v rozporu s právem Unie a WTO a že by Komise měla buď zastavit řízení o vyrovnávacím clu, nebo spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v souběžném antidumpingovém řízení přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. Čínská vláda rovněž uvedla, že nepřijímá tvrzení Komise, že nedochází k dvojímu započítání na základě rozpětí újmy, které je nižší než dumpingové rozpětí. A konečně, čínská vláda namítla, že na základě zjištění odvolacího orgánu WTA ve sporu US - ČLR DS379 (9) týkajících se dvojí nápravy, by toto řízení mělo být zastaveno.
(272)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba poznamenat, že dvojí náprava nehraje v tomto řízení žádnou úlohu. Ať již současné uložení antidumpingových a vyrovnávacích cel v případě netržního hospodářství může či nemůže vést k možné „dvojí náhradě“, k této situaci by mohlo z povahy věci dojít pouze v případě kumulace dumpingového rozpětí a výše subvence, tzn. pokud celková úroveň obou dvou druhů cla přesahuje vyšší z částek dumpingového rozpětí a subvence. Tak tomu ovšem, jak bude vysvětleno níže, v tomto případě není.
(273)
Především je třeba připomenout, že Unie při ukládání antidumpingových a vyrovnávacích cel na stejný výrobek uplatňuje pravidlo nižšího cla. Jinými slovy, v rámci šetření Unie Komise zjistí úroveň dumpingu, subvencí a újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Úroveň cel nemůže být nikdy vyšší než rozpětí újmy, přičemž v tomto případě je rozpětí újmy stejné v obou řízeních. V souběžném antidumpingovém řízení Komise zjistila dumpingové rozpětí, které je mnohem vyšší než rozpětí újmy. V souladu s pravidlem nižšího cla Komise navrhla zavedení opatření, která jsou založena na rozpětí újmy (viz nařízení Rady (EU) č. 451/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (10). Rozpětí subvence zjištěné v rámci tohoto antisubvenčního šetření tudíž ve srovnání s dumpingovým rozpětím neposkytne výrobnímu odvětví Unie žádnou dodatečnou ochranu, neboť maximální výše antidumpingového cla již bude omezena rozpětím újmy. Proto v těchto dvou souběžných řízeních nedochází k žádnému překrývání ani kumulaci cel, a tudíž i za předpokladu, že existuje možnost dvojí nápravy, jak je popsáno v 269. bodě odůvodnění, nemůže ze zákona vyplývat žádný požadavek upravit výši dumpingu podle výše subvence. Rozdíl mezi rozpětími dumpingu a újmy zjištěnými v rámci antidumpingových řízení byl skutečně mnohem vyšší než výše subvencí zjištěná v tomto šetření. Rovněž je třeba zdůraznit, že pokud jde o skutečné složení cel, která je nutno uhradit, Komise v praxi nejprve uloží clo ve výši, jež vyplývá z šetření, které se týká vyrovnávacího cla. Pokud zůstane rozdíl mezi výše uvedenou úrovní cla a rozpětím újmy, může být tento rozdíl pokryt clem vyplývajícím z antidumpingového šetření. To však neznamená, že dochází k dvojímu započítání, jelikož celková úroveň cel by mohla být zdůvodněná již výsledkem samotného antidumpingového šetření.
(274)
Za druhé je třeba poznamenat, že opravné prostředky navržené čínskou vládou nejsou právně přípustné, neboť i) šetření prokázalo existenci vyrovnávacích subvencí, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a bylo shledáno, že zavedení dotyčných opatření bylo v zájmu Unie, takže toto řízení nelze ukončit, ii) ne všechny čínské strany požádaly v souběžném antidumpingovém řízení o zacházení jako v tržním hospodářství, iii) zacházení jako v tržním hospodářství nelze automaticky přiznat stranám, které o ně nepožádaly a iv) u těch stran, jejichž žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla zamítnuta, došlo k zamítnutí z důvodu závažných nedostatků zjištěných s ohledem na kritéria 1, 2 a 3 čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení.
4.3.3. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEPŘÍZNIVÝCH ZÁVĚRŮ
(275)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise protiprávně použila nepříznivé závěry v důsledku nedostatečné spolupráce. V této souvislosti se čínská vláda odvolává na čl. 28 odst. 6 základního nařízení, který mimo jiné uvádí, že pokud účastník řízení nespolupracuje nebo spolupracuje jen částečně, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval. Podle čínské vlády je uplatnění nepříznivých závěrů v rozporu s čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jakož i přílohy II antidumpingové dohody WTO.
(276)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že toto chápání čl. 28 odst. 6 základního nařízení čínskou vládou je neopodstatněné. Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry v tom smyslu, že by záměrně zvolila méně příznivý výsledek pro dotyčné vývozce, ani se nesnažila uplatnit sankční možnost, co se týče existence subvencí nebo výše vyrovnávacích cel. Komise, jakožto orgán provádějící šetření, požádala čínskou vládu, aby v přiměřené lhůtě předložila soubor příslušných informací. Čínská vláda však neposkytla informace považované za nezbytné pro šetření (například kopie plánů, informace o bankách, posouzení, jež banky prováděly při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ocenění práv k užívání pozemků). Za těchto okolností byla Komise nucena použít článek 28 základního nařízení o dostupných údajích umožňujících dospět k reprezentativnímu zjištění. Je vhodné zdůraznit, že to neproběhlo formou uplatnění sankčních zjištění vůči čínské vládě. Jako příklad se uvádí, že Komise neodmítla informace o právech k užívání pozemků, nýbrž že čínská vláda naopak nepředložila všechny požadované informace o oceňování těchto práv. Stejně tak Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry, pokud jde o preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, nýbrž si musela vyhledat chybějící informace, které se týkají plánů, úlohy bank a úvěrové politiky uplatňované bankami vůči spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, jelikož tyto informace čínská vláda prostě neposkytla. Komise tedy použila veškeré informace předložené čínskou vládou. Pokud předložené informace nebyly dostatečné nebo nebyly shledány průkaznými, Komise je musela doplnit dalšími důležitými údaji, aby mohla dospět ke svým zjištěním. V některých případech nelze vyloučit, že výsledek byl pro čínskou vládu méně příznivý, než kdyby plně spolupracovala, avšak toto nebylo záměrem Komise.
(277)
Přístup Komise v tomto případě lze porovnat se způsobem, jakým pojetí „nepříznivých závěrů“ podle odstavce 7 přílohy V Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních využívají panely WTO. Například panel EC-Aircraft uplatnil nepříznivé závěry při dvou příležitostech v souvislosti se španělským programem výzkumu a vývoje „PROFIT“ v případech, kdy Unie poskytla nedostatečné údaje. Co se týče jak výše finanční částky, tak otázky faktické specifičnosti, panel nezohlednil důkazy předložené Unií a své závěry nahradil řešením navrženým žadatelem (USA) (11). V tomto šetření tomu tak nebylo, jelikož nedošlo k tomu, že by Komise nezohlednila jakékoli údaje předložené čínskou vládou a jednoduše nahradila řešení navržené žadatelem, nýbrž použila celý souhrn informací, které měla k dispozici, aby dospěla k závěru. S ohledem na tyto skutečnosti se konstatuje, že výše uvedená tvrzení musela být odmítnuta.
(278)
Jelikož Komise nepoužila nepříznivé závěry ve vztahu k čínské vládě nebo kterémukoli vývozci, tvrzení, že uplatnění nepříznivých závěrů vůči vládě je v rozporu s právem WTO, postrádá jakýkoli účel.
(279)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, jelikož není podloženo skutečnými fakty. O článku 28 a o tom, na jaké případy se může uplatnit, Komise informovala čínskou vládu v prvním dopise, který čínská vláda obdržela při zahájení tohoto řízení, jakož i v posledním dopise, který čínská vláda obdržela před inspekcí na místě. Kromě toho byla čínská vláda upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce vysvětlené v 59. bodě odůvodnění.
(280)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že ji Komise nikdy nepožádala, aby zajistila setkání s představiteli státem vlastněných bank.
(281)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise požádala o přímé zapojení čínské vlády při sjednávání schůzek s bankami, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Za tímto účelem byl také čínské vládě předán seznam bank, které takové úvěry poskytly. Čínská vláda byla rovněž požádána, aby zajistila účast představitelů bank spojených s vládní politikou a představitelů dalších finančních institucí při inspekci na místě na čínském úřadu vlády za účelem zodpovězení otázek týkajících se části dotazníku určené pro tyto strany. Čínská vláda na žádnou z výše uvedených žádostí nikdy nezareagovala.
(282)
Čínská vláda tvrdila, že použití nepříznivých závěrů je v tomto případě neodůvodněné, jelikož podle svých nejlepších schopností poskytla informace, které měla k dispozici. Čínská vláda uvedla, že banky jsou v tomto řízení třetími stranami, a nikoli zúčastněnými stranami, které jsou vymezeny v čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, a proto nejsou povinny spolupracovat. Bylo rovněž konstatováno, že Komise jednala svévolně a v rozporu s pravidly WTO, jelikož čínská vláda předložila dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami a právech k užívání pozemků.
(283)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že Komise nepříznivé závěry vůči čínské vládě neuplatnila. Kromě toho, jak je uvedeno v 276. bodě odůvodnění, Komise použila veškeré informace, které čínská vláda poskytla, ale jelikož chyběly podstatné informace, musela údaje doplnit o další dostupné zdroje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(284)
Pokud jde o tvrzení o zúčastněných stranách, je třeba připomenout, že čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních jasně stanoví, že za zúčastněné strany lze považovat i jiné domácí nebo zahraniční strany než ty, které jsou v něm uvedeny. Pokud jde o toto řízení, Komise si na základě podnětu vyžádala informace o poskytování preferenčních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Tyto informace navíc přímo souvisejí s bankami, jejichž většinovým vlastníkem je stát. Čínská vláda i oba spolupracující vyvážející výrobci o tom byli informováni. Skutečnost, že prostě nebyly předloženy dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami, donutila Komisi uchýlit se k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
4.3.4. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEJSPOLEHLIVĚJŠÍCH DOSTUPNÝCH INFORMACÍ
(285)
Skupina APP tvrdila, že Komise nemůže vyřadit informace, které nejsou ve všech ohledech dokonalé, pokud zúčastněná strana, která tyto informace poskytla, nicméně jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Skupina APP také tvrdila že i v případech, kdy některá zúčastněná strana nespolupracovala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, musí Komise při použití jí dostupných údajů brát v úvahu všechny odůvodněné skutečnosti předložené zúčastněnou stranou, ačkoli tyto skutečnosti nemusejí představovat úplné informace vyžadované od dotyčné zúčastněné strany. Komise je proto nucena jak podle základního nařízení, tak podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních tyto informace neopomíjet.
(286)
Čínská vláda uvedla, že uchýlit se k použití dostupných údajů není přípustné, pokud zúčastněný člen nebo zúčastněná strana prokázali, že jednali podle svého nejlepšího vědomí a svědomí a poskytli informace, které bylo možno ověřit, byly předány vhodným způsobem, takže je lze použít při šetření, byly předloženy včas a na takovém nosiči dat nebo v takovém počítačovém jazyce, jak o to orgány provádějící šetření požádaly.
(287)
V tomto případě tomu tak nebylo. V této souvislosti je třeba připomenout, že se Komise, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení a čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože čínská vláda a vyvážející výrobci navzdory opakovaným žádostem neposkytli informace, které byly považovány za nezbytné pro šetření. Komise se totiž skutečně musela snažit vyřešit základní problém, s nímž se jakožto orgán provádějící šetření setkala, tzn. skutečnost, že čínská vláda odepřela přístup k aktuálním informacím o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření. Stejně tak spolupracující vyvážející výrobci neposkytli informace o úvěrech, jež jim poskytly čínské banky. Způsob, jakým čínská vláda a vyvážející výrobci spolupracovali, proto nesplňuje normy stanovené odvolacím orgánem WTO ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan (Spojené státy - Antidumpingová opatření vztahující se na některé ocelové výrobky válcované za tepla, které pocházejí z Japonska), jenž dospěl k závěru, že se od zúčastněných stran požaduje „vysoká“ úroveň spolupráce a že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“ (12). Komise nechápe, proč čínská vláda a vyvážející výrobce nemohli předložit nebo zařídit přdložení chybějící údajů, přičemž čínská vláda ani vyvážející výrobci neposkytli žádné věrohodné vysvětlení. Čínská vláda rovněž uvedla, že nebyly splněny podmínky k tomu, aby se Komise uchýlila k použití nejspolehlivějších dostupných informací, a že čínská vláda možná neposkytla určité informace prostě proto, že tyto informace neexistují, nejsou už relevantní nebo jsou nedostupné a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(288)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že jak bylo jasně prokázáno v oddíle Subvencování, bylo použití dostupných údajů jedinou možností, kterou Komise jakožto orgán provádějící šetření měla, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Co se týče druhu požadovaných informací, je třeba připomenout, že Komise požádala o informace, které existovaly (například informace o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření), a od zahájení řízení při mnoha příležitostech nabízela čínské vládě možnost tyto informace poskytnout.
(289)
Dále je třeba zdůraznit, že jakožto orgán provádějící šetření musela Komise vyšetřovat tvrzení, která byla uvedena v podnětu a pro něž existovaly dostatečné důkazy umožňující zahájit šetření (například o použití pětiletých plánů a průmyslové politiky pro preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, o úloze bank jakožto veřejnoprávních subjektů, o existenci přímých nebo nepřímých daní a grantových programů), a tak byla čínská vláda jakožto zúčastněná strana požádána, aby poskytla veškeré informace, které považuje za nezbytné. Čínská vláda však zaujala jiný přístup, který v podstatě znamenal, že sama sebe postavila do role subjektu, který nahrazuje orgán provádějící šetření. Čínská vláda skutečně chtěla sama posuzovat, co je relevantní, a předkládat pouze dokumenty, jež považuje za důležité, aniž by orgánu provádějícímu šetření povolila tyto záležitosti přezkoumat. Dokonalým příkladem, který to dokládá, je přístup čínské vlády k otázce státem vlastněných bank (viz 282. bod odůvodnění).
