RÅDETS AFGØRELSE 2010/127/FUSP
af 1. marts 2010
om restriktive foranstaltninger over for Eritrea
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådet vedtog den 16. februar 2009 fælles holdning 2009/138/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Somalia (1) til gennemførelse af FN's Sikkerhedsråds resolution (UNSCR) 1844 (2008), der indførte restriktive foranstaltninger over for dem, der forsøger at hindre eller blokere en fredelig politisk proces, eller som truer Somalias føderale overgangsinstitutioner eller Den Afrikanske Unions mission i Somalia (AMISOM) med magtanvendelse, eller hvis aktiviteter undergraver stabiliteten i Somalia eller i regionen.
(2)
FN's Sikkerhedsråd vedtog den 14. januar 2009 resolution 1862 (2009) om grænsekonflikten mellem Djibouti og Eritrea og konfliktens mulige indflydelse på den subregionale stabilitet og sikkerhed.
(3)
FN's Sikkerhedsråd vedtog den 23. december 2009 resolution 1907 (2009) om indførelse af en våbenembargo over for Eritrea, hvori det opfordrer samtlige stater til i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten, at inspicere al fragt, der transporteres til og fra Eritrea, på deres område, herunder i deres søhavne og lufthavne, hvis den pågældende stat har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere i henhold til nævnte resolution eller i henhold til den generelle og fuldstændige embargo mod alle leverancer af våben til Somalia, der er fastlagt i medfør af punkt 5 i UNSCR 733 (1992) og udbygget og ændret i efterfølgende resolutioner.
(4)
UNSCR 1907 (2009) indfører endvidere restriktive foranstaltninger mod enkeltpersoner og enheder, herunder, men ikke begrænset til, Eritreas politiske og militære ledelse, som er udpeget af den komité, der blev nedsat i medfør af UNSCR 751 (1992) og udvidet ved UNSCR 1844 (2008).
(5)
Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte en række foranstaltninger -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at hindre salg eller levering af våben og alle typer dertil knyttet materiel, herunder skydevåben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele hertil, til Eritrea fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører medlemsstaternes flag, uanset om de hidrører fra medlemsstaternes områder eller ej.
2. Ydelse af teknisk bistand, oplæring eller finansiel og anden støtte til Eritrea i forbindelse med militær virksomhed eller levering, fremstilling, vedligeholdelse eller anvendelse af de i stk. 1 nævnte produkter fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder forbydes.
3. Indkøb foretaget af medlemsstaternes statsborgere eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører medlemsstaternes flag, af de i stk. 1 nævnte produkter fra Eritrea samt Eritreas ydelse til medlemsstaternes statsborgere af teknisk bistand, oplæring eller finansiel og anden støtte i forbindelse med militær virksomhed eller levering, fremstilling, vedligeholdelse eller anvendelse af de i stk. 1 nævnte produkter, uanset om de hidrører fra Eritrea eller ej, forbydes også.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne inspicerer i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten al fragt, der transporteres til og fra Eritrea, på deres område, herunder i deres søhavne og lufthavne, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det i henhold denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
2. Luftfartøjer og skibe, der transporterer fragt til og fra Eritrea, skal inden ankomst eller afgang afgive supplerende oplysninger om alle varer, der føres ind i eller ud af en medlemsstat.
3. Ved fund af produkter, som det i henhold til denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, beslaglægger og bortskaffer medlemsstaterne disse (ved destruktion eller ubrugeliggørelse).
