KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 310/2012
af 21. december 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1569/2007 om indførelse af en mekanisme til konstatering af, om de regnskabsstandarder, som tredjelandsudstedere af værdipapirer anvender, er ækvivalente, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF og 2004/109/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF af 4. november 2003 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel, og om ændring af direktiv 2001/34/EF (1), særlig artikel 20, stk. 3, første afsnit,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked, og om ændring af direktiv 2001/34/EF (2), særlig artikel 23, stk. 4, fjerde afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 23, stk. 4, i direktiv 2004/109/EF skal Kommissionen etablere en mekanisme til konstatering af, om de oplysninger, der kræves i henhold til dette direktiv, er ækvivalente. Kommissionen skal træffe foranstaltninger med henblik på at indføre generelle ækvivalenskriterier vedrørende regnskabsstandarder, som er relevante for udstedere i mere end ét land. I artikel 23, stk. 4, i direktiv 2004/109/EF fastsættes det også, at Kommissionen skal træffe afgørelse om, hvorvidt de regnskabsstandarder, som tredjelandsudstedere anvender, er ækvivalente, og at Kommissionen har mulighed for at tillade, at der anvendes tredjelandsregnskabsstandarder i en passende overgangsperiode. På grund af den snævre sammenhæng mellem de oplysninger, der kræves efter direktiv 2004/109/EF, og de oplysninger, der kræves efter direktiv 2003/71/EF, er det passende at anvende de samme kriterier for konstatering af ækvivalens i forbindelse med begge direktiver.
(2)
Derfor fastlægger Kommissionens forordning (EF) nr. 1569/2007 (3) betingelserne for at acceptere tredjelandsregnskabsstandarder i en begrænset periode indtil den 31. december 2011.
(3)
Kommissionen har foretaget en vurdering af ækvivalensmekanismens nytte og virkemåde og har konkluderet, at den bør forlænges i en periode på tre år indtil den 31. december 2014. Da fristen for de betingelser, som Kommissionen har indført med henblik på at indrømme tredjelandes almindeligt anerkendte regnskabsprincipper (GAAP) ækvivalensstatus, udløber den 31. december 2011, bør nærværende forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2012. Dette er nødvendigt for at give udstedere fra de relevante tredjelande, hvis værdipapirer er optaget til handel i Unionen, retssikkerhed og undgå risikoen for, at de skal afstemme deres regnskaber efter internationale regnskabsstandarder (IFRS). Bestemmelsen om tilbagevirkende kraft letter derfor en eventuel ekstra byrde for de berørte udstedere.
(4)
For at sikre, at det i alle tilfælde med relevans for markederne i Unionen fastslås, om tredjelandes regnskabsstandarder er ækvivalente, bør Kommissionen vurdere, om tredjelandes regnskabsstandarder er ækvivalente, enten efter anmodning fra den kompetente myndighed i en medlemsstat eller en myndighed, der er ansvarlig for regnskabsstandarder eller markedstilsyn i et tredjeland, eller på eget initiativ. Kommissionen bør høre Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) om de tekniske aspekter ved vurderingen af, om de pågældende regnskabsstandarder er ækvivalente. Udstedere i Unionen bør også have tilladelse til at anvende IFRS vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1605/2002 (4) i de berørte tredjelande.
(5)
Forordning (EF) nr. 1569/2007 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Artikel 4 i forordning (EF) nr. 1569/2007 affattes således:
»Artikel 4
Betingelser for accept af tredjelandes regnskabsstandarder i en begrænset periode
1. Tredjelandsudstedere kan for at opfylde forpligtelserne i henhold til direktiv 2004/109/EF få tilladelse til at anvende regnskaber udarbejdet efter et tredjelands regnskabsstandarder og, som en undtagelse fra artikel 35, stk. 5, i forordning (EF) nr. 809/2004, at fremlægge historiske regnskabsoplysninger i henhold til den pågældende forordning i en periode, der begynder når som helst efter den 31. december 2008 og slutter senest den 31. december 2014, i følgende tilfælde:
a)
Den tredjelandsmyndighed, der er ansvarlig for de pågældende nationale regnskabsstandarder, forpligter sig offentligt til at konvergere sådanne standarder mod International Financial Reporting Standards (IFRS) senest den 31. december 2014, og begge nedenstående betingelser er opfyldt:
i)
Den tredjelandsmyndighed, der er ansvarlig for de pågældende nationale regnskabsstandarder, har opstillet et omfattende konvergensprogram, hvis gennemførelse kan være afsluttet før den 31. december 2014.