Čínská vláda tvrdila, že tyto banky jsou „třetími stranami“, avšak žadatel předložil dostatečné důkazy o tom, že jsou „veřejnoprávními subjekty“, takže Komise byla oprávněna žádat, aby čínská vláda poskytla požadované informace o jejich činnosti. V reakci na to čínská vláda sama rozhodla, že tyto banky nejsou veřejnoprávními subjekty, a odmítla o nich poskytnout jakékoliv informace. Toto rozhodnutí však náleží orgánu provádějícímu šetření, tj. Komisi, a nikoli čínské vládě. Takové chování zcela jednoznačně není v souladu s výše uvedenou judikaturou WTO, která stanoví, že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“. Je obtížné pochopit, jak se to srovnává se závěrem odvolacího orgánu ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, že „…spolupráce je proces, který znamená společné pracovní úsilí stran za účelem dosažení společného cíle“ (13). Je třeba rovněž poznamenat, že Komise poskytla každé zúčastněné straně na předložení požadovaných informací dostatek času a prováděla šetření v souladu s přílohou VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
(290)
Čínská vláda namítala, že požadované plány jsou objemné, protože obsahují 282 000 stran, a proto jejich překlad představuje neúměrnou mimořádnou zátěž. Tvrdila rovněž, že neví o plánech uvedených v nezávislých překladech a že v rámci řízení v USA národní pětileté plány neposkytla.
(291)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Rozsah plánů zmíněných v 65. bodě odůvodnění, které čínská vláda přeložila v čínštině, činil méně než 300 stran. Tvrzení o 282 000 stran není potvrzeno tím, co čínská vláda oficiálně předložila. Toto tvrzení je nicméně znepokojivé, protože může ukazovat na ještě mnohem podrobnější vládní zásahy, než jaké byly zjištěny v rámci tohoto šetření a souběžného antidumpingového šetření. Pokud jde o plány v nezávislých překladech, je třeba poznamenat, že Komise takovou dokumentaci obdržela od jiných zúčastněných stran, přičemž pro účely tohoto šetření byly tyto přeložené plány použity v tom rozsahu, v jakém je Komise obdržela. Závěrem je třeba objasnit, že Komise nechtěla tvrdit, že čínská vláda předložila plány pro účely řízení v USA. V 66. bodě odůvodnění se pouze uvádí, že podle všeho existují přeložené informace tohoto druhu.
4.3.5. TVRZENÍ O POUŽITÍ INFORMACÍ, KTERÉ NEJSOU VE VŠECH OHLEDECH DOKONALÉ
(292)
Čínská vláda tvrdila, že Komise před použitím nejspolehlivějších dostupných informací musí provést analýzu, jak to vyžaduje čl. 28 odst. 3 základního nařízení, a vyslovit závěr, zda jsou splněny zvláštní podmínky stanovené v uvedeném odstavci.
(293)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že se Komise uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení, protože zvláštní podmínky stanovené v čl. 28 odst. 3 nebyly splněny. Jak je vysvětleno výše, čínská vláda buď předložila informace, které byly nedostatečné, nebo v mnoha případech požadované informace ani neposkytla. Je nutno připomenout, že informace o plánech buď nebyly poskytnuty vůbec nebo byly poskytnuty jen částečně, informace o úloze bank byly neúplné nebo nepřesvědčivé, hodnocení úvěrového rizika bankami při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nebylo předloženo, ocenění práv k užívání pozemků nebylo předloženo a řada právních dokumentů týkajících se některých daňových a grantových programů rovněž nebyla poskytnuta. Vzhledem k nedostatkům nebo neexistenci informací nebyla Komise schopna některé předložené informace ověřit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem, vzhledem k tomu, že za těchto okolností nelze mít za to, že čínská vláda jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, a vzhledem k neúměrným obtížím ztěžujícím snahu Komise dospět k přiměřeně správným závěrům, byla Komise nucena uchýlit se k použití dostupných údajů.
(294)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise měla jako nejspolehlivější dostupné informace použít informace, které již poskytla čínská vláda.
(295)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise použila celý souhrn informací poskytnutých zúčastněnými stranami (včetně veškerých informací předložených čínskou vládou) a vyhledaných z veřejně dostupných zdrojů, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(296)
V souvislosti s úvěry bylo konstatováno, že v případě neexistence informací od konkrétních bank za účelem vyhodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů se měla Komise uchýlit k vysvětlením poskytnutým Čínskou lidovou bankou (PBOC) a Čínskou bankovní regulační komisí (CBRC), jakož i k výročním zprávám komerčních bank.
(297)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že banky, ačkoli o to byly výslovně požádány, potřebné údaje neposkytly. Informace poskytnuté Čínskou lidovou bankou a Čínskou bankovní regulační komisí byly pouze velmi obecné povahy a v žádném případě přímo nesouvisely s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Čínská vláda zařadila do spisu několik výročních zpráv komerčních bank (z nichž některé byly pouze v čínštině) a tvrdila, že komerční banky o své podnikatelské činnosti rozhodují samy v souladu s právními předpisy, bez jakýchkoli zásahů jakékoli organizace nebo osoby. Jedná se však o prosté výroky, které neumožňují ověřit, zda a jak banky hodnotily úvěrové riziko při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, a je nutno je porovnat s konkrétními případy, jež se vyskytly při šetřeních, kdy firmy zcela jasně získaly úvěry, aniž proběhlo jakékoli zřejmé ohodnocení jejich úvěrového rizika.
(298)
Pokud jde o práva k užívání pozemků, bylo konstatováno, že Komise měla použít údaje předložené čínskou vládou, které podle čínské vlády prokazují existenci fungujícího trhu. Bylo uvedeno, že informace požadované Komisí o minimálních cenách práv k užívání pozemků byly velmi rozsáhlé a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(299)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že bez informací o ocenění práv k užívání pozemků nelze dospět k jakémukoli závěru, pokud jde o existenci fungujícího trhu s pozemky v Číně, který odráží síly nabídky a poptávky. Rovněž je třeba poznamenat, že Komise dala čínské vládě dostatek času, aby poskytla tyto informace za oblasti, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu jediný údaj. V každém případě Komise dodržela přílohu VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
4.3.6. TVRZENÍ O DEFINICI VEŘEJNOPRÁVNÍCH SUBJEKTŮ
(300)
Čínská vláda tvrdila, že státní vlastnictví není přiměřeným kritériem pro zjištění, zda je určitá banka nebo subjekt provozující veřejnou službu veřejnoprávním subjektem, a že by k takové analýze měla Komise používat pravidla Unie pro státní podpory. Čínská vláda rovněž žádala, aby na základě zjištění odvolacího orgánu WTO ve sporu US - ČLR DS379 týkajících se definice veřejnoprávního subjektu bylo toto řízení zastaveno.
(301)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise v 90. bodě odůvodnění vysvětlila definici veřejnoprávního subjektu. Tato definice je v souladu s příslušnou judikaturou WTO týkající se antisubvenčních řízení, včetně výše zmíněné zprávy odvolacího orgánu. Není tudíž nutné se odchylovat od obecně přijímaného pojetí a používat jiný srovnávací základ (tj. pravidla Unie pro státní podporu), který se vztahuje na velmi odlišné odvětví práva. Je třeba si uvědomit, že právní úprava státní podpory se uplatňuje ve zcela jiných souvislostech, tj. nikoli za účelem regulace mezinárodního obchodu se zbožím, nýbrž jako doplněk ke společnému trhu. A konečně požadavek, aby bylo toto řízení zastaveno, nemá žádné právní ani věcné opodstatnění.
4.3.7. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
(302)
Čínská vláda v souvislosti s preferenčním úvěrováním výrobců natíraného papíru uvedla, že Komise neposkytla dostatečné důkazy o specifickém subvencování, jak to vyžaduje čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Bylo namítnuto, že analýza Komise nesplnila svůj úkol potvrdit de jure specifičnost údajné subvence.
(303)
Dva spolupracující vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že úvěry poskytnuté čínskými státními bankami nejsou specifické.
(304)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že specifičnost byla zjištěna na základě celkového souhrnu informací obsažených ve spisu včetně informací poskytnutých čínskou vládou, jejichž přehled je uveden v 92. bodě odůvodnění. Tyto informace potvrzují existenci specifičnosti de jure v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(305)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komisi se nepodařilo subvencování průkazně doložit v souladu s čl. 2 odst. 4 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 5 základního nařízení, jelikož důkazy, které Komise použila, nelze považovat za skutečné důkazy, protože nejsou potvrzující, objektivní a ověřitelné, a tedy důvěryhodné.
(306)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že skutečnosti popsané v 92. bodě odůvodnění průkazně dokládají specifičnost (tzn. že byly poskytnuty specifické subvence prostřednictvím odvětvového průmyslového plánu, papírenský průmysl se považuje za podporované odvětví, je potvrzena úloha komerčních bank a čínského státního plánovacího systému, jakož i vysoký úvěrový rating firem, jelikož splňují kritéria pro uplatnění konkrétních politických plánů). Tyto informace jsou potvrzující, protože jsou jasné, objektivní a přesvědčivé. Pocházejí z různých zdrojů a byly poskytnuty zúčastněnými stranami nebo vyhledány mezi veřejně dostupnými údaji.
(307)
Pokud jde o Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, čínská vláda tvrdila, že papírenskému průmyslu neposkytuje specifické subvence ani preferenční zacházení. Cílem ustanovení tohoto plánu, že finanční instituce nesmějí poskytovat úvěry na jakýkoli projekt, který není v souladu s jeho regulací, je podle čínské vlády pouze pozastavit projekty, které způsobily vážné znečištění.
(308)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že formulace použité v Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, jak je podrobně vysvětleno v 77. bodě odůvodnění, nenechávají nikoho na pochybách o existenci specifických subvencí a preferenčního zacházení pro papírenský průmysl. Tvrzení, že podrobná pravidla týkající se finančních institucí existují pouze z důvodů ochrany životního prostředí, není skutečným zněním příslušných textů potvrzeno.
(309)
V souvislosti s politickými plány, jakož i průvodními dokumenty, například integračním projektem a směrným indexem, čínská vláda znovu zopakovala, že podle čínského zákona o legislativě nejsou jako takové právně závazné. Čínská vláda prý spíše potřebovala právně závazný prováděcí akt. Byla rovněž vznesena námitka, že plány jsou příliš obecné, než aby mohly sloužit jako podklad pro určení specifičnosti, a pouhá skutečnost, že papírenský průmysl je podporovaným odvětvím, nedokazuje, že čínská vláda výslovně omezuje přístup k subvencím jen na určité podniky.
(310)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo, že plány jsou právně závazné z důvodů uvedených v 78. bodě odůvodnění. Šetření rovněž prokázalo, že přiznání statutu „podporovaného odvětví“ papírenskému průmyslu s sebou přináší zvláštní výhody pro příslušné podniky.
(311)
O poskytování úvěrů čínská vláda tvrdila, že z analýzy výročních zpráv čínských bank, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, nevyplývá, že byly úvěry poskytnuty na základě politických plánů.
(312)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je uvedeno výše, výroční zprávy bank neposkytují konkrétní informace o poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Ve skutečnosti jsou výroční zprávy všeobecnými dokumenty, které neposkytují žádné informace o tom, jak čínské banky poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ani o způsobu, jakým banky hodnotily úvěrové riziko u spolupracujících vyvážejících výrobců. Tyto informace byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (14), ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (15), ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že kapitálové náklady v Číně jsou relativně nízké, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady různých vstupů (včetně kapitálu a půdy) (16), ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (17) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (18), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
(313)
V souvislosti s výše uvedeným sdělením o úvěrovém ratingu čínská vláda tvrdila, že jediné sdělení o úvěrovém ratingu nelze považovat za průkazné doložení specifičnosti. Čínská vláda se domnívá, že pokud se u většiny nebo dokonce u všech úvěrů poskytnutých spolupracujícím vyvážejícím výrobcům neukáže, že průmyslová politika umožnila, aby tito výrobci měli během období šetření vyšší úvěrový rating, nemůže Komise podmínky jednoho konkrétního případu vztahovat na všechna úvěrová rozhodnutí.
(314)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V tomto ohledu je třeba připomenout, že sdělení o úvěrovém ratingu zmíněné v 81. bodě odůvodnění vytváří přímou souvislost mezi příznivými vyhlídkami spolupracujícího vyvážejícího výrobce do budoucna a existencí plánů papírenské politiky a plněním jejich cílů. Při formulování svých závěrů kladla Komise značný důraz na tento dokument spolu s Koncepcí rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, protože - jak je popsáno výše- další informace požadované v této souvislosti, například hodnocení rizik u úvěrů, nebyly přes opakované žádosti poskytnuty.
(315)
Čínská vláda rovněž argumentovala, že Komise při analýze tvrzení o preferenčních úvěrech nevzala v úvahu oběžník PBOC o zlepšení správy zvláštních úvěrů YINFA [1999] č. 228. Podle čínské vlády výše uvedený oběžník potvrzuje, že preferenční úvěrování nebo zvláštní úvěry byly odstraněny.
(316)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že jak je vysvětleno v 87. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že existují novější oběžníky PBOC než oběžník z roku 1999, přičemž tyto oběžníky jednoznačně zmiňují existenci preferenčních úvěrů a dalších úvěrů určených Státní radou. Argumenty čínské vlády o zrušení preferenčního úvěrování a zvláštních úvěrů nejsou tudíž podloženy fakty o skutečných případech. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba poznamenat, že oběžník z roku 1999 uvádí, že banky, které jsou zcela ve vlastnictví státu, musí aktivně komunikovat s orgány odpovědnými za příslušná odvětví, aby získaly jejich pochopení a podporu. To je další výrok, který potvrzuje kontrolu státních orgánů nad bankami, které jsou zcela ve vlastnictví státu.
(317)
V souvislosti s důkazy specifičnosti předloženými žadatelem byl vznesen argument, že se jedná pouze o odkazy na zjištění z různých šetření v USA, v rámci kterých byla specifičnost potvrzena mimo jiné odkazem na pětileté plány.
(318)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, použila Komise všechny podstatné informace, jež měla k dispozici. Veřejně dostupné informace uvedené v podnětu, ačkoli odkazují na zjištění jiných orgánů provádějících šetření, byly tudíž považovány za podstatné a jejich použití bylo vhodné.
(319)
V souvislosti s rozhodnutím Státní rady č. 40 a směrným indexem byl vznesen argument, že výslovně nedefinují výrobu bezdřevého natíraného papíru jako podporované odvětví nebo podporované projekty. Čínská vláda rovněž tvrdila, že výraz „podporované projekty“ zahrnuje v Číně širokou škálu hospodářských činností pokrývajících různá odvětví.
(320)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že rozhodnutí č. 40 a směrný index definují papírenský průmysl, do něhož výroba bezdřevého natíraného papíru patří, jako podporované odvětví nebo podporované projekty. V souvislosti s podporovanými projekty je třeba připomenout, že zahrnují pouze některé činnosti v rámci 26 odvětví, a proto nelze toto třídění, které pokrývá jen určitou podmnožinu podniků v Číně, považovat za obecné a nespecifické. Komise toto považovala za nejpřirozenější výklad v situaci, kdy neměla k dispozici žádné vysvětlení (a podpůrné dokumenty) o tom, jak přesně čínská vláda používala pojem „papírenský průmysl“, například pro účely rozhodnutí č. 40 a směrného indexu.