Artikel 3
Restriktive foranstaltninger som omhandlet i artikel 4, artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 1 og 2, indføres over for personer og enheder, herunder, men ikke begrænset til, Eritreas politiske og militære ledelse samt statslige og halvstatslige organer eller personer eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, som er af den komité, der blev nedsat i medfør af UNSCR 751 (1992) og udvidet ved UNSCR 1844 (2008) (»sanktionskomitéen«) er udpeget til at have:
-
handlet i strid med våbenembargoen og dertil knyttede foranstaltninger som omhandlet i artikel 1
-
ydet bistand fra Eritrea til væbnede oppositionsgrupper, som søger at destabilisere regionen
-
modsat sig gennemførelsen af UNSCR 1862 (2009) om Djibouti
-
holdt enkeltpersoner eller grupper skjult eller have finansieret, fremmet, støttet, organiseret, oplært eller opfordret dem til at begå volds- eller terrorhandlinger mod andre stater eller deres statsborgere i regionen
-
modsat sig efterforskning eller arbejde udført af den overvågningsgruppe, der blev nedsat på ny ved UNSCR 1853 (2008).
De pågældende personer og enheder er opført på listen i bilaget.
Artikel 4
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at hindre direkte eller indirekte levering, salg eller overførsel af våben og alle typer dertil knyttet materiel, herunder skydevåben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele hertil og direkte eller indirekte levering af teknisk bistand eller oplæring, finansiel og anden bistand, herunder investering, mæglervirksomhed eller andre finansielle tjenesteydelser i forbindelse med militær virksomhed eller levering, fremstilling, vedligeholdelse eller brug af våben og militærudstyr fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører medlemsstaternes flag, til de personer og enheder, der er nævnt i artikel 3.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at hindre indrejse i eller transit gennem deres område for de personer, der er nævnt i artikel 3.
2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse i sit område.
3. Stk. 1 finder ikke anvendelse, hvis sanktionskomitéen i hvert enkelt tilfælde fastslår, at sådanne rejser er berettiget af humanitære hensyn, herunder religiøse forpligtelser, eller hvis sanktionskomitéen konkluderer, at en undtagelse på anden måde vil fremme fred og stabilitet i regionen.
4. I tilfælde, hvor en medlemsstat i medfør af stk. 3 tillader indrejse i eller transit gennem sit område for personer udpeget af sanktionskomitéen, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de berørte personer.
Artikel 6
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, der direkte eller indirekte ejes eller kontrolleres af de personer eller enheder, der er nævnt i artikel 3, indefryses. De pågældende personer og enheder er opført i bilaget.
2. Ingen midler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de personer eller enheder, der er nævnt i stk. 1.
3. Medlemsstaterne kan tillade undtagelser fra de i stk. 1 og 2 nævnte foranstaltninger med hensyn til pengemidler og økonomiske ressourcer, der:
a)
er nødvendige til afholdelse af basale udgifter, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på bolig, medicin og lægebehandling, skat, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer i overensstemmelse med national lovgivning til rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne midler og økonomiske ressourcer
d)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den pågældende medlemsstat har underrettet og opnået godkendelse fra sanktionskomitéen
e)
er genstand for en retlig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret eller en dom, i hvilket fald midlerne og de økonomiske ressourcer kan anvendes til at opfylde afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, forudsat at afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen var registreret forud for vedtagelsen af UNSCR 1907 (2009) og ikke er til fordel for en person eller enhed, som omhandlet i stk. 1 i denne artikel, efter at den pågældende medlemsstat har underrettet sanktionskomitéen.
4. Stk. 2 finder ikke anvendelse på beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti eller
b)
betalinger til indefrosne konti, som er forfaldne i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået, inden disse konti blev omfattet af restriktive foranstaltninger
forudsat at sådanne renter eller anden form for afkast og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
5. De undtagelser, der er omhandlet i stk. 3, litra a), b) og c), kan indrømmes, efter at den pågældende medlemsstat har underrettet sanktionskomitéen om, at den, når det er hensigtsmæssigt, har til hensigt at godkende adgangen til sådanne pengemidler og økonomiske ressourcer, og såfremt sanktionskomitéen ikke har truffet negativ afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter en sådan underretning.
Artikel 7
Rådet udarbejder listen i bilaget og foretager ændringer heraf i overensstemmelse med afgørelser truffet af sanktionskomitéen.
Artikel 8
Denne afgørelse revideres, ændres eller ophæves om nødvendigt i overensstemmelse med relevante afgørelser truffet af FN's Sikkerhedsråd.
