KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 807/2010
af 14. september 2010
om gennemførelsesbestemmelser for levering af levnedsmidler fra interventionslagre til de socialt dårligst stillede personer i Unionen
(kodifikation)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1237/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 43, litra g) og h), sammenholdt med artikel 4,
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EØF) nr. 3149/92 af 29. oktober 1992 om gennemførelsesbestemmelser for levering af levnedsmidler fra interventionslagre til de socialt dårligst stillede personer i Fællesskabet (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Forordningen bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
Proceduren og betingelserne for udarbejdelse af den årsplan for uddeling af produkter fra interventionslagre, som Kommissionen udarbejder på grundlag af medlemsstaternes oplysninger, bør være enkle, og tidsplanen bør være tilpasset behovet for uddeling til de socialt dårligst stillede og nødvendigheden af finansiel forvaltning af de offentlige interventionslagre.
(3)
For at sikre en mere ensartet gennemførelse af denne foranstaltning i de medlemsstater, der deltager i den, er det hensigtsmæssigt at præcisere, hvem der er »støttemodtagere« eller »endelige modtagere«. For at lette forvaltningen af og kontrollen med gennemførelsen af årsplanen bør det fastsættes, at de velgørende organisationer, som de nationale myndigheder udpeger, kan anses for endelige modtagere, når de står for den faktiske uddeling, under visse former, af levnedsmidlerne på lokalt plan, hvor de socialt dårligst stillede personer bor.
(4)
Landbrugsprodukter og levnedsmidler leveres generelt til de socialt dårligst stillede personer i Unionen i form af produkter, der er emballeret eller forarbejdet på basis af udlagrede produkter fra Unionens interventionslagre. Målet kan dog også nås ved levering af landbrugsprodukter og levnedsmidler, der tilhører samme kategori produkter, og som tilvejebringes på EU-markedet. I så tilfælde betales leveringen med produkter, der udtages fra interventionslagrene.
(5)
Ved midlertidig mangel på visse basisprodukter i interventionslagrene ved årsplanens vedtagelse eller under dens gennemførelse er det i medfør af artikel 27 i forordning (EF) nr. 1234/2007, muligt at tilvejebringe de pågældende produkter på EU- markedet på betingelser, der ikke strider mod princippet for levering fra interventionslagre. Der bør fastsættes nærmere regler for denne tilvejebringelse.
(6)
For at overholde princippet om, at de produkter, der skal leveres til de socialt dårligst stillede personer, fortrinsvis skal tilvejebringes fra interventionslagre, bør det sikres, at der ved årsplanens vedtagelse er en optimal fordeling af de offentlige lagre mellem de medlemsstater, der deltager i ordningen, og foretages en samordning af de overførsler medlemsstaterne imellem, der bliver nødvendige som følge af mangelen på ønskede produkter i en eller flere medlemsstater. Der bør med henblik på anvendelsen af artikel 27 i forordning (EF) nr. 1234/2007 ligeledes fastsættes en minimumsmængde, under hvilken der af hensyn til en forsvarlig økonomisk forvaltning ikke bør foretages en overførsel medlemsstaterne imellem.
(7)
For at ordningen kan administreres på forsvarlig vis og EU's årsplan gennemføres, er det hensigtsmæssigt ved denne plans vedtagelse at fastslå, hvilke produkter der i tilfælde af midlertidig mangel berettiger til, at samme produkt eller et produkt i samme kategori tilvejebringes på markedet, og at fastsætte den bevilling, der stilles til rådighed for medlemsstaten til dette formål. For at disse målsætninger kan opfyldes, bør denne bevilling afhænge af dels de anmodninger, som medlemsstaterne har indgivet vedrørende årsplanen, dels de mængder af de ønskede produkter, der ikke er disponible på interventionslagrene, og dels de foregående regnskabsårs bevillinger og deres faktiske udnyttelse.
(8)
For at sikre, at der fortrinsvis anvendes produkter fra interventionslagrene, bør det endvidere fastsættes, at der skal være givet tilslag for leveringerne fra disse lagre, før der tilvejebringes produkter af samme kategori på EU-markedet.
(9)
Der bør skabes de bedst mulige betingelser for gennemførelsen af de forskellige former for leveringer og være pligt til at offentliggøre tilbudsindhentningen for at sikre lige adgang for alle forretningsdrivende i Unionen.
(10)
Det bør præciseres, at disse tilbud skal omfatte alle de forholdsregler, der er nødvendige for leveringernes gennemførelse, samt, for at det er muligt at afpasse betalingerne for leveringerne, efter, hvorvidt de fastsatte krav overholdes.
(11)
Inden for rammerne af årsplanen kan produkter, der udtages fra interventionslagrene, leveres i uforandret stand eller i forarbejdet form til fremstilling af levnedsmidler, eller de kan udtages som betaling for levering eller fremstilling af levnedsmidler, der er tilvejebragt på EU-markedet. Hvad angår sidstnævnte type levering, skal det præciseres, hvilke produkter der på interventionslagrene kan udtages som betaling for fremstilling af korn- og mejeriprodukter samt ris og risprodukter eller mejeriprodukter.
(12)
For bedst at imødekomme de velgørende organisationers ønsker og udvide rækken af leverede levnedsmidler bør det specificeres, at produkterne fra interventionslagre på visse betingelser kan inkorporeres i andre produkter til fremstilling af levnedsmidler.
(13)
Der bør fastsættes betingelser for betaling af de velgørende organisationers udgifter til transport af produkterne samt eventuelt deres administrationsudgifter inden for de disponible finansielle midler. Endvidere bør der fastsættes betingelser for bogføring af de udlagrede interventionsprodukters værdi som udgift for Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) samt betingelser for overførsel af lagre fra én medlemsstat til en anden.
(14)
Transportomkostningerne bør refunderes på grundlag af de reelle udgifter, der bestemmes efter indhentning af tilbud. Det bør dog specificeres, at refusionen af udgifterne til transport mellem de velgørende organisationers lagre og stedet for den endelige uddeling sker efter fremlæggelse af bilag.
(15)
For at sikre en bedre udnyttelse af de disponible midler bør det præciseres, at omkostningerne ved transport af produkterne under ingen omstændigheder må betales i form af naturalier.
(16)
De mest passende former for kontrol af gennemførelsen af årsplanen, især den kontrolsats, som myndighederne skal nå, bør præciseres. Årsrapporterne om gennemførelse af planen bør indeholde oplysninger, der gør det muligt at vurdere resultaterne af kontrollen og dermed af gennemførelsen af foranstaltningen.
(17)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. De medlemsstater, der ønsker at gennemføre aktionen vedrørende uddeling af levnedsmidler til de socialt dårligst stillede personer i Unionen som fastsat i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1234/2007, underretter hvert år Kommissionen herom senest den 1. februar i året for gennemførelsesperioden for den i artikel 2 i nærværende forordning omhandlede årsplan.
2. De berørte medlemsstater meddeler senest den 31. maj Kommissionen:
a)
de mængder af hver type produkt (udtrykt i tons), der er nødvendige til gennemførelsen af planen på deres område for det pågældende regnskabsår
b)
den form, i hvilken produkterne vil blive uddelt til modtagerne
c)
kriterierne for, hvem der er berettigede til at modtage de pågældende produkter
d)
i givet fald niveauet for de udgifter, som støttemodtagerne kan forpligtes til at bære i medfør af artikel 27, stk. 1, andet afsnit, litra b) i forordning (EF) nr. 1234/2007.