(321)
V souvislosti se zákonem o komerčních bankách čínská vláda tvrdila, že článek 34 je obecné povahy a že v souladu s článkem 41 téhož zákona nejsou komerční banky povinny poskytovat úvěry na základě průmyslové politiky.
(322)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že znění článku 34 dává poskytování úvěrů komerčními bankami do přímé souvislosti s průmyslovou politikou státu. Nelze je tudíž považovat za ustanovení obecné a nepovinné povahy. Pokud jde o článek 41 uvedeného zákona, je třeba poznamenat, že tento článek hovoří o pravomoci komerčních bank poskytovat úvěry, avšak nestanoví podmínky, jež budou muset banky brát v úvahu při přijímání úvěrových rozhodnutí.
(323)
Skupina APP tvrdila, že poskytla Komisi dostatečné informace a dokumenty, které prokazují, že skupina APP byla ratingovou agenturou Moody v letech 2007 a 2008 hodnocena známkou A-1, a proto nebylo správné, že Komise tento rating nezohlednila a použila známku BB od agentury Bloomberg.
(324)
Ratingové zprávy předložené skupinou APP Komise pečlivě analyzovala. Tyto ratingové zprávy dávají slibný výhled papírenského průmyslu do budoucna do souvislosti s vyhlášením Koncepce rozvoje papírenského průmyslu. Informace obsažené v těchto dokumentech proto vlastně potvrzují zjištění Komise, že současný finanční stav vývozce byl zjištěn ve zkresleném tržním prostředí, a tudíž nebylo možné vycházet z této míry úvěruschopnosti čínských vývozců uznat za bernou minci. Toto tvrzení muselo být odmítnuto.
(325)
Skupina APP rovněž tvrdila, že interní zprávy o finančním řízení zmíněné v tomto bodě v připomínkách APP k poskytnutí obecných informací jsou „mnohem uspokojivější než údaje, z nichž se momentálně vychází“.
(326)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Údaje vypočtené v těchto zprávách vycházejí z finanční situace společnosti dosažené ve zkresleném tržním prostředí, které je samozřejmě ovlivněno preferenčním úvěrováním, jehož existenci Komise zjistila. Jedná se tedy o uzavřený kruh, tzn. že společnost obdrží preferenční úvěr, který má příznivý vliv na její finanční ukazatele, jež mají následně příznivý vliv na podmínky budoucích úvěrů.
(327)
Skupina APP tvrdila, že metodika použitá Komisí při stanovení srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR je nesprávná a že Komise započítala přirážku k sazbě LIBOR dvakrát, čímž zvýšila referenční úrokovou sazbu.
(328)
Toto tvrzení je nutno odmítnout. Komise nezapočítala přirážky k sazbě LIBOR dvakrát. Jak je vysvětleno v poskytnutí konečných informací, při zjišťování srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR s lhůtou splatnosti delší než 1 rok Komise k příslušné jednoleté sazbě LIBOR přičetla rozdíl mezi firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti 1 roku a firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti n let, kde n je počet let představující dobu, pro kterou byla „dlouhodobá sazba LIBOR v USD“ vypočtena (tj. dva roky, tři roky, …, patnáct let). Je třeba zdůraznit, že tento rozdíl, jak je popsán výše, se připočítával k „čisté“ jednoleté sazbě LIBOR (tzn. nikoli k sazbě zvýšené o x základních bodů, jak tvrdila skupina APP).
4.3.8. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO PODNIKY, KTERÉ JSOU UZNÁNY, ŽE VYUŽÍVAJÍ NEJNOVĚJŠÍ A ŠPIČKOVÉ TECHNOLOGIE
(329)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Uvedla, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků je obecný právní předpis, který se vztahuje na celé čínské hospodářství, a nikoli jen na výrobce bezdřevého natíraného papíru.
(330)
Čínská vláda také tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená, že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(331)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků omezuje přístup k tomuto programu pouze na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie „podporovaných“, tzn. na určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, Komise dospěla k závěru, že odvětví výroby natíraného papíru do této kategorie patří, a proto jsou výhody v rámci tohoto programu specifické podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení mimo jiné uvádějí, že výrobky musí spadat do rozmezí uvedeného v popisu odvětví využívajících nejnovější a špičkové technologie v rámci klíčové podpory ze strany státu a že podniky musí neustále provádět výzkum a vývoj za účelem získání nových vědeckotechnických poznatků, inovativně uplatňovat nové poznatky nebo výrazně zdokonalovat technologie či výrobky. Tyto podmínky jako celek nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(332)
Skupina APP se dotázala, zda by se výše napadnutelných subvencí vyplývajících z těchto programů neměla vypočítávat spíše na základě daňového přiznání a platby za rok 2008 namísto za rok 2009 (období šetření). Skupina tvrdila, že tyto dva programy souvisejí s daní z příjmů, která se v Číně obvykle v plné výši platí a vyrovnává v kalendářním roce následujícím po zdaňovacím období. Proto bylo o dani z příjmů za rok 2009 nebo o jakémkoli preferenčním zacházení přiznaném za uvedený rok rozhodnuto teprve v roce 2010.
(333)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Skutečná výše získaných výhod byla potvrzena a ověřena na základě daňového přiznání za rok 2009, a proto se jedná o výhody týkající se prodeje a příjmů vytvořených v roce 2009, tj. v období šetření.
4.3.9. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO VÝZKUM A VÝVOJ
(334)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Rovněž uvedla, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(335)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, u nichž je prokázáno, že provádějí určitý druh výzkumných a vývojových projektů, tzn. pro určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, jedná se o společnosti, které patří do odvětví, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu, a projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií, tedy například i v rámci výroby natíraného papíru, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení, jež předložili spolupracující vyvážející výrobci, jsou obecná a neprůhledná, a tudíž je nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.10. OSVOBOZENÍ OD DANĚ DIVIDEND VYPLÁCENÝCH MEZI ZPŮSOBILÝMI TUZEMSKÝMI PODNIKY
(336)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Bylo namítnuto, že osvobození dividend od daně není subvencí ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož osvobození dividend od daně není svou povahou subvencí a příslušné čínské předpisy mají objasnit daňový základ, aby se zabránilo dvojímu zdanění.
(337)
Skupina APP tvrdila, že tento program není specifický, jelikož je obecně a jednotně uplatňován v celé Číně na základě objektivního kritéria, kterým je zdroj příjmů z dividend. Tvrdila také, že tento program nepředstavuje subvenci.
(338)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba upozornit, že příjmy z dividend od tuzemských podniků jsou osvobozeny od daně z příjmů právnických osob odváděné tuzemskými podniky. Především je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, tj. tuzemské podniky, které dostávají dividendy od jiných tuzemských podniků, a kromě toho také pro důležitá průmyslová odvětví a projekty podporované státem, jako je například i výroba natíraného papíru, tj. pro konkrétní podmnožinu podniků v Číně. Proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Za druhé, jedná se o daňovou pobídku, která vede k tomu, že v souladu s definicí subvence uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a v čl. 3 odst. 1 písm. a) základního nařízení stát nevybere určitý příjem. Pokud jde o tvrzení, že cílem této pobídky je zabránit dvojímu zdanění, je třeba poznamenat, že ačkoli Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uznává, že členové WTO nejsou omezeni v přijímání opatření, jež mají zamezit dvojímu zdanění (viz Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, příloha I, poznámka pod čarou č. 59), toto ustanovení je tzv. „afirmativní námitkou“ a nebyly předloženy žádné konkrétní důkazy, jež by dokládaly tvrzení, že například dividendám od tuzemských podniků je z důvodu právních závazků, jež ČLR přijala v rámci příslušných dvoustranných dohod o dvojím zdanění uzavřených se třetími zeměmi, přiznáno jiné zacházení než dividendám od podniků se sídlem mimo Čínu.
(339)
Bylo rovněž konstatováno, že tento program je zcela bezvýznamný pro podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, avšak z definice tohoto programu vyplývá, že se vztahuje na všechny tuzemské společnosti. Čínská vláda rovněž uvedla, že čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních stanoví, že stanovení obecně platných daňových sazeb se za specifickou subvenci nepovažuje. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(340)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že právní předpisy, které vytyčují tento program, spadají pod kapitolu 4 „Zvýhodněné daňové režimy“ zákona o daních z příjmů podniků, která předpokládá zvláštní daňové pobídky pro významná odvětví a projekty podporované státem. Jak je vysvětleno výše, výhody v rámci tohoto programu jsou za těchto podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Pokud jde o tvrzení o čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, je třeba poznamenat, že tento program se nevztahuje na stanovení obecně platné daňové sazby, nýbrž na existenci osvobození určitého druhu příjmů od daně, které vyplývá z příslušnosti k určitému druhu společností.
4.3.11. OSVOBOZENÍ DOVÁŽENÉHO ZAŘÍZENÍ OD DPH A CLA
(341)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Byla vznesena námitka, že konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem nejsou specifické, protože zahrnují široké rozpětí hospodářských činností pokrývajících různá odvětví. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(342)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tento program je k dispozici pouze pro společnosti, které investují do určitých obchodních kategorií taxativně vymezených zákonem (tj. prostřednictvím katalogu, který slouží jako vodítko pro zahraniční investice do jednotlivých odvětví, a katalogu klíčových průmyslových odvětví, produktů a technologií, jejichž rozvoj stát v současné době podporuje). Skutečnost, že způsobilost je omezena na určité obchodní kategorie, potvrzuje, že tento program není běžně k dispozici pro široká hospodářská odvětví, a proto výhody, které z něho vyplývají, jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(343)
Skupina APP tvrdila, že doba odepisování použitá Komisí pro výpočet výhody vyplývající z tohoto programu, která připadá na období šetření, není správná a že měla Komise použít dobu odepisování uváděnou společnostmi ze skupiny APP. Podle skupiny APP je tato metodika v rozporu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení.
(344)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Doba odepisování uváděná skupinou APP je určena pro účetní a finanční účely. Jiní spolupracující vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie vykázali odlišné doby odepisování. Komise proto v souladu se svou obvyklou praxí a s čl. 7 odst. 3 základního nařízení použila pro účely tohoto výpočtu jako životnost stroje dobu patnácti let, která se v dotyčném odvětví považuje za „běžnou“ dobu odepisování.
4.3.12. VRACENÍ DPH V PŘÍPADĚ ZAŘÍZENÍ VYROBENÉHO NA DOMÁCÍM TRHU
(345)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Tvrdila rovněž, že vysvětlila kritéria způsobilosti pro tento program, a tudíž není žádný důvod k tomu, aby Komise použila pouze dostupné údaje.
(346)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že účast v tomto programu je vyhrazena pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují určitý druh zařízení vyrobených v tuzemsku, tj. pro určitou podmnožinu podniků v Číně, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.13. OSVOBOZENÍ PODNIKŮ SE ZAHRANIČNÍMI INVESTICEMI OD DANÍ ZA ÚDRŽBU MĚSTA, VÝSTAVBU A OD PŘÍPLATKŮ NA VZDĚLÁVÁNÍ
(347)
Jak APP, tak Chenming tvrdily, že se podle Oznámení o sjednocení daní za údržbu města a výstavbu a příplatků za vzdělávání vztahujících se na domácí podniky, podniky se zahraničními investicemi a fyzické osoby vydaného Státní radou Číny dne 18. října 2010 a použitelného ode dne 1. prosince 2010 výše uvedená daň a příplatky nyní vztahují na všechny podniky a fyzické osoby v Číně bez jakékoli výjimky. Podle těchto tvrzení již není tento program subvencí napadnutelný.
(348)
Tato tvrzení byla analyzována na základě předložené dokumentace a podkladů, které strany poskytly. Čínská vláda byla požádána o potvrzení výše uvedených informací. Čínská vláda, která je účastníkem řízení a orgánem, který v rámci tohoto programu subvenci poskytuje, Komisi sdělila, že byl tento program ukončen a nebyl nahrazen žádnými jinými pobídkami souvisejícími s toutéž daňovou povinností. Na základě informací od spolupracujících vyvážejících výrobců se konstatuje, že obě uvedené skupiny prokázaly, že již nevyužívají subvencí v rámci tohoto programu. V tomto ohledu se připomíná, že v souladu s článkem 15 základního nařízení se žádná opatření nepřijmou, pokud subvence skončí nebo se prokáže, že subvence již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Vzhledem k výše uvedenému a na základě spisu se usuzuje, že subvence v rámci tohoto programu již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Zjištění uvedená ve 160. až 169. bodě odůvodnění byla proto odpovídajícím zpsobem upravena.
4.3.14. ZNÁMÉ ZNAČKY A ZVLÁŠTNÍ FONDY PRO PŘILÁKÁNÍ ZAHRANIČNÍCH INVESTIČNÍCH PROJEKTŮ
(349)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Čínská vláda tvrdila, že poskytla dostatečné informace o těchto programech a že neexistuje žádný zákon ani nařízení, které se jich týkají.
(350)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tyto programy byly shledány specifickými a napadnutelnými na základě informací předložených čínskou vládou a spolupracujícími vyvážejícími výrobci, přestože nebyly předloženy žádné právní předpisy jako takové. Skutečnost, že - jak tvrdila čínská vláda - nejsou pro tyto programy přijaty žádné právní předpisy, potvrzuje mimo jakoukoli pochybnost, že objektivní kritéria ani podmínky stanovené zákonem upravujícím tyto programy prostě neexistují. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Zdá se, že při absenci jakýchkoli kritérií či podmínek má vláda široký prostor pro vlastní uvážení, a tudíž se má za to, že přístup k subvencím je omezen jen na určité podniky.
4.3.15. SUBVENCE Z FONDU PRŮMYSLOVÉHO ROZVOJE V OBLASTI ŠPIČKOVÝCH TECHNOLOGIÍ A CENA PRŮMYSLOVÉ ZÓNY VE MĚSTĚ SU-ČOU ZA ZACHOVÁNÍ HOSPODÁŘSKÉHO RŮSTU
(351)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda tvrdila, že Komise nesprávně vykládá čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož průmyslové zóny nejsou vymezenými zeměpisnými oblastmi.
(352)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že průmyslová zóna ve městě Su-čou je jednoznačně dílčí hospodářskou a správní jednotkou v rámci výsostného území ČLR, a tedy vymezenou zeměpisnou oblastí podle čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba rovněž poznamenat, že i kdyby skutečná fakta zjištěná v rámci šetření nepotvrdila výše uvedené skutečnosti, může se v průmyslové zóně, jak vyplývá již z její samotné definice, nacházet pouze podmnožina ze všech podniků na území dané země nebo v působnosti orgánu poskytujícího subvence, a v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních by se tudíž subvence poskytnuté průmyslovou zónou považovaly za specifické.