ii)
Konvergensprogrammet gennemføres behørigt snarest muligt, og der afsættes fornødne ressourcer til dets gennemførelse.
b)
Den tredjelandsmyndighed, der er ansvarlig for de pågældende nationale regnskabsstandarder, forpligter sig offentligt til at gå over til International Financial Reporting Standards inden den 31. december 2014, og der er i tredjelandet truffet effektive foranstaltninger til at sikre, at de gennemføres fuldstændigt senest pr. denne dato.
2. Enhver beslutning, jf. stk. 1, om fortsat at acceptere anvendelse af regnskaber, der er udarbejdet efter et tredjelands regnskabsstandarder, vedtages efter proceduren i artikel 24 i direktiv 2003/71/EF og artikel 27, stk. 2, i direktiv 2004/109/EF.
3. I de tilfælde, hvor Kommissionen fortsat tillader, at regnskaber udarbejdes efter et tredjelands regnskabsstandarder, jf. stk. 1, skal Kommissionen med jævne mellemrum undersøge, om betingelserne i litra a) eller b) (alt efter tilfældet) fortsat er opfyldt, og rapportere dette til Europa-Parlamentet.
4. Hvis betingelserne i stk. 1, litra a) eller b), ikke længere er opfyldt, beslutter Kommissionen efter proceduren omhandlet i artikel 24 i direktiv 2003/71/EF og artikel 27, stk. 2, i direktiv 2004/109/EF at ændre sin afgørelse efter stk. 1 om de pågældende regnskabsstandarder.
5. Ved anvendelsen af denne artikel rådfører Kommissionen sig først med ESMA om, alt efter tilfældet, konvergensprogrammet eller fremskridtene med hensyn til overgang til IFRS.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. december 2011.
NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 310/2012
ze dne 21. prosince 2011,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 1569/2007, kterým se zavádí mechanismus pro určení rovnocennosti účetních standardů používaných emitenty cenných papírů ze třetích zemí v souladu se směrnicemi Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES a 2004/109/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES (1), a zejména na čl. 20 odst. 3 první pododstavec uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu, a o změně směrnice 2001/34/ES (2), a zejména na čl. 23 odst. 4 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 23 odst. 4 směrnice 2004/109/ES vyžaduje, aby Komise stanovila mechanismus určení rovnocennosti informací požadovaných podle uvedené směrnice. Komise musí přijmout opatření ke stanovení obecných kritérií rovnocennosti pro účetní standardy platné pro emitenty z více než jedné země. Ustanovení čl. 23 odst. 4 směrnice 2004/109/ES rovněž vyžaduje, aby Komise přijala rozhodnutí o rovnocennosti účetních standardů, které používají emitenti ze třetích zemí, a umožňuje Komisi povolit dotčeným emitentům, aby po vhodné přechodné období tyto účetní standardy nadále používali. Je vhodné, aby se s ohledem na to, že informace vyžadované podle směrnice 2004/109/ES úzce souvisejí s informacemi vyžadovanými směrnicí 2003/71/ES, použila v rámci obou směrnic stejná kritéria pro určení rovnocennosti.
(2)
Stejně tak nařízení Komise (ES) č. 1569/2007 (3) stanovilo podmínky přijetí účetních standardů třetí země na omezenou dobu, která končí dnem 31. prosince 2011.