3. I denne forordning forstås ved »socialt dårligst stillede« fysiske personer, enkeltpersoner eller familier eller sammenslutninger af sådanne personer, hvis ringe sociale og finansielle situation er konstateret eller erkendt på grundlag af støttekriterier, som myndighederne vedtager, eller anslået ud fra støttekriterier, som anvendes af de velgørende organisationer og godkendt af myndighederne.
Artikel 2
1. Kommissionen vedtager hvert år inden den 1. oktober en årsplan for uddeling via de enkelte medlemsstater af levnedsmidler til de socialt dårligst stillede i det følgende benævnt »plan«. Ved fordelingen af ressourcerne mellem medlemsstaterne tager Kommissionen hensyn til de bedste skøn over antallet af dårligt stillede personer i de pågældende medlemsstater. Den tager ligeledes hensyn til erfaringerne med planens gennemførelse og de anvendte mængder i de foregående regnskabsår, navnlig på basis af den rapport, der omhandles i artikel 11.
2. Kommissionen rådspørger inden udarbejdelsen af planen de vigtigste organisationer, der er fortrolige med de socialt dårligst stillede personers problemer i Unionen.
3. Planen fastlægger bl.a.:
a)
for hver medlemsstat, som gennemfører aktionen:
i)
de finansielle midler, den højst får stillet til rådighed til at gennemføre sin del af planen
ii)
den mængde af hver type produkt, der skal udtages fra betalings- og interventionsorganernes (herefter under ét »interventionsorganerne«) lagre
iii)
den bevilling, medlemsstaten for hvert enkelt produkt får stillet til rådighed til opkøb på EU-markedet, hvis det ved planens vedtagelse konstateres, at det pågældende produkt rent midlertidigt ikke er disponibelt på interventionsorganernes lagre.
For hvert produkt fastlægges bevillingen under hensyn til den mængde, medlemsstaten har angivet i sin meddelelse, jf. artikel 1, stk. 2, til den mængde, der er brug for, men som ikke er disponibel på interventionslagrene, til de produkter, der er blevet anmodet om og tildelt i de foregående regnskabsår, samt til den reelle udnyttelse af sidstnævnte produkter.
Bevillingen anføres i euro på grundlag af regnskabsværdien, bestemt efter artikel 5, stk. 1, af det produkt, som ikke er disponibelt på interventionslagrene
iv)
hvis det er relevant, en bevilling til opkøb på EU-markedet af et eller flere produkter, som ikke er disponible i den medlemsstat, hvor der er brug for dem, når den interne EU-overførsel, der er nødvendig for at gennemføre planen i den pågældende medlemsstat, højst gælder en mængde på 60 tons pr. ikke-disponibelt produkt.
Bevillingen anføres i euro på grundlag af regnskabsværdien, bestemt efter artikel 5, stk. 1, af det pågældende produkt
b)
de bevillinger, der er nødvendige til dækning af omkostningerne ved intern EU-overførsel af produkter, som befinder sig hos et interventionsorgan i en anden medlemsstat end den, hvor der er brug for det.
4. Kommissionen offentliggør planen hurtigst muligt.
Artikel 3
1. Planens gennemførelsesperiode begynder den 1. oktober og slutter den 31. december det følgende år.
2. Produkterne udtages fra interventionslagrene fra den 1. oktober til den 31. august det følgende år i en regelmæssig rytme, der er tilpasset kravene til planens gennemførelse.
70 % af mængderne som omhandlet i artikel 2, stk. 3, litra a), nr. ii), skal udtages fra lagrene inden den 1. juli i året for planens gennemførelse. Denne forpligtelse gælder dog ikke for tildelinger af mængder på 500 tons eller derunder. De mængder, der ikke er udtaget fra interventionslagrene pr. 30. september i året for planens gennemførelse, tildeles ikke længere til den udpegede tilslagsmedlemsstat i forbindelse med den pågældende plan.
I forbindelse med smør og skummetmælkspulver skal 70 % af produkterne dog udtages fra interventionslagrene inden den 1. februar fra gennemførelsen af årsplanen. Denne forpligtelse gælder ikke for tildelinger af mængder på 500 tons eller derunder..
Hvis fristerne i første, andet og tredje afsnit overskrides, overtager EU ikke mere udgifterne til oplagring af interventionsprodukter. Bestemmelsen gælder ikke for produkter, som ikke er blevet udtaget fra interventionslagrene pr. 30. september i året for planens gennemførelse.
De produkter, der skal udtages tilbage, afhentes fra interventionslagrene senest 60 dage efter datoen for tilslagsmodtagerens underskrivelse af leveringskontrakten, eller i tilfælde af overførsel senest 60 dage efter den dato, hvor myndighederne i bestemmelsesmedlemsstaten underretter myndighederne i leveringsmedlemsstaten.
3. For produkter, der skal tilvejebringes på markedet i henhold til artikel 2, stk. 3, litra a), nr. iii) og iv), skal betalingstransaktionerne for de produkter, som den erhvervsdrivende skal levere, være afsluttet inden den 1. september i året for planens gennemførelse.
4. I planens gennemførelsesperiode meddeler medlemsstaterne straks Kommissionen eventuelle ændringer, som planens gennemførelse på deres område kan undergå, men som dog ikke må føre til en overskridelse af de finansielle midler, der er stillet til deres rådighed. Meddelelsen ledsages af alle nyttige oplysninger. Omfatter de berettigede ændringer mindst 5 % af de mængder eller værdier, der er angivet pr. produkt i EU-planen, revideres planen.
5. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om forventede udgiftsbesparelser ved planens gennemførelse. Kommissionen kan tildele de disponible midler til andre medlemsstater på grundlag af deres ansøgninger og den faktiske anvendelse af de tildelte produkter og bevillinger i de foregående år.
Artikel 4
1. Planens gennemførelse indebærer følgende:
a)
levering af produkter, der er udlagret fra interventionslagrene
b)
levering af produkter, der er tilvejebragt på EU-markedet, jf. artikel 2, stk. 3, litra a), nr. iii) og iv)
c)
levering af forarbejdede landbrugsprodukter eller levnedsmidler, der er disponible eller kan fremskaffes på markedet mod levering af produkter fra interventionslagre som betaling.
2. Produkter, der tilvejebringes på markedet, jf. stk. 1, litra b), skal tilhøre den samme gruppe produkter som det produkt, der midlertidigt ikke er disponibelt i interventionslagrene.
Hvis ris ikke er disponibelt i interventionslagrene, kan Kommissionen dog godkende, at der udtages korn fra interventionslagre som betaling for levering af ris og risprodukter, der tilvejebringes på markedet.
Hvis korn ikke er disponibelt i interventionslagrene, kan Kommissionen ligeledes godkende, at der udtages ris fra interventionslagre som betaling for levering af korn og kornprodukter, der tilvejebringes på markedet.
Tilvejebringelse af et givet produkt på markedet kan kun gennemføres, hvis de leveringer, der skal gennemføres af alle de mængder produkter af samme gruppe, der skal udtages fra interventionslagre, jf. artikel 2, stk. 3, litra a), nr. ii), inkl. de mængder, der skal overføres i henhold til artikel 8, tidligere er blevet tildelt. De nationale myndigheder underretter Kommissionen om iværksættelsen af procedurerne for tilvejebringelse på markedet.
3. Når leveringen vedrører produkter udtaget fra interventionslager, indhenter de nationale myndigheder tilbud eller lader tilbud indhente for at fastlægge de mest fordelagtige betingelser for leveringen. Ved tilbudsindhentningen præciseres arten og karakteristikken af det produkt, der skal leveres. Det produkt, der skal leveres, er enten det fra interventionslagrene udtagne produkt i uforandret stand eller efter emballering og/eller forarbejdning eller et produkt, der tilvejebringes på markedet ved udtagning af et produkt fra interventionslagrene som betaling for leveringen.