4.3.16. POSKYTOVÁNÍ PRÁV NA VYUŽITÍ PŮDY
(353)
Co se týče práv k užívání pozemků, čínská vláda tvrdila, že je protiprávní použít vnější srovnávací základ spočívající v odkazu na čl. 14 písm. d) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV). Bylo namítnuto, že právo Unie a WTO omezuje použití vnějších srovnávacích základů na velmi výjimečné okolnosti, což znamená, že je lze použít pouze tehdy, když jsou ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty zkreslené v důsledku rozhodující úlohy vlády jakožto poskytovatele dotyčného zboží nebo služby. Podle čínské vlády Komise neprokázala, že ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty jsou zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele.
(354)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Především je třeba poznamenat, že pravidla WTO, jak potvrdil odvolací orgán WTO ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (DS257) a příslušný panel WTO ve věci US - China countervailing duties (USA - Vyrovnávací cla uvalená na Čínu) (DS379), nezakazují použití vnějších srovnávacích základů. Za druhé, Komise ve svém přístupu plně zohlednila zvláštní podmínky, které požaduje judikatura WTO v případech, kdy se Komise uchyluje k použití vnějších srovnávacích základů. Jak bylo prokázáno v 248. až 259. bodě odůvodnění, půda je v Číně majetkem státu a vláda poskytuje pozemky soukromým subjektům na základě nájemních smluv. Čínské orgány navíc regulují poskytování a přidělování pozemků podnikům, a to i na sekundárních trzích, a přidělování pozemků podnikům se řídí přísnými pravidly, přičemž každý druh změny přidělení pozemků, jako je například převod smlouvy o udělení práv k užívání pozemků z jednoho podniku na jiný, musí být schválen státem a potvrzen novou smlouvou o udělení práv k užívání pozemků mezi nabyvatelem a příslušným státním orgánem. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se konstatuje, že čínská vláda má rozhodující úlohu v udělování práv k užívání pozemků a že jakékoli ceny uplatňované na čínském trhu soukromými subjekty (pokud vůbec existují - v rámci tohoto šetření totiž nebyly žádné takové ceny předloženy) jsou nutně zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele a jeho monopolního postavení regulátora transakcí s pozemky. V důsledku toho by finanční příspěvek čínské vlády prakticky určoval úroveň případných cen uplatňovaných soukromými subjekty.
(355)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že zvolení Tchaj-wanu jako vnějšího srovnávacího základu znamená, že Komise nepoužila vnější srovnávací základ, který se vztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně nebo na ně odkazuje či s nimi souvisí. Bylo namítnuto, že použití tchajwanského základu pro vyrovnání rozdílů v poměrných výhodách jednotlivých zemí je výslovně zakázáno pravidly WTO.
(356)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise považuje Tchaj-wan (19) za vhodný vnější srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) prostorovou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a transakcí použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Ťiang-su a Šan-tung jsou navíc považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR (20). Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Nejnovější údaje navíc naznačují, že ČLR i Tchaj-wan mají podobné míry růstu reálného HDP (21). Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanu) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech dostupných důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(357)
Na základě celkového souhrnu výše uvedených informací se má za to, že zvolený srovnávací základ je v souladu s požadavky rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (odst. 103), které konstatovalo, že „zvolený srovnávací základ se musí nicméně vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje, jak to vyžaduje čl. 14 písm. d)“. Celkový souhrn podmínek na Tchaj-wanu se skutečně vztahuje k převažujícím podmínkám na trhu v dotyčných dvou čínských provinciích. Pozemky jsou k dispozici v oblastech s podobně hustým osídlením, prostorová blízkost oblastí zajišťuje, že kvalita pozemků je podobná, zatímco skutečnost, že Tchaj-wan a dotyčné dvě čínské provincie mají stejný jazyk a kulturu, vývozně orientované hospodářství a významná odvětví zpracovatelského průmyslu, potvrzuje, že cena, prodejnost a další podmínky nákupu nebo prodeje pozemků jsou úzce spjaty.
(358)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že informace, jež měla Komise k dispozici, byly dostatečné k závěru, že v Číně existuje trh s pozemky.
(359)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Na základě informací, které měla Komise k dispozici, nebylo možné dospět k závěru, že v Číně existuje funkční trh s pozemky. Z právních předpisů, jež čínská vláda poskytla Komisi, je zřejmé, že veškerá půda v ČLR patří státu a pozemky jsou poskytovány pouze na základě nájemních smluv. Čínské úřady mají plně pod kontrolou nabídku a přidělování pozemků podnikům, a to včetně transakcí na sekundárním trhu. Navzdory příslušným žádostem Komise nebyly předloženy žádné důkazy, že v oblasti udělování práv k užívání pozemků existuje nějaký tržní mechanismus. Situace je podrobně vysvětlena v 354. bodě odůvodnění, který se týká podobných tvrzení čínské vlády.
(360)
Skupina APP uvedla, že by se jako srovnávací základ měly použít současné čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků nebo případně dnešní ceny půdy v indickém státě Maháráštra. Skupina Chenming rovněž navrhla jako srovnávací základ indický stát Maháráštra.
(361)
Jak již bylo popsáno v 359. bodě odůvodnění, funkční trh s pozemky v Číně neexistuje. Proto není vhodné používat jako srovnávací základ dnešní čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků. Ve svých tvrzeních, že jako srovnávací základ by se mohly použít ceny pozemků ve státě Maháráštra, vycházeli vyvážející výrobci ze srovnání indického státu Maháráštra, pokud jde o HDP na obyvatele a hustotu osídlení v době pořízení práv k užívání pozemků. Jak je vysvětleno výše, Komise je toho názoru, že HDP na obyvatele a hustota obyvatelstva nemohou být jedinými rozhodujícími faktory při výběru země nebo oblasti za účelem jejího použití jako vnějšího srovnávacího základu. V každém případě, metodika navržená spolupracujícími vyvážejícími výrobci není v souladu s jejich tvrzeními. V období šetření činila v Bombaji, hlavním městě a zdaleka nejrozvinutější oblasti státu Maháráštra, úroveň příjmů na jednoho obyvatele 2 675 USD, což je ve skutečnosti méně než čínský celostátní průměr 3 529 USD (22), nemluvě o HDP na obyvatele ve vysoce rozvinutých provinciích Šan-tung a Ťiang-su (5 255 USD respektive 6 550 USD). Co se týče hustoty osídlení, ani ta není sama o sobě rozhodujícím faktorem, ale pro pořádek uvádíme, že ve státě Maháráštra připadá 314 obyvatel na 1 km2, zatímco v Ťiang-su je to 736 obyvatel na 1 km2 a v Šan-tungu 600 obyvatel na 1 km2, což znamená, že tyto hodnoty nejsou na stejné úrovni. Další faktory, jako je nedostatek prostorové blízkosti a společných charakteristik mezi Indií a Čínou, navíc vedou k závěru, že srovnávací základ v podobě státu Maháráštra se nevztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně ani na ně neodkazuje a nesouvisí s nimi. Z důvodů vysvětlených v 356. bodě odůvodnění trvá Komise na svém názoru, že ceny pozemků na Tchaj-wanu jsou jako vnější srovnávací zaklad mnohem vhodnější.
(362)
Skupina APP tvrdila, že některá práva k užívání pozemků, jež Komise vzala v úvahu při výpočtu výhody vyplývající z tohoto programu, již nemá skupina APP v držení. Skupina APP dále tvrdila, že na základě informací z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu došla k jiné průměrné ceně pozemků za metr čtvereční a že Komise nevyvinula žádnou snahu hledat reprezentativní nabídky průmyslových pozemků.
(363)
Pokud jde o celkovou rozlohu pozemků, které skupina APP využívala, Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Takto opravený údaj se odrazil ve výpočtu subvence. Pokud jde o informace získané z Tchaj-wanu, oznamuje se, že toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ačkoli tato strana nenavrhovala použít tuto cenu pro výpočet vhodného srovnávacího základu, je třeba zdůraznit následující skutečnosti. Komise použila, co se týče cen pozemků na Tchaj-wanu, informace dostupné ve spise a metoda, kterou došla ke srovnávací ceně byla stranám sdělena a vysvětlena v oznámení týkajícím se případu ze dne 11. února 2011. Na druhé straně údaje, které předložila skupina APP, se týkají pouze února 2011, tj. jiného období, než bylo použito ve výpočtu Komise, a také se zdá, že se jedná pouze o příklady určitých údajů vztahujících se pouze k některým oblastem Tchaj-wanu. Komise se také nemůže vyjádřit k výpočtu srovnávacího základu, který provedla skupina APP, jelikož APP neposkytla žádné podrobnosti o metodě výpočtu a nezdůvodnila, proč by její výpočet měl lépe odrážet ceny pozemků na Tchaj-wanu.
(364)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že jakákoli subvence v podobě udělení práva k užívání pozemku za nižší než přiměřenou odměnu nebude specifická.
(365)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v konečném informačním dokumentu, čínská vláda poskytla v souvislosti s tímto programem nedostatečné informace, které musely být ve spisu doplněny o další informace a údaje. Na tomto základě se tudíž dospělo k uvedeným zjištěním, která jsou vysvětlena a rozebrána v 253. až 258. bodě odůvodnění.
4.3.17. OSTATNÍ
(366)
Skupina APP tvrdila, že úroková sazba použitá Komisí k přepočtu nominální hodnoty subvence na hodnotu v období šetření není správná.
(367)
Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Při výpočtu subvence byla použita úroková sazba navržená skupinou APP. Tato změna se již odráží v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence u jednotlivých dotyčných programů.
(368)
Skupina APP tvrdila, že výše subvence musí být vyjádřena jako procento jimi uváděné ceny CIF, a ne jako procento z obratu a že Komise by pro výpočet rozpětí subvence měla použít tuto metodu.
(369)
Předložené argumenty byly analyzovány v souladu s dokumentací a podklady, které příslušná strana poskytla. Je třeba poznamenat, že s výjimkou jednoho ze subvenčních programů, jež byly shledány jako napadnutelné, nebylo u žádného jiného programu konstatováno, že je závislý na vývozní výkonnosti a poskytovaný podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Proto byla výše subvence přepočtena na celkový obrat z prodeje společností skupiny APP v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, který zní: „Pokud se subvence neposkytuje podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků, určí se výše napadnutelné subvence tak, že celková výše subvence se přiměřeně přepočte na množství výrobků, které byly v posuzovaném období vyrobeny, prodány nebo vyvezeny“. Jelikož není tato subvence spojena s výrobou žádného konkrétního výrobku ani s vývozem, je nejvhodnějším ukazatelem celkový obrat z prodeje, kterého daná společnost dosáhla. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že příslušný obrat byl stanoven na základě, jenž zajišťuje, že odráží co nejvěrněji prodejní hodnotu výrobku, který prodává společnost, jež je příjemcem. Tato změna je již zohledněna v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence pro jednotlivé dotčené programy. Jakákoli jiná navrhovaná metoda výpočtu napadnutelných subvencí by byla v rozporu s příslušnými ustanoveními základního nařízení (články 7 a 15) a s úředním postupem Komise při jejích antisubvenčních řízeních, kterým vybírá vhodného čitatele/jmenovatele pro přepočet výše napadnutelných subvencí.
Uvedená strana se rovněž odvolávala na část obecných zásad (23) týkající se výpočtu subvencí na jednotku jako na základ pro své tvrzení. Nicméně ze stejných důvodů, jaké byly uvedeny výše, nebyl výpočet na jednotku považován za vhodný přístup pro tento případ. Navrhovaná metodika se skutečně nepokládá za reprezentativní, neboť směšuje obrat a počet vyrobených jednotek, pouze co se týče dotčeného výrobku, a nezohledňuje počet jiných vyrobených výrobků. Nebyly předloženy ani ověřeny žádné informace o celkovém počtu vyrobených jednotek všech výrobků podle jednotlivých společností a subvence nebyly v žádném případě poskytovány na základě množství. Co se týče cen CIF, je na místě připomenout, že údaje ze spisu naznačují, že se tyto ceny liší jak mezi různými typy výrobků, tak v rámci jednoho typu. Dotčené subvence každopádně nesouvisí s typem výrobku. Komise navíc stanovila výši subvencí v ČLR a přepočetla ji tak, že vydělila výši celkové subvence výší obratu zaznamenaného v Číně, s ohledem na zvláštní situaci příslušných spolupracujících čínských vyvážejících výrobců. Tím je zajištěno použití ověřené výše subvencí a nejvhodnějšího obratu. A konečně se připomíná, že vzhledem k praktickým okolnostem tohoto řízení, tj. uvalení antidumpingových a antisubvenčních cel na úrovni rozpětí újmy, se usuzuje, že to nemá absolutně žádný dopad na postavení APP, bez ohledu na to, jaká metoda pro přepočet napadnutelných subvencí a vyrovnávacího cla se použije.
4.4. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(370)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
Antisubvenční rozpětí
Skupina APP
12,04 %
Skupina Chenming
4,06 %
(371)
Z informací z podnětu a od spolupracujících čínských vyvážejících výrobců je patrné, že v ČLR existují i další známí výrobci dotčeného výrobku. Nicméně s ohledem na skutečnost, že uvedený objem vývozu byl shledán vyšším než údaj o dovozu získaný z Eurostatu, byla úroveň spolupráce považována za vysokou. V zájmu účelnosti opatření bylo tedy pokládáno za vhodné stanovit výši subvence v případě nespolupracujících vyvážejících vývozců na nejvyšší úrovni subvencování, jež byla zjištěna u spolupracujících vyvážejících výrobců, tj. na úrovni 12,04 %.
5. VÝROBCI V UNII
5.1. VÝROBCI V UNII
(372)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek čtrnáct známých výrobců a někteří další velmi malí výrobci v Unii. Odhaduje se, že údaj poskytnutý sdružením CEPIFINE představuje 98 % výroby výrobců v Unii. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii během období šetření činila asi 5 270 000 tun. Výrobci v Unii tvořící celkovou výrobu Unie představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení.
(373)
Výroba bezdřevého natíraného papíru je energeticky a kapitálově náročná. Z tohoto důvodu se uplatňují úspory z rozsahu, které vysvětlují koncentraci výroby do několika velkých společností, doplněných o menší výrobce, kteří se zaměřují na zeměpisně blízké trhy. Většinu trhu Unie pokrývá pět podobně velkých výrobců s výrobními závody po celé Evropě. Velká část bezdřevého natíraného papíru představuje výrobek komoditního typu, s nímž se obchoduje hlavně prostřednictvím obchodníků a velkoobchodníků s papírem. Tyto distribuční kanály se vyznačují vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek.