(3)
Komise vyhodnotila užitečnost a fungování mechanismu rovnocennosti a došla k závěru, že by měl být prodloužen na období tří let do dne 31. prosince 2014. Protože období, pro které Komise zavedla podmínky pro uznání rovnocennosti obecně přijatých účetních zásad (GAAP) třetích zemí, skončilo dne 31. prosince 2011, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2012. Je to nezbytné k tomu, aby byla emitentům z příslušných třetích zemí zapsaných v Unii poskytnuta právní jistota a předešlo se riziku, že by musely sladit své účetní závěrky s Mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS). Ustanovení o zpětné platnosti tak zmenšuje případné další zatížení pro dotčené emitenty.
(4)
Komisi by měla mít možnost posoudit rovnocennost účetních standardů třetí země na žádost příslušného orgánu členského státu nebo na žádost orgánu třetí země odpovědného za účetní standardy nebo tržní dozor či z vlastní iniciativy, aby se zajistilo posouzení rovnocennosti účetních standardů třetí země ve všech případech podstatných pro trhy Unie. Pokud jde o odborné aspekty posouzení rovnocennosti příslušných účetních standardů, měla by se Komise obrátit na Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA). Emitentům z Unie by též mělo být povoleno používat standardy IFRS přijaté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (4) v dotčené třetí zemi.
(5)
Nařízení (ES) č. 1569/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V nařízení (ES) č. 1569/2007 se článek 4 nahrazuje tímto:
„Článek 4
Podmínky přijetí účetních standardů třetí země na omezenou dobu
1. Emitentům ze třetích zemí může být povoleno používat účetní závěrky sestavené v souladu s účetními standardy třetí země s cílem vyhovět závazkům podle směrnice 2004/109/ES a odchylně od čl. 35 odst. 5 nařízení (ES) č. 809/2004 předložit historické finanční údaje na základě uvedeného nařízení pro období počínající kdykoli od 31. prosince 2008 a ukončené nejpozději do 31. prosince 2014 v těchto případech:
a)
orgán třetí země odpovědný za příslušné vnitrostátní účetní standardy se veřejně zavázal, že tyto standardy uvede do souladu s Mezinárodními standardy účetního výkaznictví do 31. prosince 2014, a jsou-li splněny obě tyto podmínky:
i)
orgán třetí země odpovědný za příslušné vnitrostátní účetní standardy stanovil obsáhlý program sbližování, který může být dokončen do 31. prosince 2014,
ii)
program sbližování se účinně a bez odkladu provádí a na jeho plnění a dokončení jsou přidělené nezbytné zdroje;
b)
orgán třetí země odpovědný za příslušné vnitrostátní účetní standardy se veřejně zavázal, že přijme Mezinárodní standardy účetního výkaznictví do 31. prosince 2014, a v dané třetí zemi se přijímají účinná opatření, aby se do uvedeného data zajistilo včasné a úplné zavedení těchto standardů.
2. Všechna rozhodnutí podle odstavce 1 povolit další přijímání účetních závěrek sestavených v souladu s účetními standardy třetí země se provedou v souladu s postupem uvedeným v článku 24 směrnice 2003/71/ES a v čl. 27 odst. 2 směrnice 2004/109/ES.
3. Komise v případech, kdy povolí další příjímání účetních závěrek vypracovaných v souladu s účetními standardy třetí země v souladu s odstavcem 1, pravidelně přezkoumá, zda jsou podmínky uvedené v písm. a) a případně písm. b) nadále splněny, a vyrozumí o tom Evropský parlament.
4. Pokud nejsou podmínky uvedené v odst. 1 písm. a) nebo b) splněny, Komise přijme rozhodnutí v souladu s postupem uvedeným v článku 24 směrnice 2003/71/ES a v čl. 27 odst. 2 směrnice 2004/109/ES, kterým se mění rozhodnutí o těchto účetních standardech přijaté podle odstavce 1.
5. Za účelem plnění tohoto článku se Komise nejprve obrací na Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) v souvislosti s programem sbližování, nebo případně v otázce pokroku při přijímání standardů IFRS.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2011.