Indhentningen af tilbud vedrører:
a)
enten omkostningerne ved forarbejdning og/eller emballering af produkterne fra interventionslagrene, eller
b)
den mængde forarbejdede landbrugsprodukter eller levnedsmidler eller eventuelt emballerede produkter, der kan fremstilles af produkterne fra interventionslagrene mod levering af sådanne produkter som betaling, eller
c)
den mængde forarbejdede landbrugsprodukter eller levnedsmidler, der er disponibel eller kan fremskaffes på markedet mod levering af interventionsprodukter som betaling; sådanne levnedsmidler skal i deres sammensætning indeholde en bestanddel, som tilhører samme gruppe som det interventionsprodukt, der leveres som betaling.
I det i andet afsnit, litra c), nævnte tilfælde skal det, såfremt leveringen vedrører korn eller kornprodukter, ved indhentningen af tilbud specificeres, at det produkt, der skal udtages, er en given kornart, der befinder sig hos et interventionsorgan. Såfremt leveringen vedrører mejeriprodukter, skal det ved indhentningen af tilbud specificeres, hvilket produkt der skal udtages fra et interventionsorgans lagre, dvs. smør eller mælkepulver, afhængigt af, hvad der er til rådighed på interventionsorganets lagre.
I det i andet afsnit, litra c), nævnte tilfælde skal det, såfremt leveringen vedrører ris eller risprodukter, der byttes med korn udtaget fra interventionslagre, ved indhentning af tilbud præciseres, at det produkt, der skal udtages, er en given kornart, der er oplagret af et interventionsorgan. Ligeledes skal det, såfremt leveringen vedrører korn eller kornprodukter, der byttes med ris udtaget fra interventionslagre, ved indhentning af tilbud præciseres, at det produkt, der skal udtages, er ris, der er oplagret af et interventionsorgan.
Hvis levering omfatter forarbejdning og/eller emballering af produktet, anføres det i indkaldelsen af bud, at tilslagsmodtageren er forpligtet til, inden han overtager produktet, at stille en sikkerhed til fordel for interventionsorganet, jf. afsnit III i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (4), på et beløb lig med interventionsprisen på overtagelsesdatoen, forhøjet med 10 %. Med henblik på anvendelse af afsnit V i nævnte forordning er hovedkravet, at produktet leveres til det fastsatte bestemmelsessted. Hvis produktet leveres efter udløbet af den i denne forordnings artikel 3, stk. 1, fastsatte periode for planens gennemførelse, fortabes 15 % af den stillede sikkerhed. For hver dags overskridelse af fristen fortabes yderligere 2 % af sikkerhedsstillelsen. Nærværende afsnit anvendes ikke, hvis det udtagne interventionsprodukt stilles til rådighed for tilslagsmodtageren som betaling for en allerede gennemført levering.
4. Når leveringen vedrører landbrugsprodukter eller levnedsmidler, der skal tilvejebringes på markedet, indhenter de nationale myndigheder tilbud for at fastlægge de mest fordelagtige betingelser for leveringen. Ved tilbudsindhentningen præciseres arten og karakteristikken af det produkt eller levnedsmiddel, der skal leveres, kravene til emballering og mærkning samt andre forpligtelser forbundet med leveringen. Leveringskontrakten tildeles tilslagsmodtageren, forudsat at denne stiller en sikkerhed, der svarer til 110 % af tilslagsbeløbet og er udfærdiget i interventionsorganets navn, jf. afsnit III i forordning (EØF) nr. 2220/85.
Indhentningen af tilbud vedrører alle leveringsomkostninger og tager sigte på indgivelse af bud, der alt efter omstændighederne vedrører:
a)
den mængde af landbrugsproduktet eller levnedsmidlet, der maksimalt skal tilvejebringes på markedet til et beløb, der er fastsat i bekendtgørelsen, eller
b)
det pengebeløb, der er nødvendigt for på markedet at kunne tilvejebringe en bestemt mængde som fastsat i bekendtgørelsen.
5. Produkter fra interventionslagre eller tilvejebragt på markedet, jf. artikel 2, stk. 3, litra a), nr. iii) og iv), eller stk. 1, første afsnit, litra c), kan iblandes eller tilsættes andre, på markedet tilvejebragte produkter med henblik på fremstilling af de levnedsmidler, der skal leveres til planens gennemførelse.
6. Transportomkostningerne bestemmes gennem indhentning af tilbud.
Medlemsstaterne kan fastsætte, at leveringen også skal omfatte transport af produkterne til den velgørende organisations lagre. I så fald indeholder tilbudsindhentningen en særlig bestemmelse om transporten, som også udgør et særskilt element i tilbudsgiverens tilbud.
Tilbud vedrørende transporten skal være udtrykt i pengebeløb.
Betalingen af transportomkostningerne kan ikke under nogen omstændigheder erlægges i naturalier.
7. Indhentningen af tilbud sikrer lige adgang for alle forretningsdrivende i Unionen. Den offentliggøres derfor som bekendtgørelse i de officielle administrative publikationer, ligesom den i komplet form stilles til rådighed for forretningsdrivende, der udtrykker ønske herom.
8. Udbuddene omfatter de bestemmelser, der er nødvendige for leveringens gennemførelse, bl.a. om produkternes kvalitet, emballering og mærkning. De omfatter ligeledes en bestemmelse om, at når det konstateres, at produkternes kvalitet, emballering eller mærkning ikke opfylder de fastsatte krav på leveringsstadiet, men dog ikke hindrer, at varerne kan godtages til det fastsatte anvendelsesformål, kan den kompetente myndighed foretage en nedsættelse af det beløb, der skal betales.
Artikel 5
1. Ved bogføringen i Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) er regnskabsværdien af de interventionsprodukter, der stilles til rådighed i forbindelse med nærværende forordning, for hvert regnskabsår, interventionsprisen pr. 1. oktober, uden at anvendelsen af bilag VIII til Kommissionens (5) forordning (EF) nr. 884/2006 herved indskrænkes.
For medlemsstater, som ikke har indført euroen, omregnes regnskabsværdien for interventionsprodukterne til den nationale valuta ved hjælp af den gældende vekselkurs pr. 1. oktober.
2. Ved overførsel af interventionsprodukter fra en medlemsstat til en anden bogfører den leverende medlemsstat det leverede produkt til værdien nul, og bestemmelsesmedlemsstaten opfører det som en indtægt i udlagringsmåneden til en pris, der fastlægges ifølge stk. 1.
Artikel 6
I forbindelse med uddeling af levnedsmidlerne til de socialt dårligst stillede personer og udøvelse af kontrollen anses de velgørende organisationer, der drager omsorg for støttemodtagerne og hjælper dem direkte, for endelige modtagere af uddelingen, hvis de rent faktisk uddeler levnedsmidlerne. Levnedsmidler, der på lokalt niveau og uden noget mellemled direkte leveres i form af pakker eller måltider, der alt efter tilfældet opfylder støttemodtagernes daglige eller ugentlige behov, anses for uddelt.
Artikel 7
1. Efter behørigt begrundet anmodning til myndighederne i hver medlemsstat opnår de organisationer, der er udpeget til uddeling af produkterne, refusion for transportomkostningerne på medlemsstatens område mellem de velgørende organisationers lagre og de steder, hvor den endelige uddeling til modtagerne foretages.
2. Efter behørigt begrundet anmodning fra organisationerne kan myndighederne i hver medlemsstat refundere administrationsomkostningerne ved de i nærværende forordning fastsatte leveringer, dog højst 1 % af værdien af de produkter, der stilles til rådighed, idet værdien fastlægges ifølge artikel 5, stk. 1.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede omkostninger refunderes medlemsstaterne inden for de finansielle midler, der står til rådighed til gennemførelse af planen i hver enkelt medlemsstat.