(374)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do oblasti působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení by podle této strany nemělo výrobní odvětví Unie, které podalo podnět, v tomto řízení dostatečně silnou pozici. Vzhledem k závěrům uvedeným ve 22. a 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou dva různé výrobky, muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(375)
Čínská vláda poznamenala, že jeden z reprezentativních výrobců byl údajně ve spojení s čínskou společností, a proto by měl být z definice výrobního odvětví Unie vyloučen. Šetření však ukázalo, že výrobky vyráběné zmíněnou čínskou společností nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah proto neměl žádný dopad na analýzu újmy ani na zahrnutí tohoto výrobce v Unii do výrobního odvětví Unie, tak jak bylo vymezeno.
6. ÚJMA
6.1. SPOTŘEBA V UNII
(376)
Spotřeba byla stanovena na základě těchto údajů:
-
údaje Eurostatu o dovozu ze třetích zemí, náležitě upravené na základě informací poskytnutých výrobci Unie o výrobcích, na které se nevztahuje toto řízení. Šetřením bylo na základě předložených dokladů zjištěno, že tyto předpoklady byly přiměřené a oprávněné,
-
ověřená výše celkového objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR na trh Unie, jelikož bylo zjištěno, že vykázaný objem vývozu je vyšší než údaje o dovozu získané z Eurostatu,
-
celkový prodej všech výrobců v Unii na trhu Unie zjištěný na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(377)
Na tomto základě byla celková spotřeba v Unii zjištěna takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
Spotřeba v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Tuny
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Index
100
104
101
86
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník, upravené údaje Eurostatu a ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(378)
Celkově spotřeba v Unii v posuzovaném období klesla o 14 %. Bylo zjištěno, že spotřeba nejprve mezi lety 2006 a 2007 vzrostla o 4 %, načež mezi rokem 2007 a obdobím šetření klesla o 18 %. Snížení spotřeby v roce 2008 a v období šetření bylo způsobeno nižší poptávkou, zejména v první polovině roku 2009 v důsledku hospodářského útlumu.
6.1.1. DOVOZ DO UNIE Z ČLR
(379)
Jak je uvedeno ve 376. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ověřená výše celkového objemu prodeje dotčeného výrobku uskutečněného spolupracujícími vyvážejícími výrobci z ČLR na trhu Unie byla vyšší než údaje o objemu dovozu vykázané Eurostatem. Jelikož byly ověřené informace považovány za přesnější než dostupné statistické údaje, byl celkový objem dovozu z ČLR stanoven na základě ověřených informací poskytnutých spolupracujícími společnostmi. Objem prodeje spolupracujících společností, u nichž bylo zjištěno, že v posuzovaném období vyvážely pouze vícevrstvý kartón a lepenku, byl z celkového dovozu vyloučen, protože bylo konstatováno, jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka by neměly být považovány za dotčený výrobek. Jelikož se údaje o dovozu dotčeného výrobku týkají pouze dvou společností, bylo z důvodu zachování jejich důvěrné povahy považováno za vhodné vykázat je v podobě indexu.
Tabulka 2
Celkový subvencovaný dovoz z ČLR
Celkový dovoz z ČLR
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem (index)
100
218
212
283
Podíl na trhu (index)
100
210
209
329
Ceny (v EUR/t)
677
661
657
621
Index
100
98
97
92
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(380)
Objem celkového dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl téměř na trojnásobek. V důsledku toho jeho podíl na trhu významně stoupl z přibližně 1 % v roce 2006 na více než 4 % v období šetření. To je nutno posuzovat na pozadí klesající spotřeby, která se ve stejné době snížila o 14 %. Průměrné ceny subvencovaného dovozu z ČLR vykázaly během posuzovaného období pokles o 8 %.
6.1.2. CENOVÉ PODBÍZENÍ
(381)
Za účelem analýzy cenového podbízení byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z ČLR prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla a náklady po dovozu.
(382)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, byla spolupráce čínských vývozců velmi intenzivní a má se za to, že pokrývá celkový objem vývozu z ČLR do Unie během období šetření. U dvou čínských vyvážejících výrobců, kteří se původně přihlásili, bylo - jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění - shledáno, že dotčený výrobek na trh Unie nevyvážejí, a proto nebyl dovoz jejich výrobků vzat pro účely analýzy cenového podbízení v úvahu. Do srovnání nebyl zahrnut ani vývoz jedné společnosti patřící do skupiny jednoho ze spolupracujících vyvážejících výrobců, neboť žádný z reprezentativních výrobců v Unii nevyrábí srovnatelné druhy výrobků. V souvislosti s objemem vývozu této konkrétní společnosti je třeba poznamenat, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny a jeho cenová hladina byla podle všeho v souladu s celkovou cenovou hladinou vývozu skupiny.
(383)
Srovnání ukázalo, že v období šetření byl dotčený subvencovaný výrobek z ČLR prodáván v Unii za ceny, které byly průměrně o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii. Úroveň rozpětí cenového podbízení je třeba posuzovat na pozadí vysoké úrovně transparentnosti cen podporované cenovými nabídkami, která je pro distribuční trh s bezdřevým natíraným papírem charakteristická.
6.2. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII
6.2.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(384)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo šetření dopadů subvencovaného dovozu na výrobce v Unii posouzení všech hospodářských ukazatelů s významem pro posouzení stavu výrobců v Unii od roku 2006 do konce období šetření.
(385)
Makroekonomické prvky (výroba, kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst a výše napadnutelných subvencí) byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a to na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(386)
Analýza mikroekonomických prvků (průměrných jednotkových cen, zaměstnanosti, mezd, produktivity, zásob, ziskovosti, peněžního toku, investic, návratnosti investic, schopnosti získávat kapitál) byla provedena na úrovni výrobců v Unii, a to na základě informací, které byly od nich obdrženy a řádně ověřeny.
(387)
Bylo vzneseno tvrzení, že v rámci analýzy újmy nebyly všechny ukazatele újmy u žadatelů a výrobního odvětví Unie jako celku analyzovány jednotně a komplexně. Zúčastněné strany tvrdily, že závěry o podstatné újmě by byly odlišné, kdyby byly na úrovni žadatelů zjištěny některé ukazatele, jako je podíl na trhu.
(388)
Za prvé je třeba poznamenat, že prohlášení těchto stran jsou, jak se zdá, vypracována na základě ukazatelů vypočítaných z odlišných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny v průběhu šetření a jsou uvedeny níže. Proto jsou tyto závěry věcně nesprávné, a tudíž bezpředmětné.
(389)
Za druhé, Komise běžně hodnotí makroekonomické faktory pro určení újmy utrpěné na úrovni výrobního odvětví Unie jako celku, jak bylo vysvětleno výše. V rámci tohoto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková produkce Unie, jak je vysvětleno v 372. bodě odůvodnění, a to nehledě k tomu, zda výrobci stížnost podpořili nebo zda při šetření spolupracovali.
(390)
Mikroekonomické faktory se analyzují na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na to, zda stížnost podpořili či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % produkce v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii se nepřihlásil s tvrzením, že by závěry Komise o mikroekonomických faktorech byly nespolehlivé nebo nepodložené. Proto není žádný důvod zpochybňovat zjištění učiněná na základě informací poskytnutých pouze reprezentativními výrobci v Unii.
(391)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jeden ze čtyř reprezentativních výrobců plně nespolupracoval, neboť prý byl ve spojení s jiným výrobcem v Unii, který při šetření rovněž nespolupracoval. Spojení těchto společností se prý zakládalo na přechodných dohodách uzavřených v okamžiku, kdy spolupracující výrobce v Unii nabyl část podniku druhého výrobce na výrobu bezdřevého natíraného papíru. Tato strana tvrdila, že spolupracující výrobce v Unii ovládá na základě těchto přechodných dohod několik papíren, jež zůstaly ve vlastnictví výrobce, jehož část podniku byla předmětem akvizice. Na podporu svého tvrzení odkázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise ze dne 31. října 2008 (24), jež v době uvedené akvizice zkoumalo, měla-li by být tato transakce považována za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (25).
(392)
Šetřením se však potvrdilo, že akciový podíl daného výrobce z Unie je zanedbatelný a nachází se pod hranicí stanovenou v článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu (26). Z uvedených přechodných dohod navíc nevyplývá, že by mezi těmito společnostmi existoval vztah, jenž by šel nad rámec běžného obchodního vztahu mezi zákazníkem a dodavatelem. Smyslem těchto přechodných dohod je zejména zorganizovat prodej natíraného papíru během přechodného období s tím, že výrobce v Unii během tohoto přechodného období pouze plní funkci srovnatelnou s obchodním zástupcem. Tento výrobce v Unii ve svých konsolidovaných a auditorem ověřených účetních závěrkách a ve své odpovědi na dotazník dále vykázal příjem z provize, kterou jako obchodní zástupce daných papíren získal; vlastnické podíly v těchto papírnách, a tedy ani náklady s papírnami spojené tento výrobce naopak nevykázal.
(393)
Podle uvedeného rozhodnutí Komise byla transakce mezi uvedenými společnostmi pokládána za akvizici části podniku dané společnosti výrobcem v Unii, a nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po této akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; zejména společnosti nezaložily společný podnik (joint venture). Dále je třeba poznamenat, že byl předmět šetření v uvedeném rozhodnutí zeměpisně vymezen jako Evropský hospodářský prostor, a nikoli jako Unie. Je rovněž nutno poznamenat, že Komise v uvedeném rozhodnutí nepodrobila vztah mezi těmito společnostmi analýze podle článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu.
(394)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k názoru, že uvedené dvě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu, a že daný výrobce v Unii tedy během šetření plně spolupracoval.
(395)
Při analýze mikroekonomických ukazatelů nebylo za celé období, jež bylo předmětem šetření, přihlíženo k údajům o papírnách, které nabyl výše uvedený výrobce v Unii, tak aby byl za toto období prezentován plně srovnatelný trend.
(396)
Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že každá dceřiná společnost výrobců z Unie měla vyplnit samostatný dotazník, jelikož jde o samostatné právní subjekty.
(397)
V případě dotyčného výrobce z Unie se mělo za to, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy bude jeden dotazník stačit. Odpovědi především poskytly podrobný přehled informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě mohly být ověřeny všechny potřebné údaje týkající se všech výrobců nebo prodejců obdobného výrobku, kteří jsou s nimi ve spojení.
(398)
V následném podání uvedený vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že stejná společnost plně nespolupracovala, neboť vyplnila dotazník jménem neexistujícího subjektu a auditované účty společnosti neodpovídají údajům, které poskytla v odpovědi na dotazník. Závěry předchozího bodu odůvodnění jsou významné i v tomto ohledu.
6.2.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE (MAKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
(399)
Po poskytnutí zjištění čínská vláda a jeden čínský vyvážející výrobce namítli, že makroekonomické údaje použité pro analýzu jsou neúplné a nepřesné, a nemohou být tedy použity jako důkaz podstatné újmy.
(400)
Inspekce na místě u sdružení, které podalo podnět, potvrdila, že údaje použité pro stanovení makroekonomických ukazatelů jsou přímo získány od výrobců v Unii, kteří představuji přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby umožnily identifikovat informace týkající se dotčeného výrobku. Předpoklady nebo odhady tudíž vycházejí z přiměřeného a podloženého základu, např. kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu vzhledem k tomu, že se ukázalo, že jejich podíl na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii je naprosto zanedbatelný. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
6.2.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka 3
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Výroba (v tunách)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Index
100
102
98
80
Kapacita (v tunách)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Index
100
100
98
89
Využití kapacity
92 %
94 %
93 %
83 %
Index
100
102
101
90
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(401)
Jak je patrné z výše uvedené tabulky, výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 20 %. Je třeba poznamenat, že navzdory nárůstu spotřeby Unie mezi léty 2006 a 2008 přibližně o 1 % klesla výroba výrobního odvětví Unie v této době o 2 %, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření významně klesla v návaznosti na pokles spotřeby Unie.
(402)
Od roku 2000 vynaložili výrobci v Unii zásadní restrukturalizační úsilí zaměřené na řešení strukturálního přebytku kapacity. Prostřednictvím konsolidace a uzavírání papíren snížilo výrobní odvětví Unie svou kapacitu výroby bezdřevého natíraného papíru mezi rokem 2006 a obdobím šetření přibližně o 770 000 tun, tj. o 11 %.
(403)
I přes pokles celkové kapacity se míra využití ještě více snížila, a to z 92 % v roce 2006 na 83 % v období šetření. K hlavnímu poklesu došlo v době od roku 2008 do období šetření. Je třeba poznamenat, že vysoké využití kapacity je důležitým faktorem pro dlouhodobou životaschopnost výrobců papíru, a to v důsledku vysokých investic do stálých aktiv. Proto byla míra využití kapacity během období šetření považována za nízkou.
6.2.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(404)
Údaje o prodeji uvedené v následující tabulce se týkají objemu prodaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie.
Tabulka 4
Objem prodeje a podíl na trhu
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem prodeje (v tunách)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Index
100
102
99
81
Podíl na trhu
93 %
91 %
91 %
88 %
Index
100
98
98
95
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(405)
Zatímco spotřeba Unie vzrostla mezi léty 2006 a 2007 o 4 % (viz 377. bod odůvodnění), objem prodeje dotčeného výrobku uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie nezávislým odběratelům na trhu Unie vzrostl během téže doby jen o 2 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie nemohlo ze zvýšené spotřeby v tomto období v plném rozsahu těžit. A kromě toho, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření spotřeba v Unii klesla o 15 %, objem prodeje všech výrobců v Unii se snížil ještě víc, a sice o 18 %. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se po malém zvýšení v roce 2007 v důsledku toho trvale a významně snižoval, což se projevilo snížením podílu na trhu během posuzovaného období o 5 procentních bodů.
(406)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců tvrdila, že tržní podíl výrobců v Unii by měl rovněž zahrnovat dovoz ze Švýcarska, protože příslušné výrobky pocházejí z papírny, která patří jednomu reprezentativnímu výrobci v Unii.
(407)
Zeměpisný rozsah antisubvenčního šetření se omezuje na Unii. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(408)
Bylo rovněž vzneseno tvrzení, že podíl žadatelů na trhu během posuzovaného období značně vzrostl.
(409)
Podíl na trhu je makroekonomický ukazatel, který se analyzuje na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Tvrzení o podílu žadatelů na trhu je navíc věcně nesprávné.
6.2.2.3. Růst
(410)
Vzhledem k vývoji během posuzovaného období byl pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie o 19 % daleko výraznější než 14 % pokles spotřeby Unie. V důsledku toho během stejného období významně poklesl také podíl výrobního odvětví Unie na trhu, a to o 5 procentních bodů.
6.2.2.4. Výše napadnutelných subvencí
(411)
Výše napadnutelných subvencí v případě ČLR, jež je specifikována výše v oddíle věnovaném subvencím, je značná. Vzhledem k objemu a cenám subvencovaného dovozu nelze dopad skutečného subvenčního rozpětí považovat za zanedbatelný.
