KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 30. november 2010
om afslutning af regnskaberne for visse betalingsorganer i Tyskland vedrørende de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2009
(meddelt under nummer K(2010) 8277)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(2010/730/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 30 og artikel 32, stk. 8,
efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens afgørelse 2010/258/EU (2) afsluttede regnskaberne for regnskabsåret 2009 for alle betalingsorganerne undtagen de tyske betalingsorganer »Baden-Württemberg«, »Hessen«, »IBH« og »Helaba«, de italienske betalingsorganer »AGEA« og »ARBEA« og det rumænske betalingsorgan »PIAA«.
(2)
Efter at der er blevet fremsendt nye oplysninger og efter yderligere kontrol, kan Kommissionen nu vedtage en afgørelse om, at regnskaberne fra de tyske betalingsorganer »Baden-Württemberg«, »Hessen«, »IBH« og »Helaba« er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige.
(3)
Artikel 10, stk. 2, første afsnit, i Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL (3) bestemmer, at de beløb, der som følge af beslutningen om regnskabsafslutning omhandlet i forordningens artikel 10, stk. 1, første afsnit, skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat, fastsættes ved, at de månedlige betalinger, der er foretaget for det pågældende regnskabsår, dvs. 2009, trækkes fra de udgifter, der er anerkendt for samme regnskabsår i henhold til stk. 1. Kommissionen trækker dette beløb fra eller lægger det til den månedlige betaling vedrørende de udgifter, der er afholdt i den anden måned efter den måned, hvor afgørelsen om regnskabsafslutning træffes.
(4)
I henhold til artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005 bæres de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder af den pågældende medlemsstat med 50 % og af EU-budgettet med 50 %, hvis inddrivelsen af disse beløb ikke har fundet sted inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole. Artikel 32, stk. 3, i nævnte forordning forpligter medlemsstaterne til sammen med årsregnskaberne at tilsende Kommissionen en sammenfattende oversigt over de inddrivelsesprocedurer, der er iværksat som følge af uregelmæssigheder. Der findes detaljerede bestemmelser om medlemsstaternes pligt til at indberette de beløb, der skal inddrives, i forordning (EF) nr. 885/2006. I bilag III til nævnte forordning findes modellen for den tabel, som medlemsstaterne skulle fremlægge i 2010. Kommissionen bør på basis af de tabeller, som medlemsstaterne har udfyldt, vedtage en afgørelse om de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse af beløb, der er udbetalt som følge af uregelmæssigheder, der er mere end henholdsvis fire eller otte år gamle. Denne afgørelse foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesafgørelser efter artikel 32, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(5)
Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen vil være større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig på grund af, at debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis denne beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller på otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af EU-budgettet med 100 %. I den sammenfattende oversigt, der er omhandlet i artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005, angives de beløb, for hvilke medlemsstaten har besluttet ikke at fortsætte inddrivelsesprocedurerne, samt begrundelsen for beslutningen herom. Disse beløb betales ikke af de pågældende medlemsstater, men derimod over EU-budgettet. Denne afgørelse foregriber ikke fremtidige overensstemmelsesafgørelser efter artikel 32, stk. 8, i nævnte forordning.
(6)
Når Kommissionen afslutter regnskaberne for de berørte betalingsorganer, skal den tage hensyn til de beløb, der allerede er blevet tilbageholdt fra de berørte medlemsstater på grundlag af afgørelse 2010/258/EU.
(7)
Efter artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005 foregriber denne afgørelse ikke Kommissionens senere afgørelser om afvisning af EU-finansiering af udgifter, der ikke er afholdt i henhold til EU-bestemmelserne -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Hermed afsluttes regnskaberne for de tyske betalingsorganer »Baden-Württemberg«, »Hessen«, »IBH« og »Helaba« vedrørende udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2009.
De beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til nærværende afgørelse, herunder dem, der er en følge af anvendelsen af artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005, er angivet i bilaget.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2010.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. listopadu 2010
o schválení účetních závěrek některých platebních agentur v Německu týkajících se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) za rozpočtový rok 2009
(oznámeno pod číslem K(2010) 8277)
(Pouze německé znění je závazné)
(2010/730/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na článek 30 a čl. 32 odst. 8 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Výborem zemědělských fondů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím Komise 2010/258/EU (2) byly pro rozpočtový rok 2009 schváleny účetní závěrky všech platebních agentur kromě německých platebních agentur „Baden-Württemberg“, „Hessen“, „IBH“ a „Helaba“, italských platebních agentur „AGEA“ a „ARBEA“ a rumunské platební agentury „PIAA“.