De i stk. 1 og 2 omhandlede omkostninger kan ikke betales i naturalier.
Artikel 8
1. Hvis de produkter, der indgår i planen, ikke er disponible på interventionslager i den medlemsstat, hvor der er brug for produkterne, giver Kommissionen efter proceduren i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 tilladelse til overførsel af disse produkter fra en anden medlemsstat, på hvis område de findes i interventionslagre, til den medlemsstat, hvori de skal anvendes til planens gennemførelse.
Den medlemsstat, som produkterne er bestemt for, indhenter tilbud eller lader tilbud indhente for at fastlægge de mest fordelagtige betingelser for leveringen. Omkostningerne ved intern EU-transport skal være genstand for et tilbud udtrykt i et pengebeløb og kan ikke betales i naturalier. Bestemmelserne i artikel 4, stk. 7, i nærværende forordning gælder i forbindelse med denne tilbudsindhentning.
2. Omkostningerne ved intern EU-transport afholdes af Unionen og refunderes af medlemsstaten. Med henblik herpå skal refusionsanmodningen indeholde alt nødvendigt bevismateriale, især for den gennemførte transport. Udgiften afskrives på de i artikel 2, stk. 3, litra b), omhandlede bevillinger. Når alle bevillinger er tildelt, finder enhver supplerende EU-finansiering af intern EU-transport sted efter bestemmelserne i artikel 7, stk. 3.
3. Ved indhentningen af tilbud anføres det, at en forretningsdrivende har mulighed for at indgive et tilbud, der vedrører tilvejebringelse på EU's marked af landbrugsprodukter eller levnedsmidler til levering samt overtagelse af produkter fra det leverende interventionsorgan uden overførsel til den anmodende medlemsstat. I så fald betales der ikke tilslagsmodtageren omkostninger for intern EU-transport.
Den anmodende medlemsstat underretter den leverende medlemsstat om, hvem der har fået tilslag for leveringen.
4. Inden varens afhentning stiller den, der har fået tilslag for leveringen, en sikkerhed på et beløb svarende til den interventionsopkøbspris, der gælder den dag, der er fastsat for overtagelsen, forhøjet med 10 %.
Sikkerheden stilles som fastsat i afsnit III i forordning (EØF) nr. 2220/85.
Med henblik på anvendelsen af afsnit V i nævnte forordning er det primære krav, at produkterne leveres i bestemmelsesmedlemsstaten.
Beviset for produkternes levering anses for ført ved fremlæggelse af et overtagelsesdokument, der udstedes af bestemmelsesinterventionsorganet.
5. I tilfælde af overførsel underretter bestemmelsesmedlemsstaten leveringsmedlemsstaten om tilslagsmodtagers identitet.
Interventionsorganet i leveringsmedlemsstaten stiller produkterne til rådighed for tilslagsmodtageren eller dennes behørigt udpegede repræsentant mod forelæggelse af en udlagringsattest, der er udstedt af bestemmelsesmedlemsstatens interventionsorgan.
Myndigheden sikrer sig, at varen er korrekt forsikret.
Den forsendelsesangivelse, der udstedes af leveringsmedlemsstatens interventionsorgan, indeholder en af angivelserne i bilag I.
Leveringsmedlemsstatens interventionsorgan underretter hurtigst muligt bestemmelsesmedlemsstatens myndigheder om den dato, hvor udlagringen blev afsluttet.
Bestemmelsesmedlemsstaten betaler udgifterne til transport inden for EU for de pågældende produkter for de mængder, der faktisk er overtaget.
6. Eventuelle tab bogføres ifølge bilag X, litra c), forordning (EF) nr. 884/2006.
Artikel 9
Betalingsansøgningerne indgives til medlemsstaternes myndigheder senest fire måneder efter, at den pågældende foranstaltning er gennemført. For ansøgninger, der indgives efter fristens udløb, nedsættes beløbet med 20 %, bortset fra tilfælde af force majeure. Ansøgninger, der indgives mere end ti måneder efter foranstaltningens gennemførelse, tages ikke i betragtning.
Myndighederne udbetaler beløbene senest to måneder efter indgivelse af ansøgninger.
Fristen i andet afsnit kan dog suspenderes ved skriftlig meddelelse til den erhvervsdrivende eller den organisation, der er udpeget til at levere produkterne, hvis der konstateres alvorlige mangler i dokumenterne. Fristen fortsætter med at løbe fra datoen for modtagelse af de ønskede dokumenter, der skal fremsendes inden for 30 kalenderdage. Fremsendes dokumenterne ikke inden for denne frist, anvendes nedsættelsen i første afsnit.
Bortset fra tilfælde af force majeure medfører, idet der tages hensyn til muligheden for suspension i tredje afsnit, den manglende overholdelse af fristen på to måneder, der er fastsat i andet afsnit, nedsættelse af refusionen til medlemsstaten i overensstemmelse med artikel 9 i Kommissionens forordning (EF) nr. 883/2006 (6).
Artikel 10
1. Medlemsstaterne træffer alle de fornødne foranstaltninger for at:
a)
interventionsprodukterne og eventuelt bevillingerne til tilvejebringelse af levnedsmidlerne på markedet anvendes som fastsat i artikel 27, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007
b)
på emballagen for varer, der ikke leveres til modtagerne som løsvarer, påføres følgende klart læselige påskrift »EU-hjælp«, og EU-flaget påtrykkes efter vejledningen i bilag II
c)
de velgørende organisationer, der er udpeget til at iværksætte foranstaltningerne, opbevarer alle relevante regnskabsbilag og giver myndighederne adgang hertil, for at disse kan foretage den nødvendige kontrol
d)
indhentningen af bud er i overensstemmelse med artikel 3 og 4, og at leveringerne foretages i overensstemmelse med nærværende forordning; især fastsætter medlemsstaterne sanktioner, der skal pålægges, når produkterne ikke afhentes i den i artikel 3, stk. 2, omhandlede periode.
2. Myndighederne fører kontrol fra overtagelsen af produkterne ved udlagringen fra interventionslagrene eller i givet fald fra tilvejebringelsen af produkterne på markedet, jf. artikel 2, stk. 3, litra a), nr. iii) og iv), eller artikel 4, stk. 1, litra c), på alle stadier af planens gennemførelse og især på alle niveauer i distributionskæden. Kontrollen foretages under hele planens gennemførelse på alle stadier, inkl. på lokalt niveau.
Kontrollen vedrører mindst 5 % af mængderne pr. type produkter som omhandlet i artikel 2, stk. 3, litra a), nr. ii). Denne kontrolsats gælder for hvert stade af planens gennemførelse, undtagen stadet for uddeling til de socialt dårligst stillede personer, under hensyntagen til risikokriterierne.
Kontrollen tager sigte på at efterprøve indlagring og udlagring af produkterne samt overførsel af produkterne mellem de successive involverede parter. Den omfatter også en sammenligning mellem regnskabslagrene og de fysiske lagre af de produkter, der udvælges til kontrol.
3. Medlemsstaterne træffer alle fornødne foranstaltninger for at sikre en korrekt gennemførelse af planen, forebygge uregelmæssigheder og pålægge sanktioner for sådanne. De kan i dette øjemed bl.a. suspendere de erhvervsdrivendes deltagelse i udbudsprocedurer eller organisationers deltagelse i distributionen i overensstemmelse med planerne, afhængigt af arten og alvoren af de mangler eller uregelmæssigheder, der er konstateret.