6.2.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII (MIKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
6.2.3.1. Průměrné jednotkové ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii
(412)
Průměrné prodejní ceny ze závodu, za něž čtyři reprezentativní výrobci v Unii prodávali na trhu Unie dotčený výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zůstaly v průběhu let celkově stabilní, pouze s výjimkou roku 2007, kdy se mírně zvýšily.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.2. Stav zásob
(413)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného subvencovaného dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Stav zásob (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost - v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (v EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(414)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst).
(415)
Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance dokonce i v době značného propouštění v letech 2007 a 2008. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž za posuzované období se zvýšily celkem o 8 %.
6.2.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(416)
Čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výjimečně zaznamenala výrazný pokles v důsledku hospodářského útlumu. Toto snížení cen buničiny (o 20 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl ke zlepšení finanční situace v období šetření. Je třeba poznamenat, že se ceny buničiny od konce období šetření vrátily na úroveň před jeho začátkem.
(417)
Trend, který vykazuje peněžní tok, tj. schopnost výrobců samofinancovat své činnosti, do značné míry odráží vývoj ziskovosti. V důsledku toho vykazuje peněžní tok mimořádné zvýšení v období šetření díky klesajícím cenám buničiny. Návratnost investic vykázala nepříznivý vývoj v souladu se zápornými výsledky zisku dosaženými čtyřmi reprezentativními výrobci v Unii do roku 2008 a kladným trendem během období šetření v důsledku mimořádných úspor nákladů díky nízkým cenám buničiny.
(418)
V návaznosti na výše uvedené skutečnosti se schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii investovat snížila, jelikož se během posuzovaného období s výjimkou období šetření výrazně zhoršil peněžní tok. V důsledku toho investice během posuzovaného období klesly o 35 % a omezily se na instalaci kogeneračních zařízení, která výrobcům v Unii pomohla zmírnit vliv neustále rostoucích nákladů na energii.
(419)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že zvýšení ziskovosti by se nemělo považovat za omezený případ na základě výjimečného poklesu nákladů na suroviny. Pokles nákladů prospěl všem místním i čínským výrobcům, nikoli jen žadatelům, a proto průlom v ziskovosti nebyl založen výlučně na poklesu nákladů, ale vyplýval spíše ze změny cenového chování žadatelů.
(420)
Uvedený vyvážející výrobce také tvrdil, že na ziskovost mají vliv spíše ceny bezdřevého natíraného papíru, a nikoli ceny buničiny. Bylo však zjištěno, že když ceny buničiny v roce 2009 prudce klesly, zůstaly ceny bezdřevého natíraného papíru stabilní a důsledkem byl růst zisku. Jelikož ceny zůstaly nezměněné, nebylo možné stanovit korelaci mezi cenami a ziskovostí v tomto konkrétním období.
(421)
Míra ziskovosti je ukazatel, který se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak navrhla dotyčná zúčastněná strana. Analýza získaných informací ukázala přímou souvislost mezi výjimečným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a zvýšením ziskovosti, přičemž stabilní ceny hotových výrobků skutečně sehrály ve zlepšení ziskovosti svou roli. Ačkoli tomu tak pravděpodobně bylo i v případě ostatních výrobců na trhu, nemá to žádný vliv na závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti bylo způsobeno výjimečným poklesem cen surovin v období šetření.
6.2.3.5. Schopnost získávat kapitál
(422)
Papírenský průmysl se obecně vyznačuje vysokou zadlužeností spojenou s významnými investicemi do stálých aktiv. V důsledku ztrát utrpěných během převážné části posuzovaného období byla narušena také schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii získávat kapitál a financovat své aktivity za přiměřených finančních nákladů. Tak tomu bylo zejména v roce 2008, kdy musel být jeden ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii refinancován při významné výši rizikové prémie, zatímco nejmenší reprezentativní výrobce se v roce 2008 dostal do platební neschopnosti a převzal jej jiný výrobce v Unii.
6.3. ZÁVĚR O ÚJMĚ
(423)
Šetření prokázalo, že se během posuzovaného období zhoršovala většina ukazatelů újmy, jako je objem výroby (-20 %), využití kapacity (-10 %), objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (-19 %), a podíl na trhu (-5 procentních bodů). Kromě toho byly až do roku 2008 velmi nepříznivě ovlivněny ukazatele újmy související s finančními výsledky čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je návratnost investic a ziskovost. Náhlé zvýšení ziskovosti v období šetření bylo způsobeno čistě dočasným a výjimečným poklesem světových cen buničiny v období šetření. Je třeba poznamenat, že i během období šetření byla míra ziskovosti velmi nízká a nebyla považována za faktor, který by mohl změnit závěr, že čtyři reprezentativní výrobci v Unii byli ve velmi slabé finanční pozici.
(424)
Šetření také ukázalo, že výše uvedený obraz újmy lze vysvětlit zejména skutečností, že i přes své restrukturalizační úsilí a zlepšení produktivity nebyli čtyři reprezentativní výrobci v Unii schopni zvýšit své ceny bezdřevého natíraného papíru nad úroveň pokrývající náklady nebo na úroveň udržitelné ziskovosti. Je to způsobeno hlavně cenovým podbízením čínskými vývozci během období šetření, které má významný vliv na trhu, kde je vysoká transparentnost cen. V období šetření se čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii podařilo snížit své výrobní náklady prostřednictvím dalšího zlepšování produktivity a v důsledku poklesu cen buničiny, ke kterému došlo zejména v druhé polovině období šetření. Jelikož se zlepšila rovnováha nabídky a poptávky na trhu v důsledku snahy výrobců řešit strukturální přebytek kapacity prostřednictvím konsolidace a uzavírání výrobních závodů, mohly být ceny bezdřevého natíraného papíru udržovány na stabilní úrovni. Čtyři reprezentativní výrobci v Unii však nebyli schopni zvýšit své prodejní ceny na úroveň, která by poskytla takové míry ziskovosti, které jsou nezbytné pro dlouhodobou životaschopnost.
(425)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna strana tvrdila, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do rozsahu působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení strana uvedla, že vynětím tohoto výrobku ze stanovení podstatné újmy a analýzy trendů se zkreslil obraz o újmě. Na základě závěrů uvedených ve 20. a 22. až 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou různé výrobky, však bylo toto tvrzení odmítnuto.
(426)
Stejná strana tvrdila, že akvizice jednoho výrobce v Unii jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii v roce 2008 bylo důkazem, že tito čtyři reprezentativní výrobci v Unii jsou v poměrně dobrém stavu. Za prvé je třeba poznamenat, že podstatná újma se posuzuje na základě situace výrobního odvětví Unie, a nikoli na základě konkrétní situace jediného výrobce. Jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění, většina ukazatelů újmy vykázala během sledovaného období zápornou tendenci prokazující zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Akvizice byla navíc považována za součást restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. V každém případě je třeba poznamenat, že při analýze makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, objem prodeje a podíl na trhu, měla tato akvizice neutrální účinek, jelikož makroekonomické ukazatele se posuzují s ohledem na všechny výrobce v Unii tvořící výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Jinými slovy, tyto faktory by měly v případě změny vlastnictví zůstat celkově nezměněné.
(427)
Po poskytnutí informací strany tvrdily, že neexistují žádné důkazy o tom, že výrobci v Unii, kteří podali podnět, utrpěli podstatnou újmu. Naopak, tito výrobci vykazovali v období šetření celkově vyrovnané hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(428)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a ne na úrovni výrobců, kteří podali podnět, jak navrhovaly strany.
(429)
Za druhé, jak již bylo uvedeno ve 409. bodě odůvodnění, tyto strany patrně vyvodily své závěry na základě jiných souborů údajů a informací, než jsou ty, které byly zjištěny při šetření a jsou uvedeny výše. Tyto závěry jsou tudíž věcně chybné. Analýza, kterou strany provedly, navíc nebyla důsledná, neboť při ní byly použity dva různé soubory údajů pro makroukazatele a mikroukazatele.
(430)
Dále bylo uváděno, že zvýšení ziskovosti je třeba chápat také jako důsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví včetně snížení výroby, počtu zaměstanců a nárůstu produktivity. V tomto případě nelze posledně zmiňované činitele považovat za jediné ukazatele újmy, nýbrž je třeba posuzovat všechny ukazatele újmy dohromady.
(431)
V čl. 8 odst. 2 základního nařízení se uvádějí hospodářské činitele a ukazatele, které mají být posouzeny při zkoumání účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie. Zmíněné ustanovení výslovně uvádí, že výčet činitelů není vyčerpávající a žádné z těchto kritérií není nezbytně rozhodující. Proto ačkoli činitele musí být posouzeny jednotlivě, závěry by se měly vyvodit na základě analýzy všech činitelů.
(432)
Strany se rovněž vyjádřily k možné hrozbě další podstatné újmy v souvislosti s obrovským budováním kapacit, ke kterému dochází u čínských výrobců za podpory státní politiky a subvencí. Oblastí působnosti šetření byla existence podstatné újmy, a nikoli hrozba další podstatné újmy. Uvedené připomínky proto nemohly ovlivnit zjištění a nemohly být vzaty v úvahu.
(433)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
7. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
7.1. ÚVOD
(434)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena subvencovaným dovozem z dotčené země. Dále byly zkoumány kromě subvencovaného dovozu i další známé činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby se zajistilo, že jakákoli újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připisována subvencovanému dovozu.
7.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(435)
Je třeba poznamenat, že trh Unie s bezdřevým natíraným papírem se vyznačuje vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek. Bezdřevý natíraný papír je navíc výrobkem komoditního typu a neumožňuje významné cenové rozdíly mezi různými zdroji. Velká část výrobků se prodává prostřednictvím obchodníků, kteří nutí výrobní odvětví Unie udržovat ceny v souladu s levným subvencovaným dovozem. Proto mají ceny dováženého bezdřevého natíraného papíru, z něhož 35 % pocházelo během období šetření z ČLR, obecně významný vliv na úroveň cen na trhu Unie.
(436)
Šetření ukázalo, že objem subvencovaného dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl (+183 %). Subvencovaný dovoz z ČLR se od roku 2006 do roku 2007 nejprve zdvojnásobil, zatímco ceny byly v roce 2007 o 2 % nižší než v předchozím roce. V roce 2008 zůstal dovoz z ČLR stabilní, zatímco průměrné ceny klesly o další 1 %. Objem čínského dovozu (+71 %) a jeho podíl na trhu (+120 %) v období šetření opět dramaticky vzrostly, přičemž ceny se snížily (-5 %) a byly nižší než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, čímž vyvíjely tlak na ceny na trhu Unie a bránily výrobcům v Unii ve zvýšení jejich cen na ziskovou úroveň.
(437)
Je nutno připomenout, že během posuzovaného období spotřeba v Unii klesla zhruba o 14 %. Výrobní odvětví Unie čelilo značnému poklesu objemu prodeje (o 19 %). Tento pokles prodeje však byl mnohem výraznější než pokles poptávky a vedl ke snížení podílu na trhu o 5 procentních bodů. Čínský dovoz zároveň zvýšil svůj podíl na trhu přibližně o 3 procentní body. To ukazuje, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl z velké části převzat subvencovaným dovozem z ČLR.
(438)
Má se tudíž za to, že pokračující tlak vyvíjený na trhu Unie levným subvencovaným dovozem z ČLR výrobnímu odvětví Unie neumožnil přizpůsobit své prodejní ceny zvýšeným nákladům na suroviny, zvláště v roce 2008, kdy ceny buničiny dosáhly nejvyšších hodnot. To vedlo ke ztrátě podílu na trhu a snížení ziskovosti výrobního odvětví Unie. Několik zúčastněných stran argumentovalo během šetření a po poskytnutí informací tím, že dovoz z ČLR nemá významný dopad, pokud jde o objem a ceny. Tvrdily, že dovoz z ČLR nerostl v průběhu let výrazně, nýbrž postupně, a jeho dopad byl tedy poměrně omezený a neměl by být pro účely určení újmy nadhodnocován.
(439)
Tyto strany dále tvrdily, že čínské ceny, přestože byly pod úrovní cen v Unii, neměly žádný dopad na relativně stabilní ceny výrobního odvětví Unie. Jeden vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, podle nějž způsobily čínské ceny stlačování cen. Uvedl, že v roce 2009, kdy čínské ceny dále klesly, nejenže zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nárůst, ale dokonce tomuto odvětví umožnily dosáhnout zisku.
(440)
Vývoj čínského dovozu je podrobně analyzován ve 380. bodě odůvodnění a závěrem je, že nárůst objemu nelze považovat za nevýznamý.
(441)
Pokud jde o ceny, představují ceny čínského dovozu cenové podbízení vůči cenám reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, což je na trhu s transparentními cenami považováno za značně vysoké procento. Jak je zaznamenáno ve 412. bodě odůvodnění, byly ceny reprezentativních výrobců v Unii v posuzovaném období skutečně stabilní, výjimečně pak vzrostly v roce 2007, kdy nedošlo k nárůstu čínského vývozu. V roce 2009 byli výrobci v Unii schopni udržet ceny na stabilní úrovni za cenu další ztráty podílu na trhu a poklesu ziskovosti v důsledku kombinace těchto stabilních cen a nižších nákladů na suroviny.
(442)
Jeden čínský vyvážející výrobce tvrdil, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny výrobního odvětví Unie, neboť tyto ceny nejsou srovnatelné s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, jelikož při určování cenového podbízení a cenové úrovně nepůsobící újmu bylo porovnáno pouze 10 % prodeje uskutečněného reprezentativními výrobci v Unii. Poznamenává se, že při tomto stanovení se vychází z plně porovnatelných výrobků, jejichž všechny vlastnosti si přímo odpovídají, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný výrobci v Číně a v Unii jsou však obecně srovnatelnými výrobky, jak se konstatuje v 50. bodě odůvodnění, a proto si na trhu Unie přímo konkurují.
(443)
Dále se se tvrdilo, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem charakteristickým vysokou mírou transparentnosti, není správné, neboť výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo konečným uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávají reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodních zástupců, přímo či nepřímo (takzvaný indentní prodej, kdy jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodní zástupci skutečně hrají při dodávkách výrobků a zajišťování cenové transparentnosti na trhu klíčovou roli.