(2)
Po předání nových informací a po dodatečných kontrolách může nyní Komise rozhodnout o úplnosti, přesnosti a věcné správnosti účetních závěrek předložených německými platebními agenturami „Baden-Württemberg“, „Hessen“, „IBH“ a „Helaba“.
(3)
Ustanovení čl. 10 odst. 2 prvního pododstavce nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (3), stanoví, že částky, které mají být v souladu s rozhodnutím o schválení účetní závěrky uvedeným v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci výše jmenovaného nařízení od každého členského státu získány zpět či mu mají být uhrazeny, se stanoví odečtením měsíčních plateb za daný finanční rok, tj. za rok 2009, od výdajů uznaných pro tentýž rok v souladu s odstavcem 1. Komise tuto částku odečte od měsíční platby týkající se výdajů uskutečněných za druhý měsíc následující po měsíci, v němž bylo přijato rozhodnutí o schválení účetní závěrky, nebo ji k ní přičte.
(4)
Podle čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005 nese finanční důsledky toho, že nedošlo ke zpětnému získání částek v důsledku nesrovnalostí, z 50 % dotyčný členský stát a z 50 % rozpočet Společenství, pokud částky v důsledku nesrovnalostí nebyly získány zpět během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení. Ustanovení čl. 32 odst. 3 uvedeného nařízení zavazuje členské státy, aby předložily Komisi roční účetní závěrku a souhrnný seznam řízení o zpětném získání částek zahájených v důsledku nesrovnalostí. Prováděcí pravidla týkající se povinnosti členských států oznamovat částky, které mají být získány zpět, jsou stanovena v nařízení (ES) č. 885/2006. Příloha III uvedeného nařízení stanoví vzorovou tabulku, kterou měly členské státy předložit v roce 2010. Na základě tabulek vyplněných členskými státy by měla Komise rozhodnout o finančních důsledcích toho, že částky v důsledku nesrovnalostí nebyly ve lhůtě čtyř, popřípadě osmi let získány zpět. Tímto rozhodnutím nejsou dotčena budoucí rozhodnutí o shodě podle čl. 32 odst. 8 nařízení (ES) č. 1290/2005.
(5)
Podle čl. 32 odst. 6 nařízení (ES) č. 1290/2005 mohou členské státy rozhodnout, že nebudou ve zpětném získávání pokračovat. Takové rozhodnutí lze přijmout pouze tehdy, pokud je souhrn vynaložených a odhadovaných nákladů vyšší než částka, která má být získána, nebo pokud se ukáže, že zpětné získání není možné proto, že dlužník nebo osoba právně odpovědná za nesrovnalost vykazují platební neschopnost zjištěnou a uznanou v souladu s vnitrostátním právem. Pokud k takovému rozhodnutí dojde během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení, nese 100 % finančních důsledků rozpočet Společenství. V souhrnném seznamu uvedeném v čl. 32 odst. 3 nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou uvedeny částky, které se členský stát rozhodl nezískávat zpět, a důvody tohoto rozhodnutí. Tyto částky nejsou účtovány k tíži dotyčných členských států, a nese je proto rozpočet Společenství. Tímto rozhodnutím nejsou dotčena budoucí rozhodnutí o shodě podle čl. 32 odst. 8 uvedeného nařízení.
(6)
Při schvalování účetních závěrek dotyčných platebních agentur musí Komise zohlednit částky, které již byly dotyčným členským státům sraženy na základě rozhodnutí 2010/258/EU.
(7)
V souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 nejsou tímto rozhodnutím dotčena rozhodnutí následně přijatá Komisí, která vylučují z financování z prostředků Společenství výdaje, jež nebyly uskutečněny v souladu s pravidly Společenství,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Schvalují se účetní závěrky německých platebních agentur „Baden-Württemberg“, „Hessen“, „IBH“ a „Helaba“ týkající se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) za rozpočtový rok 2009.
Částky, které mají být podle tohoto rozhodnutí všemi dotčenými členskými státy navráceny nebo jim vyplaceny, včetně částek vyplývajících z použití čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005, jsou stanoveny v příloze.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 30. listopadu 2010.