Artikel 11
Medlemsstaterne tilsender hvert år senest den 30. juni Kommissionen en rapport om planens gennemførelse på deres område i det foregående år. I rapporten gøres der status over planens gennemførelse, idet der angives følgende:
a)
de mængder af de forskellige produkter, der er overtaget fra interventionslagrene
b)
arten, mængden og værdien af de produkter, der er uddelt til de socialt dårligst stillede personer, idet de uddelte produkter opdeles i uforandrede produkter, forarbejdede produkter og produkter tilvejebragt ved substitution, med angivelse af forarbejdningskoefficienterne
c)
transport- og overførselsomkostninger
d)
de administrative omkostninger
e)
antallet af modtagere i det pågældende regnskabsår.
Rapporten skal indeholde oplysninger om de kontrolforanstaltninger, der er truffet for at sikre, at produkterne anvendes som tilsigtet, samt om de endelige modtagere. I rapporten nævnes bl.a. formerne for og antallet af de foretagne kontroller, de opnåede resultater og de tilfælde, hvor der er pålagt sanktioner som omhandlet i artikel 10, stk. 3. Rapporten er af afgørende betydning for udarbejdelsen af senere planer.
Artikel 12
Bestemmelserne i denne forordning indskrænker ikke anvendelsen af bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 1130/2009 (7).
Artikel 13
Forordning (EØF) nr. 3149/92 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag IV.
Artikel 14
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. september 2010.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 807/2010
ze dne 14. září 2010,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob v Unii
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007 o společné organizaci zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 43 písm. g) a h) ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 3149/92 ze dne 29. října 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob ve Společenství (2) bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Postup a pravidla pro stanovení ročního distribučního plánu pro produkty z intervenčních zásob, který sestavuje Komise na základě informací poskytnutých členskými státy, by měly být zjednodušeny a harmonogram by měl být přizpůsoben, přičemž by vzal na vědomí požadavky distribuce příjemcům a potřebu finančního řízení veřejných intervenčních zásob.
(3)
S cílem zajistit jednotnější uplatňování v členských státech, které se podílejí na tomto opatření, je vhodné upřesnit pojem „příjemci“ nebo „koneční příjemci“ opatření. S cílem usnadnit správu a kontrolu provádění ročního je třeba stanovit, že dobročinné organizace pověřené příslušnými vnitrostátními orgány mohou být považovány za konečné příjemce, pokud zajišťují skutečnou distribuci potravin v některé formě v místě, kde mají bydliště nejchudší osoby.
(4)
Dodávky zemědělských produktů a potravin nejchudším osobám v Unii obvykle vyžadují zpracované nebo balené produkty z produktů vyjmutých z intervenčních zdrojů Unie. Uvedeného cíle může být stejně tak dosaženo dodávkou zemědělských produktů a potravin náležejících do stejné skupiny produktů dodaných na trh Unie. V takových případech je dodávka hrazena formou odebrání a přesunem produktů z intervenčních skladů.
(5)
V zájmu řešení situace, kdy v době přijetí ročního plánu nebo během jeho provádění jsou určité základní produkty v intervenčních zásobách dočasně nedostupné, článek 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že dotyčné produkty mohou být mobilizovány na trhu Unie, ačkoli pouze za podmínek, které nejsou v rozporu se zásadou dodávek z intervenčních zásob. Měla by být stanovena pravidla pro takovou mobilizaci.
(6)
V zájmu dodržení zásady, že by se při mobilizaci produktů k dodávkám nejchudším osobám v Unii měla dát přednost intervenčním zásobám optimální distribuce stávajících veřejných zásob mezi členské státy, které se podílejí na plánu, se zajistí tehdy, když se přijme plán a když se koordinuje přeprava v rámci Unie, v jednom nebo více členských státech. Za účelem použití článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 by také měl být z důvodu řádné finanční správy stanoven práh minimálního množství, kdy by přeprava v rámci Unie již neměla být prováděna.
(7)
Je třeba povolovat rozumné řízení programu a organizovat provádění ročního plánu Unie, je třeba především určit, kdy bude tento plán přijat, u kterých produktů dočasná nedostupnost opravňuje mobilizovat na trhu tento produkt nebo produkt stejné skupiny, a dále stanovit finanční příděl, který má být členskému státu pro tento účel zpřístupněn. Ke splnění výše uvedených cílů by mělo být takové přidělování provedeno na základě žádostí podaných členským státem pro roční plán, a na základě množství v intervenčních zásobách nedostupných produktů a na základě přídělů učiněných během předchozích účetních roků a jejich účinného použití.
(8)
Se stejným cílem, tj. upřednostnit použití intervenčních zásob, by mělo být stanoveno, že dodávky používající produkty, které mají být odebrány z těchto zásob, musí být přiděleny před mobilizací produktů té samé skupiny na trhu Unie.
(9)
Mělo by být dosaženo uskutečnění různých typů dodávek a mělo by být určeno, že veřejná nabídková řízení musí být zveřejněna, aby se zajistilo, že všechny hospodářské subjekty usazené v Unii mají rovný přístup.
(10)
Mělo by být jednoznačně stanoveno, že tato veřejná nabídková řízení musí zahrnovat všechna nezbytná ustanovení o doručení dodávek, a mělo by být přijato ustanovení, aby se upravila platba za ně, založená na splnění nebo nesplnění stanovených požadavků.
(11)
Produkty odebrané z intervenčních zásob v rámci ročního plánu mohou být dodány v původním stavu nebo zpracované pro výrobu potravin, nebo mohou odebrány úplatou za dodávku nebo za výrobu potravin mobilizovaných na trhu Unie. Pro tento druh dodávky je třeba určit produkty dostupné z intervenčních zásob, které mohou být odebrány úplatou za výrobu produktů z obilovin, produktů z rýže a mléčných produktů.
(12)
Aby bylo možné lépe vyhovět žádosti dobročinných sdružení a rozšířit sortiment dodávaných potravin, je třeba uvést, že produkty z intervenčních zásob mohou být za určitých podmínek přidány do ostatních produktů pro výrobu potravin.
(13)
Měly by být v rámci dostupných fondů stanoveny podmínky pro uhrazení nákladů dobročinných organizací vzniklých přepravou produktů a popřípadě také správních nákladů. Měla by se stanovit pravidla pro zúčtování hodnoty produktů odebraných z intervenčních skladů pro účely Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a rovněž pravidla, která mají být použita, pokud jsou zásoby přepravovány z jednoho členského státu do druhého.
(14)
Přepravní náklady musí být hrazeny na základě řádně odůvodněných skutečných nákladů stanovených na základě veřejného nabídkového řízení. Stejně tak by mělo být určeno, že hrazení přepravních nákladů mezi sklady dobročinné organizace a místem konečného rozdělení se provádí na základě podpůrných dokladů.
(15)
V zájmu zajištění zlepšeného použití dostupných zdrojů by mělo být stanoveno, že náklady na přepravu produktů za žádných okolností nemohou dávat podnět k platbám ve formě produktů.
(16)
Je třeba upřesnit druh nejvhodnějších kontrol v rámci provádění ročního plánu, zejména míru kontrol, které mají být prováděny příslušnými orgány. Výroční zprávy o provádění plánu musejí obsahovat údaje, které umožňují vyhodnotit výsledky uvedených kontrol a také provedení opatření.
(17)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Členské státy, které si přejí použít opatření podle článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 ve prospěch nejchudších osob v Unii, informují každoročně Komisi nejpozději do 1. února před obdobím provádění ročního plánu uvedeného v článku 2 tohoto nařízení.