(444)
S ohledem na trend v dovozu z ČLR, jenž nelze hodnotit jako nevýznamný, však bylo zjištěno, že výrazný nárůst levného subvencovaného dovozu z ČLR měl značný nepříznivý dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
7.3. VLIV DALŠÍCH ČINITELŮ
7.3.1. VÝVOJ SPOTŘEBY NA TRHU UNIE A HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(445)
Jak je uvedeno v 378. bodě odůvodnění, spotřeba bezdřevého natíraného papíru v Unii se v roce 2007 nejprve zvýšila, načež v roce 2008 a v období šetření klesla. Během posuzovaného období výrobní odvětví Unie přišlo o část svého podílu na trhu. Jeden ze spolupracujících vývozců v ČLR a čínská vláda tvrdili, že snížení objemu prodeje u výrobního odvětví Unie, jeho podílu na trhu a objemu výroby bylo způsobeno poklesem spotřeby, který byl důsledkem hospodářské krize a rozšíření elektronických médií, a nemělo by být připisováno dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení citovala čínská vláda Manifest konkurenceschopnosti a zaměstnanosti (Manifesto for Competitiveness and Employment) (dále jen „manifest“), který vydal papírenský a celulózový průmysl v červnu 2009.
(446)
Přestože nelze přehlížet, že tento nepříznivý vývoj spotřeby Unie mezi rokem 2007 a obdobím šetření, ať už byly jeho příčiny jakékoli, měl nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem prodeje a výrobu, stojí rovněž za zmínku, že se čínským vývozcům v téže době a zejména od roku 2008 do roku 2009 podařilo zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu prostřednictvím cenového tlaku, jejž subvencovaný dovoz na trhu způsoboval.
(447)
Manifest, na nějž se čínská vláda odvolala, se týká celého odvětví papírenského a celulózového průmyslu a slouží obecnému politickému účelu. Na základě údajů v tomto dokumentu nebylo možno učinit žádné oddělené závěry o výrobě ani prodeji dotčeného výrobku. Nelze tedy vyvodit, platí-li teze a konstatování v manifestu bezezbytku na dotčený výrobek. Jelikož navíc šetření neprokázalo, že by mezi finanční krizí a podstatnou újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, existovala významná souvislost, musel být tento argument odmítnut.
(448)
S ohledem na výše uvedené se má za to, že zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie bylo způsobeno především výrazným nárůstem subvencovaného dovozu z ČLR a cenovým podbízením uplatňovaným čínskými vývozci, a nikoli klesající spotřebou. Přestože pokles poptávky k újmě přispěl, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi utrpěnou podstatnou újmou a zvýšením subvencovaného dovozu.
7.3.2. CENY SUROVINY
(449)
Průměrné výrobní náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii se mírně zvýšily (o 2 %) mezi lety 2006 a 2008 a klesly o 5 % v období šetření. Šetření ukázalo, že náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii na výrobu bezdřevého natíraného papíru obecně sledovaly stejný trend jako vývoj cen buničiny, jedné z hlavních surovin při výrobě papíru. Průměrná cena buničiny se mezi roky 2006 a 2008 zvýšila o 8 % a poté od konce roku 2008 do posledního měsíce období šetření prudce klesala. Cena buničiny byla v roce 2009 průměrně o 19 % nižší než v předchozím roce.
(450)
Při neexistenci subvencování působícího újmu výrobnímu odvětví Unie by bylo možno očekávat pravidelné úpravy cen tak, aby odrážely vývoj jednotlivých složek výrobních nákladů. Až do roku 2008 k tomu však nedocházelo. Výrobci v Unii byli ve skutečnosti nuceni udržovat nízké prodejní ceny, i když ceny buničiny v roce 2008 rostly, aby mohli konkurovat levnému subvencovanému dovozu z ČLR, což v té době vedlo k značnému poklesu jejich ziskovosti. V období šetření se situace zlepšila v důsledku abnormálního poklesu cen buničiny, zatímco ceny bezdřevého natíraného papíru se podařilo ve stejné době udržet na stabilní úrovni. Avšak i v tomto výjimečném období stále velmi nízké úrovně zisku nedovolily čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zotavit se z dopadů pokračujících subvenčních praktik. Navzdory snížení nákladů na surovinu se skutečně ještě nepodařilo zvýšit cenové hladiny natolik, aby bylo dosaženo solidních ziskových rozpětí nezbytných pro toto kapitálově náročné výrobní odvětví.
(451)
Vyslovuje se tudíž závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR, který byl levnější než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii, stlačil ceny na trhu Unie a zabránil těmto čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zvýšit prodejní ceny tak, aby pokryli své náklady nebo dosáhli přiměřené ziskovosti. Vzhledem k tomu, že ceny suroviny v období šetření výrazně klesaly, bylo zjištěno, že nemohly mít vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie během téže doby utrpělo.
7.3.3. VÝVOZNÍ VÝKONNOST REPREZENTATIVNÍCH UNIJNÍCH VÝROBCŮ
(452)
Vedle dovozu subvencovaných výrobků byla jakožto jeden ze známých činitelů, které se mohly spolupodílet na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, posuzována rovněž vývozní výkonnost, aby se prokázalo, že subvencovanému dovozu není přičítána možná újma způsobená těmito ostatními faktory. Tato analýza ukázala, že během posuzovaného období vývoz čtyř reprezentativních výrobců v Unii určený subjektům, které nejsou ve spojení, představoval důležitou část jejich prodeje (kolem 26 %). Přestože objem vývozu v posuzovaném období rovněž klesl o 16 %, byla ztráta objemu vývozu méně výrazná než ztráta objemu prodeje na trhu Unie (19 %). Proto se dospělo k závěru, že snížením objemu vývozu nelze vysvětlit úroveň újmy, kterou čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli. Vzhledem k tomu, že vývoz hraje důležitou úlohu při udržování vysoké úrovně využití kapacity, aby se pokryly vysoké fixní náklady na investice do strojního zařízení, bylo zjištěno, že ačkoliv se vývozní výkonnost zhoršovala, měl vývoz celkově kladný vliv. V souladu s tím se má za to, že i když snížení vývozní aktivity mohlo přispět k celkovému zhoršení situace výrobního odvětví Unie, tato aktivita přeci jen zmírnila ztráty utrpěné na trhu Unie, a tudíž není taková, aby narušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(453)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že výrobní odvětví Unie utrpělo výrazný pokles vývozu v důsledku silného kurzu eura vůči americkému dolaru a že újma způsobená tímto činitelem by neměla být přičítána dovozu z ČLR. Jak je uvedeno výše, zhoršení vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie, ať už jsou jeho příčiny jakékoli, není hlavním důvodem újmy, kterou výrobci utrpěli, a nenarušuje tudíž příčinnou souvislost uvedenou ve 444. bodě odůvodnění.
7.3.4. DOVOZ Z DALŠÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(454)
Vývoj objemu a cen dovozu z jiných třetích zemí od roku 2006 do období šetření byl následující:
Tabulka 9
Dovoz ze třetích zemí
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Švýcarsko
Dovoz (v tunách)
194 748
191 636
226 736
172 233
Index
100
98
116
88
Podíl na trhu
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Index
100
95
115
103
Cena (v EUR/t)
787
782
758
793
Index
100
99
97
105
Indonésie
Dovoz (v tunách)
19 834
30 714
27 178
49 877
Index
100
155
137
251
Podíl na trhu
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Index
100
149
135
292
Cena (v EUR/t)
855
818
845
681
Index
100
96
99
80
Jižní Korea
Dovoz (v tunách)
45 154
65 251
46 498
46 068
Index
100
145
103
102
Podíl na trhu
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Index
100
139
102
118
Cena (v EUR/t)
562
669
664
618
Index
100
119
118
110
Všechny ostatní země
Dovoz (v tunách)
58 623
70 984
62 844
100 711
Index
100
121
107
172
Podíl na trhu
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Index
100
117
106
199
Cena (EUR/tuna)
962
860
914
824
Index
100
89
95
86
Zdroj: Eurostat.
(455)
K hlavním ostatním třetím zemím vyvážejícím bezdřevý natíraný papír na trh Unie patří především Švýcarsko, Indonésie a Jižní Korea. Z vývoje objemů dovozu je patrné, že zvýšení dovozu z ČLR bylo výraznější než z jakékoli jiné z ostatních třetích zemí. Co se týče dovozu ze Švýcarska, ten byl prodáván vždy za podstatně vyšší ceny než výrobky dovážené z ČLR. Podíl švýcarských výrobků na trhu zůstal poměrně stabilní s výjimkou roku 2008, kdy se přechodně zvýšil na více než 4 %, načež v období šetření opět klesl přibližně na úroveň roku 2006. Bezdřevý natíraný papír dovážený ze Švýcarska byl tvořen především výrobou jedné společnosti vlastněné jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii a vyšší jednotkové ceny mohly být spojeny s různými druhy sortimentní skladby a prodejní struktury. Pokud jde o dovoz z Indonésie, ten se do Unie uskutečňoval také za vyšší ceny než v případě čínských výrobků, s výjimkou období šetření, kdy ceny klesly, velmi pravděpodobně z velké části v důsledku poklesu cen buničiny. Výsledný nárůst dovozu, který však během období šetření zůstal v objemovém vyjádření na nízké úrovni, vedl k podílu na trhu, který v té době také zůstal na nízké úrovni. Dovoz z Jižní Koreje přicházel do Unie v malých množstvích během celého posuzovaného období a podíl na trhu zůstal neměnný. I když byly korejské dovozní ceny srovnatelné s dovozními cenami z ČLR, korejské ceny nevykazovaly trvale klesající tendenci, jak tomu bylo u čínského dovozu po celé posuzované období. Dovoz ze všech dalších zemí měl podstatně vyšší ceny než dovoz z ČLR a objemy dovozu byly nízké.
(456)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že dovoz z těchto třetích zemí nepřispěl k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
7.3.5. STRUKTURÁLNÍ PŘEBYTEK KAPACITY
(457)
Jeden spolupracující vývozce v ČLR tvrdil, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena jeho nadměrnou kapacitou. Snížení kapacity a konsolidace výrobního odvětví Unie proto nebyly důsledkem čínského dovozu, nýbrž je třeba považovat je za opatření proti nadměrné kapacitě. Šetření však ukázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo ztráty v posuzovaném období, a to zejména v roce 2008, navzdory restrukturalizaci výrobců, protože, jak je uvedeno ve 435. až 444. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie stále nedokázalo zvýšit své ceny na úroveň přesahující jeho náklady. Tato situace byla způsobena hlavně cenovým tlakem subvencovaného dovozu, který probíhal za ceny nižší, než byly ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(458)
Rovněž bylo namítnuto, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo završeno v roce 2009 fúzí dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Snahy o restrukturalizaci probíhaly od roku 2000 až do začátku období šetření. Pozitivní výsledek uvedené fúze by se byl musel projevit ve zlepšení využití kapacity a alespoň vyrovnaném objemu prodeje, oba tyto činitele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Unie v období šetření bylo primárně a přímo způsobeno výjimečným jednorázovým poklesem cen buničiny. Tato námitka proto musela být odmítnuta.
7.4. ZÁVĚR O PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(459)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného subvencovaného dovozu pocházejícího z ČLR i jeho podíl na trhu. Kromě toho bylo zjištěno, že tento dovoz probíhal za subvencované ceny, které byly nižší než ceny, jež si na trhu Unie za podobné druhy výrobků účtovalo výrobní odvětví Unie.
(460)
Uvedené zvýšení objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu se časově shodovalo s celkovým snížením poptávky na trhu Unie mezi rokem 2006 a obdobím šetření a také s nepříznivým vývojem podílu výrobců v Unii na trhu v téže době. Ve stejné době byl zaznamenán nepříznivý vývoj hlavních ukazatelů hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie, jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění.
(461)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(462)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu působícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
8. ZÁJEM UNIE
8.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(463)
V souladu s článkem 31 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Za tímto účelem a v souladu s čl. 31 odst. 1 základního nařízení byl na základě všech předložených důkazů zvážen pravděpodobný dopad možných opatření na výrobce v Unii, dovozce, obchodníky, distributory a uživatele dotčeného výrobku a rovněž pravděpodobné následky nepřijetí opatření.
8.2. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(464)
Výrobní odvětví Unie jako celek tvoří čtrnáct známých výrobců, kteří podle odhadu sdružení CEPIFINE představují zhruba 98 % výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou dotčeného výrobku přímo zaměstnávají více než 11 000 lidí.
(465)
Dva ze známých výrobců se postavili proti zahájení šetření, avšak neposkytli žádné další informace a nespolupracovali při šetření. Na základě dostupných informací, a zejména na základě údajů poskytnutých sdružením CEPIFINE, jež ukázaly zhoršení situace výrobního odvětví Unie, však lze důvodně předpokládat, že tyto dvě společnosti byly subvencovaným dovozem rovněž nepříznivě ovlivněny. Skutečnost, že tyto dvě společnosti při šetření nespolupracovaly, tedy nebyla považována za známku toho, že by se jejich situace lišila od situace ostatních výrobců v Unii.
(466)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že většina ukazatelů újmy během posuzovaného období vykazovala zápornou tendenci. Vážné dopady se projevily zejména u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, a to navzdory mírnému zlepšení v období šetření. Pokud by nebyla přijata opatření, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se s velkou pravděpodobností dále zhoršovala.
(467)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel budou na trhu Unie znovu nastoleny účinné a rovné obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní upravit ceny bezdřevého natíraného papíru tak, aby odrážely jednotlivé nákladové složky. Lze očekávat, že by výrobní odvětví Unie mohlo díky uloženým opatřením získat zpět přinejmenším část podílu na trhu, o který během posuzovaného období přišlo, což by mělo další příznivý dopad na jeho hospodářskou situaci a ziskovost.
(468)
Byl tudíž vyvozen závěr, že by uložení konečných vyrovnávacích opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
8.3. DOVOZCI A OBCHODNÍCI
(469)
Dotazníky byly zaslány čtrnácti známým dovozcům a obchodníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení a byli uvedeni v podnětu. V průběhu šetření se přihlásilo několik dalších obchodníků (ve výrobním odvětví nazývaných též „kupci“). Nakonec spolupracovalo v rámci šetření třináct společností, i když někteří z těchto respondentů poskytli pouze částečné informace. Bylo zjištěno, že dovozci působí na trhu také jako obchodníci, a proto jsou všechny tyto zúčastněné strany nadále označovány jen jako „obchodníci“.
(470)
Šetření ukázalo, že všichni obchodníci nakupovali bezdřevý natíraný papír z více zdrojů a hlavně od výrobců v Unii. Dva obchodníci vůbec nenakupovali bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR nebo jej nakupovali jen příležitostně. Deset společností, které poskytly kvantitativní informace o svých nákupech dotčeného výrobku, představovalo dohromady 47 % celkového dovozu z ČLR. Dovoz, včetně dovozu z ČLR, představoval pouze omezenou část jejich celkového podnikání a jakýkoli nepříznivý dopad navrhovaných opatření bude tudíž pravděpodobně zanedbatelný. Všichni obchodníci uvedli, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii má velmi podobnou kvalitu jako bezdřevý natíraný papír vyráběný v ČLR a navzájem jsou tyto výrobky zaměnitelné. Šetření kromě toho potvrdilo, že existuje velké množství jiných dovozních zdrojů a obchodníci se mohou přeorientovat na tyto jiné zdroje dodávek, přinejmenším v dlouhodobém výhledu.