2. Nejpozději dne 31. května oznámí dotyčné členské státy Komisi:
a)
množství každého typu produktu (vyjádřeného v tunách) požadovaného k provedení plánu na svém území v daném roce;
b)
formu, ve které jsou produkty příjemcům distribuovány;
c)
kritéria, podle kterých jsou příjemci vybíráni;
d)
sazbu poplatků, pokud existuje, které mohou být účtovány příjemcům podle čl. 27 odst. 1 druhého pododstavce písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Pro účely tohoto nařízení se „nejchudšími osobami“ rozumějí fyzické osoby, ať již jednotlivci a rodiny nebo seskupení složená z těchto osob, jejichž situace z hlediska sociální a finanční závislosti je zjištěna nebo uznána na základě platných kriterií určených kompetentními orgány nebo je posouzena s ohledem na kritéria dobročinné organizace působící v jejich prospěch a která jsou schválena příslušnými orgány.
Článek 2
1. Každoročně před 1. říjnem přijme Komise roční plán pro distribuci produktů ve prospěch nejchudších osob z intervenčních zásob rozdělených mezi dotyčné členské státy, dále jen „plán“. Komise za účelem přerozdělení zdrojů mezi členské státy zohlední nejlepší odhady počtu nejchudších osob v dotyčných členských státech. Zohlední též, jak byly v předchozích letech uskutečněny a použity operace, na které byly použity zdroje, zejména na základě zpráv poskytnutých podle článku 11.
2. Komise před vypracováním plánu konzultuje hlavní organizace, které mají zkušenosti s problémy nejchudších osob v Unii.
3. Plán obsahuje zejména:
a)
pro každý členský stát, který používá toto opatření:
i)
maximální finanční zdroje zpřístupněné k uskutečnění své části plánu,
ii)
množství každého typu produktu, které má být odebráno ze zásob držených platebními nebo intervenčními agenturami dále jen „intervenční agentury“,
iii)
grant zpřístupněný pro každý produkt k nákupu na trhu Unie, je-li dotčený produkt v době, kdy je plán přijímán, v zásobách držených intervenčními agenturami dočasně nedostupný.
Tento grant je stanoven pro každý produkt s ohledem za prvé na členským státem uvedené množství, jež je v oznámení uvedeném v čl. 1 odst. 2, za druhé na množství nedostupné v intervenčních zásobách a za třetí na produkty, které byly požadovány a přiděleny během předchozích let, a na jejich současné použití.
Tento grant je vyjádřen v eurech při použití účetní hodnoty produktů, které jsou v intervenčních zásobách nedostupné, stanovených podle čl. 5 odst. 1,
iv)
popřípadě grant na nákup jednoho nebo více produktů na trhu Unie, které nejsou dostupné v členském státě, jenž je požaduje, a zároveň, je-li přeprava v rámci Unie nezbytná k uskutečnění plánu v uvedeném členském státě vzhledem k tomu, že se jedná o množství 60 tun a méně každého nedostupného produktu.
Tento grant je vyjádřen v eurech při použití účetní hodnoty produktů stanovených podle čl. 5 odst. 1;
b)
přidělené částky potřebné k pokrytí nákladů na přepravu intervenčních produktů v rámci Unie držených intervenční agenturou jiného členského státu, než kde je produkt požadován.
4. Komise zveřejní plán co nejrychleji.
Článek 3
1. Provádění plánu začíná 1. října a končí 31. prosince následujícího roku.
2. Odebírání produktů z intervenčních zásob probíhá pravidelně od 1. října do 31. srpna následujícího roku a je přizpůsobeno požadavkům na provádění plánu.
70 % množství stanovených v čl. 2 odst. 3 písm. a) bodě ii) musí být odebráno ze zásob do 1. července roku provádění plánu. Toto ustanovení se však nevztahuje na přidělení množství 500 tun a nižší. Množství, která nebyla z intervenčních zásob odebrána do 30. září roku provádění plánu, už nebudou vyhrazena pro členský stát, kterému byla přidělena podle daného plánu.
V případě másla a sušeného odstředěného mléka 70 % produktů musí být odebráno z intervenčních zásob do 1. února roku provádění plánu. Toto ustanovení se však nevztahuje na přidělení množství 500 tun a nižší.
V případě překročení lhůt uvedených v prvním, druhém a třetím pododstavci nebudou již náklady na skladování intervenčních produktů hrazeny Unií. Toto ustanovení se nepoužije u produktů, které nebyly z intervenčních zásob odebrány do 30. září roku provádění plánu.
Produkty k odebrání musí být z intervenčních zásob odebrány ve lhůtě do 60 dnů od podpisu smlouvy vydražitelem, jemuž byla zakázka na dodávku přidělena, anebo v případě přesunů do 60 dnů od uvědomění příslušného orgánu dodavatelského členského státu příslušným orgánem členského státu určení.
3. U produktů mobilizovaných na trhu podle čl. 2 odst. 3 písm. a) bodů iii) a iv) musí být platební operace u produktů dodávaných operátorem ukončeny do 1. září roku provádění plánu.
4. Během provádění plánu sdělí členské státy neprodleně Komisi jakékoliv změny v provádění plánu na jejich území v rámci přísných limitů finančních prostředků, které mu byly poskytnuty. Toto sdělení doplní další vhodné informace. Týkají-li se odůvodněné změny 5 % či více množství či hodnoty na jeden produkt zapsaných v plánu Unie, bude plán upraven.
5. Členské státy neprodleně informují Komisi o předpokládaných sníženích nákladů na provádění plánu. Komise může na žádost a na základě jejich skutečného použití dostupných produktů a přidělení z předchozích let dostupné zdroje přidělit jiným členským státům.
Článek 4
1. Provádění plánu zahrnuje:
a)
dodávku produktů odebraných z intervenčních zásob;
b)
dodávku produktů mobilizovaných na trhu Unie při použití ustanovení uvedených v čl. 2 odst. 3 písm. a) bodech iii) a iv);
c)
dodávku zpracovaných zemědělských produktů nebo potravin, dostupných nebo získatelných na trhu úplatou za dodávku produktů pocházejících z intervenčních zásob.
2. Produkty mobilizované na trhu, uvedené v odst. 1 písm. b), musí patřit do stejné skupiny produktů jako produkt, který je v intervenčních zásobách dočasně nedostupný.
Je-li však v intervenčních zásobách nedostupná rýže, Komise může povolit odebrání obilovin z intervenčních zásob úplatou za dodávku rýže a produktů z rýže mobilizovaných na trhu.
Stejně tak v případě nedostupnosti obilovin v intervenčních zásobách může Komise povolit odebrání rýže z intervenčních zásob úplatou za dodávku obilovin a produktů z obilovin mobilizovaných na trhu.
Daný produkt může být na trhu mobilizován pouze tehdy, byla-li již odebrána všechna množství produktu ve stejné skupině, která mají být odebrána z intervenčních zásob pro účely dodávek podle čl. 2 odst. 3 písm. a) bodu ii), včetně množství, která mají být přesunuta podle článku 8. Příslušný vnitrostátní orgán informuje Komisi o zahájení mobilizačních postupů na trhu.
3. Týkají-li se dodávky produktů odebraných z intervenčních zásob, příslušný vnitrostátní orgán vypíše nebo nechá vypsat veřejné nabídkové řízení k určení nejvýhodnějších podmínek dodávek. Ve vypsání veřejného nabídkového řízení se přesně uvede povaha a vlastnosti produktu, jenž má být dodán. Produktem, jenž má být dodán, je buď produkt odebraný z intervenčních zásob v nezpracované formě nebo ve stavu po balení a/nebo zpracování, nebo produkt mobilizovaný na trhu za produkt odebraný z intervenčních zásob jako platba za dodávku.