(471)
Dva dovážející obchodníci spoléhali při svých nákupech bezdřevého natíraného papíru hlavně na čínské zdroje. Obě tyto společnosti uvedly, že budou obtížně nakupovat výrobky od výrobců v Unii, protože existují tradiční prodejní kanály v důsledku minimálních objednacích množství požadovaných výrobci a distribuční smlouvy, jež se musí dodržovat. To však přímo neovlivnilo dostupnost bezdřevého natíraného papíru od výrobců v Unii, jelikož ti měli k dispozici dostatečnou volnou kapacitu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(472)
Pokud jde o možnost přenést případné zvýšení nákladů na své zákazníky, všichni spolupracující obchodníci se odvolávali na značnou transparentnost cen na trhu Unie a uváděli, že by mohli zvýšit své prodejní ceny pro konečné zákazníky pouze v případě, že by se cenová úroveň v Unii obecně zvýšila. Na tomto základě a vzhledem k tomu, že zamýšlený účinek vyrovnávacích cel spočívá mimo jiné ve zvýšení hladiny cen v Unii tak, aby pokrývaly náklady, se předpokládá, že dovozci by proto dokázali případné zvýšení cen způsobené vyrovnávacím clem přenést alespoň zčásti na své zákazníky. Je třeba také poznamenat, že jak je uvedeno výše, bylo zjištěno, že čínský dovoz tvoří jen velmi malou část celkového podnikání obchodníků, a proto by byl účinek vyrovnávacího cla obecně zanedbatelný. A konečně, má se také za to, že dovozci dosahují vyšší ziskovosti ze svého dalšího prodeje bezdřevého natíraného papíru nakupovaného od výrobců v ČLR, a proto by také byli schopni spokojit se s menším ziskem v důsledku toho, že by sami absorbovali alespoň částečné zvýšení nákladů.
(473)
Uložení konečných opatření by tudíž nemělo mít na dovozce a obchodníky celkově významný nepříznivý dopad.
8.4. UŽIVATELÉ
(474)
Dotazníky byly zaslány osmi známým uživatelům v Unii, kteří byli uvedeni v podnětu. Během šetření se přihlásilo několik dalších uživatelů. Dotazník úplně nebo částečně zodpovědělo celkem pět společností. Tyto společnosti sídlí po celé Unii a představují tiskařské a vydavatelské odvětví. Jelikož bylo zjištěno, že tržní podmínky a struktura nákladů jsou jiné u tiskáren než u vydavatelů, byl dopad opatření analyzován pro každou skupinu odděleně.
8.4.1. TISKÁRNY
(475)
Základní informace poskytla pouze jedna tiskárna. Podle informací, které tato tiskárna poskytla, je podíl bezdřevého natíraného papíru ve vztahu k celkovým nákladům na výrobu tiskovin poměrně vysoký. Z šetření vyplynulo, že tiskárny nakupují bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, přičemž bylo potvrzeno, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii a v ČLR má obdobnou jakost a že mezi obchodníky existuje silná cenová soutěž.
(476)
Tato tiskárna uvedla, že případné zvýšení cen bude mít významný nepříznivý vliv na její ziskovost. Bylo namítnuto, že tiskařský průmysl je již pod tlakem v důsledku strukturálního přebytku kapacity a případné zvýšení nákupních cen bezdřevého natíraného papíru by na tiskárny kladlo další tlak. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že vzhledem k malému množství čínského bezdřevého natíraného papíru používaného tiskárnami (které stále ještě většinu potřebného bezdřevého natíraného papíru nakupují od výrobců v Unii) se přímý dopad případného cla považuje za zanedbatelný. Pokud jde o obecné zvýšení cen na trhu Unie, mělo se za to, že tento nárůst cen by měl dopad na všechny hospodářské subjekty, a jeho účinek by proto byl neutrální.
8.4.2. VYDAVATELÉ
(477)
Pokud jde o vydavatelské odvětví, byly od společností obdrženy čtyři odpovědi na dotazník. Pouze jedna společnost nakupovala během období šetření menší množství bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR. Dvě z těchto společností poskytly kvantitativní údaje o své spotřebě bezdřevého natíraného papíru.
(478)
Celkově bylo zjištěno, že výrobky, ve kterých se využívá bezdřevý natíraný papír, představovaly průměrně 16 % celkového obratu těchto společností a že průměrný zisk dosažený v tomto oboru podnikání činil kolem 12 %. Dále bylo zjištěno, že těchto šest společností nakupovalo bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, zatímco jen jedna z nich využívala bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR. Další společnost začala nakupovat čínské výrobky teprve po uplynutí období šetření. Není tudíž pravděpodobné, že by uložení vyrovnávacích opatření na dovoz z ČLR mohlo mít vážný celkový dopad na vydavatelské odvětví, a to zejména vzhledem k nízkým objemům bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR, jež se v tomto odvětví používají. Kromě toho bylo zjištěno, že jsou tyto společnosti ziskové a mohly by přenést zvýšení cen na konečného zákazníka snadněji, protože je běžnější používání papíru určeného zákazníkem, kdy se používá při výrobě papír zakoupený samotným zákazníkem. A konečně, vydavatelé mají větší kupní sílu z důvodu úspor z rozsahu.
(479)
Podání předložila dvě sdružení tiskařského a vydavatelského průmyslu. Jedno se postavilo proti uložení cel, přičemž namítalo, že případné zvýšení cen by vedlo k vyšším nákladům a tím ke ztrátě konkurenceschopnosti a pracovních míst v navazujících odvětvích. Druhé zůstalo neutrální, avšak uvedlo, že by opatření mohla mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, neboť by tiskařský průmysl mohl vlivem zvýšení cen přemístit výrobu jinam, čímž by zase vzrostl dovoz navazujících tiskařských výrobků.
(480)
Šetření ukázalo, že v rámci papírových výrobků existuje několik segmentů, co se týče očekávaného růstu, a že segment vysoce kvalitního tiskového papíru, ve kterém se bezdřevý natíraný papír především používá, stále ještě roste. Pokud jde o tvrzení, že by se ztráty přenesly na navazující trh, je toto tvrzení neurčité a nebylo podloženo žádnými informacemi nebo důkazy.
(481)
Po poskytnutí zjištění byl znovu vznesen argument o možném dopadu na navazující odvětví, který se opíral o skutečnost, že dovoz tiskařských výrobků z Číny v posledních letech rychle rostl a evidentně získal v rámci evropské spotřeby tiskařských výrobků značný podíl na trhu.
(482)
Jak bylo vysvětleno výše, byla spolupráce tiskáren omezená a na základě omezených kvantitativních informací, které byly získány, bylo zjištěno, že vzhledem k míře ziskovosti a podílu nákladů na bezdřevý natíraný papír na celkových nákladech může mít zvýšení cen na tiskárny skutečně citelný dopad. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír přímo nenakupovala nebo nakupovala pouze ve velmi malém množství a množství čínského papíru používaného v tiskárnách je obecně nízké, a proto by byl přímý účinek cla zanedbatelný. Většina tiskáren také uvedla, že jelikož potřebují, aby dodací lhůty byly krátké, bude podíl přímých dodávek ze třetích zemí i nadále omezený.
(483)
Co se týče tvrzení o navazujících tiskařských výrobcích z Číny, je třeba poznamenat, že statistiky dovozu tiskařských výrobků pokrývají širokou škálu výrobků, které zahrnují i tiskařské výrobky, jež nejsou tištěny na bezdřevém natíraném papíře. Na základě dostupných informací nebylo možné posoudit, jak velká část výrobků dovážených z Číny je tištěna na dotčeném výrobku a co je tištěno na jiných typech papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z Číny představují speciální omezené kategorie knih, dětské knihy, kalendáře, balicí papír a pohlednice. U výrobků, u nichž je požadována aktuálnost, jako jsou časopisy vycházející každý týden či měsíc či jiné zpravodajské tiskoviny, je méně praktické, aby byly dováženy z Číny vzhledem k době nutné pro dovoz. Zatímco tisk některých tištěných výrobků je možné relokovat, existují výrobky, u nichž jsou blízkost a služby klíčové, a proto by na ně zahraniční konkurence neměla žádný vliv. Navíc i když je papír důležitou položkou nákladů v tiskařském průmyslu, jedná se rovněž o odvětví náročné na pracovní sílu, a náklady na práci proto mohou být důležitější motivací pro relokaci. Celkově však nelze vyloučit, že se zvýší dovoz výrobků tištěných na bezdřevém natíraném papíře, ale není možné nijak spolehlivě odhadnout, o jaké zvýšení by se mohlo jednat a do jaké míry by ovlivnilo konkurenceschopnost výrobců tiskovin, a jaký přímý dopad by tedy mohl nárůst cen mít na navazující tiskařské odvětví v Unii.
(484)
Z předložených informací je rovněž známo, že se tiskařský průmysl potýká se strukturálním přebytkem kapacity, což vede k neustálé restrukturalizaci odvětví. Jedním z hlavních motivů restrukturalizace byla i konsolidace výrobců papíru v rámci hodnotového řetězce. Jakékoli obtíže tiskařského průmyslu se zvyšováním cen se považují převážně za důsledek strukturálního přebytku kapacit přímo v tomto odvětví.
8.4.3. ZÁVĚR O UŽIVATELÍCH
(485)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem se zdá, že dopad na uživatele v uvedených dvou odlišných odvětvích bude celkově omezený, i když na některé uživatele budou mít opatření uložená na dovoz z ČLR dopad pravděpodobně nepříznivý. Šetření kromě toho neodhalilo žádný významný dopad na uživatele, kteří nakupovali papír hlavně z jiných zdrojů než z ČLR. Většina uživatelů naopak uvedla, že jelikož pracují s krátkými dodacími lhůtami, je podíl dodávek z třetích zemí omezený. V neposlední řadě jsou obtíže tiskařského průmyslu při navyšování cen pokládány spíše za důsledek strukturálního přebytku kapacity, s nímž se tento průmysl potýká.
(486)
Uživatelé dále tvrdili, že by opatření mohla způsobit na trhu nedostatek na straně nabídky a delší dodací lhůty pro uživatele.
(487)
Zúčastněné strany, podle nichž by mohlo k případnému nedostatku na straně nabídky dojít, tento nedostatek nekvantifikovaly ani neodhadly. Uvedená tvrzení nejsou podle všeho doložena mírou využití kapacity na straně výrobců v Unii, jež v období šetření dosahovala 83 %, což znamenalo kapacitu asi jeden milion tun, která zůstala nevyužita. Nedostatek na straně nabídky je proto nepravděpodobný.
(488)
Proto byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací je nanejvýš pravděpodobné, že účinek vyrovnávacích opatření uložených na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR nebude mít podstatný nepříznivý dopad na uživatele dotčeného výrobku.
8.5. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE ZÁJMU UNIE
(489)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
9. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
9.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(490)
Vzhledem k přijatým závěrům o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie by měla být uložena antisubvenční opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobcům v Unii způsobené subvencovaným dovozem.
(491)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpěli výrobci v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(492)
Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by mohlo výrobní odvětví tohoto druhu přiměřeně dosáhnout v běžných podmínkách hospodářské soutěže, tzn. bez subvencovaného dovozu, z prodeje obdobného výrobku v Unii.
(493)
Žadatel požádal, aby byla cílová výše zisku stanovena nejméně na 10 %, přičemž ve svých argumentech vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své klasifikační metodice používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti dosahované jedním výrobcem působícím v jiném odvětví výroby papíru, které není dotčeno čínským dovozem.
(494)
Cílová výše zisku uvedená v podnětu a následné žádosti žadatele byla přezkoumána na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Bylo zjištěno, že by cílová výše zisku měla odrážet vysoké nároky na počáteční investice a riziko, jež jsou tomuto výrobnímu odvětví náročnému na kapitál vlastní, za situace, kdy by nedocházelo k dumpingovému či subvencovanému dovozu. Rovněž byly zohledněny náklady na investice do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že ziskové rozpětí 8 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, jehož by mohli výrobci v Unii pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistovalo subvencování působící újmu.
(495)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobcům v Unii. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí ve výši 8 % k výrobním nákladům.
(496)
Vývozní prodej jedné ze společností ze skupiny jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl vyloučen na základě důvodů vysvětlených v 382. bodě odůvodnění.
(497)
Nutné zvýšení cen pak bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozních cen jednotlivých druhů výrobků u vyvážejících výrobců v ČLR a újmu nepůsobící ceny příslušných druhů výrobků prodávaných během období šetření výrobci v Unii na trhu Unie. Rozdíl zjištěný tímto porovnáním byl poté vyjádřen jako procentní podíl průměrné dovozní hodnoty CIF porovnávaných druhů výrobků.
9.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(498)
Na základě výše uvedených závěrů o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmech Unie a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení se má za to, že na dovoz předmětného výrobku pocházejícího z ČLR by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na úrovni nižší z hodnot odpovídajících subvenčnímu rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(499)
Rozpětí pro odstranění újmy, subvenční rozpětí a navrhované sazby konečného vyrovnávacího cla pro ČLR, vyjádřená jako cena CIF na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Vyvážející výrobce
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Pokud jde o souběžné antidumpingové šetření, nesmí být podle čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce základního nařízení a podle čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (27) na jeden výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Pokud jde o subvenční programy, byla vývozní subvence, jak je uvedeno ve 235. až 245. bodě odůvodnění, poskytnuta pouze v případě jednoho programu. Příslušné dumpingové rozpětí daného spolupracujícího vyvážejícího výrobce bude v souběžném antidumpingovém šetření náležitě upraveno. Co se týče dalších subvenčních programů, vzhledem k použití pravidla nižšího cla v paralelním antidumpingovém šetření a k výši subvencí zjištěné v tomto šetření, nebylo považováno za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, jsou-li na stejný dovážený výrobek uvalena antidumpingová i antisubvenční cla.
(501)
Individuální sazby vyrovnávacího cla stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(502)
S veškerými žádostmi o použití těchto sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se neprodleně obrátit na Komisi (28) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Nařízení bude poté podle potřeby odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností požívajících výhod individuálních celních sazeb aktualizován.
(503)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
10. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(504)
Zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly podat v návaznosti na poskytnutí těchto informací stanovisko. K vyjádřením stran bylo řádně přihlédnuto a zjištění byla v případě potřeby náležitým způsobem upravena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KNex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódů TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné vyrovnávací clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné vyrovnávací clo se rovněž nevztahuje na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Sazba vyrovnávacího cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
B013
Všechny ostatní společnosti
12 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.