Veřejné nabídkové řízení se týká:
a)
poplatků za zpracování a/nebo balení produktů, které pocházejí z intervenčních zásob;
b)
nebo množství zpracovaných nebo popřípadě balených zemědělských produktů nebo potravin, které mohou být získány použitím produktů z intervenčních zásob dodaných úplatou za takové produkty;
c)
nebo množství zpracovaných zemědělských produktů nebo potravin, které jsou dostupné nebo mohou být získány na trhu dodávkami za platbu produktů, které pocházejí z intervenčních zásob; tyto potraviny musí obsahovat ve svém složení ingredienci, která patří do stejné skupiny produktů jako intervenční produkt poskytnutý úplatou.
V případě podle druhého pododstavce písm. c), pokud se dodávka týká obilovin nebo produktů z obilovin, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraný produkt je určitou obilovinou ze zásob intervenční agentury. Týká-li se dodávka mléčných výrobků, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, který produkt, tj. máslo nebo sušené mléko, má být odebrán ze zásob intervenční agentury podle toho, jaké zásoby má tato agentura k dispozici.
V případě podle druhého pododstavce písm. c), pokud se dodávka týká rýže nebo produktů z rýže poskytnutých výměnou za obiloviny odebrané z intervenčních zásob, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraný produkt je daná obilovina ze zásob intervenční agentury. Pokud se dodávka týká obilovin nebo produktů z obilovin poskytnutých výměnou za rýži odebranou z intervenčních zásob, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraným produktem je rýže ze zásob intervenční agentury.
Pokud dodávka zahrnuje zpracování a/nebo balení produktu, uvede se při vyhlášení výběrového řízení povinnost úspěšného uchazeče poskytnout podle hlavy III nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 (4) ještě před převzetím produktu jistotu ve prospěch intervenční agentury ve výši intervenční ceny, která je platná v den stanovený na převzetí produktu, navýšenou o 10 %. Pro účely hlavy V uvedeného nařízení je základním požadavkem dodávka produktu do místa určení. V případě, že dodávka překročí lhůtu k realizaci plánu podle čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení, část jistoty, která propadá, odpovídá 15 % zajištěné částky. Zbývající část jistoty propadá ve výši dalších 2 % za každý den překročení lhůty. Tento pododstavec se nepoužije, pokud byl produkt vyskladněný z intervenčních zásob odevzdán k dispozici úspěšnému uchazeči, se kterým byla uzavřena smlouva o dodávce, jako úplata za již provedenou dodávku.
4. Pokud se dodávka týká zemědělských produktů nebo potravin, jež mají být mobilizovány na trhu, příslušný vnitrostátní orgán vypíše veřejné nabídkové řízení, aby určil nejvýhodnější podmínky dodávek. Veřejné nabídkové řízení přesně určí povahu a vlastnosti produktu nebo potraviny, jež mají být mobilizovány, upřesní požadavky na balení a značení a další povinnosti spojené s dodávkou. Smlouva o dodávce je přidělena vybranému oferentovi pod podmínkou, že složí jistotu, která činí 110 % výše jeho nabídky, a to ve prospěch intervenční agentury podle hlavy III nařízení (EHS) č. 2220/85.
Veřejné nabídkové řízení se týká všech poplatků na dodávky a vyzve k podávání nabídek týkajících se:
a)
maximálního množství zemědělského produktu nebo potraviny, jež mají být mobilizovány na trhu, za pevně stanovenou peněžní částku uvedenou v oznámení;
b)
nebo peněžní částky, která je potřebná k mobilizaci na trhu, za pevně stanovené množství uvedené v oznámení.
5. Produkty intervenční anebo mobilizované na trhu podle čl. 2 odst. 3 písm. a) bodů iii) a iv) nebo odst. 1 prvního pododstavce písm. c) tohoto článku mohou být přidány nebo přimíchány do jiných produktů mobilizovaných na trhu pro výrobu potravin, které mají být dodány pro účely provádění plánu.
6. Přepravní náklady určí veřejné nabídkové řízení.
Členské státy mohou stanovit, že dodávky musí také obsahovat přepravu produktů do skladů dobročinných organizací. V takových případech je přeprava předmětem zvláštního ustanovení ve veřejném nabídkovém řízení a tvoří zvláštní položku v podávané nabídce.
Nabídky týkající se přepravy se podávají v peněžních hodnotách.
Platba přepravních nákladů nemůže být v žádném případě provedena v produktech.
7. Veřejná nabídková řízení zaručují rovný přístup všem hospodářským subjektům usazeným v Unii. Za tímto účelem jsou předmětem oznámení zveřejněných v úředních správních publikacích, jakož i v úplné podobě dostupné na žádost zainteresovaných hospodářských subjektů.
8. Výzvy k podávání nabídek obsahují nezbytná ustanovení o dodávkách, zejména, pokud jde o kvalitu, balení a označení produktu. Také obsahují ustanovení o tom, že pokud kvalita, balení nebo označení produktů oznámených v dobu stanovenou pro dodání neodpovídá přesně tomu, co bylo určeno, ale nebrání tomu, aby zboží nebylo přijato pro zamýšlené použití, mohou příslušné orgány při výpočtu částku snížit.
Článek 5
1. Pro účetní účely Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF), bez ohledu na přílohu VIII nařízení Komise (ES) č. 884/2006 (5), je podle tohoto nařízení účetní hodnotou dostupných intervenčních produktů intervenční cena platná 1. října každého roku.
Pro členské státy, které nepřijaly euro, se účetní hodnota intervenčních produktů převádí na národní měnu pomocí směnného kurzu platného 1. října.
2. Pokud se intervenční produkty přepravují z jednoho členského státu do druhého, dodavatelský členský stát zaznamená doručený produkt v účtech jako nulovou položku a členský stát určení jej zaznamená jako účet v měsíci odeslání při použití cen vypočítaných podle odstavce 1.
Článek 6
Pro účely distribuce potravin nejchudším osobám a provádění kontrol jsou dobročinné organizace, které se starají o příjemce a přímo jim pomáhají, považovány za konečné příjemce distribuce, pokud skutečně provádějí distribuci potravin. Za rozdělené se považují potraviny, které jsou v místě a bez dalšího zásahu přímo dodány ve formě balení nebo jídel, která odpovídají podle jednotlivých případů denním nebo týdenním požadavkům příjemců.
Článek 7
1. Na řádně odůvodněnou žádost k příslušnému orgánu v každém členském státě se dobročinným organizacím pověřeným rozdělením produktů hradí přepravní náklady na území členského státu mezi sklady dobročinných organizací a místy rozdělení příjemcům.
2. Správní náklady plynoucí z dodávek stanovených v tomto nařízení se na základě řádně opodstatněné žádosti podané příslušnému orgánu v každém členském státě hradí dobročinným organizacím a podléhají omezení 1 % hodnoty produktů jim nabídnutých a vypočítávají se podle čl. 5 odst. 1.
3. Náklady uvedené v odstavcích 1 a 2 se členským státům hradí omezeně z dostupných zdrojů k provádění plánu v každém členském státě.
Náklady uvedené v odstavcích 1 a 2 nemohou být předmětem platby ve formě produktů.
Článek 8
1. Nejsou-li produkty obsažené v plánu dostupné z intervence v členském státě, kde jsou takové produkty žádány povolí Komise postupem stanoveným v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 přesun dotyčného produktu z členského státu, v jehož intervenčních zásobách se nachází, do členského státu, kde se použije k provádění plánu.
Členský stát přijímající produkty zveřejní výzvu k podávání nabídek, aby se určily nejvýhodnější podmínky dodávek. Přepravní náklady v rámci Unie jsou předmětem nabídky předložené v peněžní hodnotě a nemohou být placeny ve formě produktů. V souvislosti s tímto veřejným nabídkovým řízením se použije čl. 4 odst. 7 tohoto nařízení.
2. Přepravní náklady v rámci Unie nese Unie a proplácejí se členskému státu.Za tímto účelem musí žádost o úhradu obsahovat všechny nezbytné doklady, zejména o způsobu přepravy.Výdaj se zaúčtuje k tíži částek uvedených v čl. 2 odst. 3 bodě 2 písm. b). Jsou-li přidělené částky zcela rozděleny, jakékoliv dodatečné financování Unií k pokrytí přepravních nákladů v rámci Unie se poskytuje podle čl. 7 odst. 3.
3. Výzva k podávání nabídek uvede možnost, že hospodářský subjekt může podat nabídku na umístění na trhu Unie se zemědělskými produkty či potravinami, které mají být dodány, a na převzetí produktů z dodávající intervenční agentury, aniž by došlo k přesunu do žádajícího členského státu. Za těchto okolností nejsou žádné přepravní náklady v rámci Unie placeny osobě, které byla zakázka na dodávku udělena.
Žádající členský stát sdělí dodavatelskému členskému státu jméno osoby, které byla zakázka na dodávku produktů udělena.
4. Než je zboží odebráno, dodavatel přebírající dodávku složí jistotu, která se rovná intervenční nákupní ceně platné ke dni stanovenému k převzetí produktů s přirážkou 10 %.
Jistota se skládá podle hlavy III nařízení (EHS) č. 2220/85.
Pro účely hlavy V uvedeného nařízení je prvořadým požadavkem dokončení dodávky v členském státě určení.
Předložení dokumentu o převzetí vystaveného intervenční agenturou určení představuje doklad o dodání produktů.
5. V případě přepravy poskytne členský stát určení dodavatelskému členskému státu jméno smluvní osoby k provedení operace.
Intervenční agentura dodavatelského členského státu produktů předá tyto produkty k dispozici osobě, které byla zakázka na dodávku udělena, nebo jejímu řádně pověřenému zástupci po předložení odběrního listu vystaveného intervenční agenturou členského státu určení.
Příslušný orgán zajistí, aby bylo zboží řádně pojištěno.
Prohlášení o výdeji vystavené intervenční agenturou dodavatelského členského státu obsahuje jeden ze zápisů uvedených v příloze I.
Intervenční agentura dodavatelského členského státu oznámí v přiměřené lhůtě příslušnému orgánu členského státu určení datum ukončení operace vyskladnění.
Přepravní náklady v rámci Unie jsou hrazeny členským státem, kam jsou příslušné produkty určeny, a to ve výši skutečně převzatého množství.
6. Výpočet jakýchkoli ztrát se zapisuje do účtů podle přílohy X písm. c) nařízení (ES) č. 884/2006.
Článek 9
Žádosti o platbu se příslušným orgánům v každém členském státě podávají do čtyř měsíců po dokončení dotyčné operace. V případě, že jsou žádosti podány později, se platba sníží o 20 % s výjimkou případu vyšší moci. Žádosti podané po více než deseti měsících po dokončení operace nejsou přijímány.
Příslušné orgány provedou platbu do dvou měsíců od přijetí žádosti o platbu.
Lhůtu uvedenou ve druhém pododstavci lze nicméně pozastavit písemným sdělením operátorovi nebo organizaci pověřené distribucí produktů v případě závažných nedostatků v průvodních dokladech. Lhůta začne znovu běžet ode dne obdržení požadovaných dokladů, které musí být předány do třiceti kalendářních dnů. Nejsou-li doklady v této lhůtě předány, použije se snížení uvedené v prvním pododstavci.
S výjimkou případu vyšší moci a s ohledem na možnost pozastavení uvedenou v třetím pododstavci se při nedodržení dvouměsíční lhůty stanovené ve druhém pododstavci provede snížení platby členskému státu v souladu s článkem 9 nařízení Komise (ES) č. 883/2006 (6).
Článek 10
1. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby:
a)
byly intervenční produkty a popřípadě granty na mobilizaci na trhu s potravinami používány a sloužily účelu stanovenému v čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1234/2007;
b)
zboží, které není příjemcům dodáváno volně ložené, mělo na svém obalu jasně viditelný nápis „pomoc EU“, doplněný vyobrazením vlajky Evropské unie v souladu s pokyny uvedenými v příloze II;
c)
označené prováděcí organizace vedly řádné účetnictví a podpůrnou dokumentaci a příslušným orgánům k nim umožnily přístup, aby mohly provést nezbytná ověření;
d)
nabídková řízení byla v souladu s ustanoveními článků 3 a 4 a dodávky byly prováděny v souladu s ustanoveními tohoto nařízení; členské státy musí ustanovit vhodné sankce pro případ, že produkty nebyly vyskladněny v termínu stanoveném v čl. 3 odst. 2.
2. Příslušné orgány provádějí kontroly od převzetí po vyskladnění z intervenčních zásob, anebo případně od mobilizace produktů na trhu použitím čl. 2 odst. 3 písm. a) bodu iii) a iv) nebo čl. 4 odst. 1 písm. c) ve všech stadiích provádění plánu a na všech úrovních distribučního řetězce. Kontroly se provádějí po celé období provádění plánu, na všech stadiích včetně místní úrovně.
Kontroly se týkají alespoň 5 % množství podle každého typu produktů uvedených v článku 2 odst. 3 písm. a) bodě ii). Tato míra kontrol se použije na každé stadium procesu provádění s přihlédnutím ke kritériím rizik, kromě stadia, kdy probíhá distribuce přímo nejchudším osobám.
Kontroly jsou zaměřeny na ověření účetních operací uskladnění a vyskladnění produktů, jakož i na přepravu produktů mezi postupnými prostředníky. Zahrnují rovněž srovnání účetních zásob a fyzických zásob produktů vybraných pro kontrolu.
3. Členské státy přijmou všechna opatření potřebná k zajištění toho, aby byl plán řádně prováděn, předcházelo se protiprávnímu jednání a sankcionovalo se. Proto mohou zejména pozastavit účast hospodářských subjektů v nabídkovém řízení nebo organizací pověřených jejich distribucí podle plánů, v závislosti na druhu a závažnosti zjištěných nedostatků nebo nesrovnalostí.
Článek 11
Členské státy předají každoročně nejpozději do 30. června Komisi zprávu o provádění plánu na svém území během předchozího rozpočtového roku. Zpráva obsahuje:
a)
množství různých produktů odebraných z intervenčních zásob;
b)
typ, množství a hodnotu zboží distribuovaného příjemcům, přičemž zvlášť uvede nezpracované zboží, zpracované zboží a zboží získané náhradou společně s koeficienty zpracování;
c)
přepravní náklady;
d)
správní poplatky;
e)
počet příjemců v průběhu roku.
Zpráva uvede opatření, která byla učiněna k ověření toho, že distribucí zboží bylo dosaženo stanoveného cíle a že se zboží dostalo ke konečným příjemcům. Tato zpráva zejména uvede typ a počet provedených kontrol, dosažené výsledky, jakož i použití sankcí uvedených v čl. 10 odst. 3. Při sestavování následného plánu se zpráva považuje za rozhodující činitel.
Článek 12
Ustanovení tohoto nařízení se použijí, aniž jsou dotčena ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1130/2009 (7).
Článek 13
Nařízení (EHS) č. 3149/92 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 14
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. září 2010.