Artikel 9
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Artikel 10
Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. marts 2010
ROZHODNUTÍ RADY 2010/127/SZBP
ze dne 1. března 2010
o omezujících opatřeních vůči Eritreji
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rada Evropské unie přijala dne 16. února 2009 společný postoj 2009/138/SZBP o omezujících opatřeních vůči Somálsku (1), kterým se provádí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008), kterou se zavádí omezující opatření vůči osobám, které se snaží překazit nebo zablokovat mírový politický proces, či osobám, které hrozí prozatímním federálním orgánům Somálska nebo misi Africké unie v Somálsku (AMISOM) silou, nebo podnikají kroky, které narušují stabilitu v Somálsku nebo regionu.
(2)
Dne 14. ledna 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1862 (2009) týkající se hraničního sporu mezi Džibutskem a Eritreou a jeho možného dopadu na místní stabilitu a bezpečnost.
(3)
Dne 23. prosince 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1907 (2009), kterou se uvaluje embargo na zbraně vůči Eritreji a vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně přístavů a letišť, veškerý náklad pocházející z Eritreje nebo do ní směřující, pokud má dotyčný stát k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávání, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle této rezoluce nebo podle všeobecného a úplného zbrojního embarga uvaleného na Somálsko podle bodu 5 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 733 (1992), rozpracované a pozměněné dalšími rezolucemi.
(4)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907 (2009) rovněž zavádí omezující opatření vůči jednotlivcům a subjektům, včetně nejen eritrejského politického a vojenského velení, jež určil výbor, který byl zřízen podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751 (1992), rozšířené rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008).
(5)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily prodeji nebo dodávkám zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému materiálu, do Eritreje státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod jejich vlajkou, bez ohledu na to, zda tento materiál pochází z jejich území či nikoliv.
2. Zakazuje se přímé nebo nepřímé poskytování technického poradenství, výcviku, finanční nebo jiné pomoci, které souvisí s vojenskou činností, nebo poskytování, výroba, údržba či používání věcí uvedených v odstavci 1 státními příslušníky členských států nebo z území členských států do Eritreje.
3. Zakazuje se rovněž pořizování věcí uvedených v odstavci 1 z Eritreje, ať už z tohoto území pocházejí či nikoli, státními příslušníky členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států, jakož i poskytování technické pomoci, výcviku, finanční či jiné pomoci spojené s vojenskými činnostmi, nebo poskytování, výroba, údržba či používání věcí uvedených v odstavci 1 ze strany Eritreje státním příslušníkům členských států.
Článek 2
1. Členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodním právem kontrolují na svém území, včetně přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Eritreje nebo do ní směřující, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí.
2. Na letadla a plavidla přepravující náklad do Eritreje nebo z ní se vztahuje povinnost poskytnout dodatečné informace před příjezdem a před odjezdem o veškerém zboží, které je přiváženo do členského státu nebo je z něj vyváženo.
3. Pokud členské státy objeví věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, zajistí je a odstraní (zničením či znehodnocením).
Článek 3
Omezující opatření podle článku 4, čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a 2 se ukládají vůči osobám a subjektům, včetně nejen eritrejského politického a vojenského velení, jakož i včetně vládních a polostátních subjektů, nebo jakýchkoli osob či subjektů jednajících jejich jménem nebo pod jejich vedením, určených výborem zřízeným na základě rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751 (1992), rozšířené rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008) (dále jen „Výbor pro sankce“) jako:
-
osoby či subjekty, které porušily zbrojní embargo a související opatření podle článku 1;
-
osoby či subjekty, které z Eritreje poskytují pomoc ozbrojeným opozičním skupinám, jejichž cílem je destabilizovat region;
-
osoby či subjekty, které brání provádění rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1862 (2009) týkající se Džibuti;
-
osoby či subjekty, které ukrývají, financují, podporují, organizují, cvičí či podněcují jednotlivce či skupiny k páchání násilných či teroristických činů vůči jiným státům či jejich občanům v regionu, nebo činnost takových osob či skupin usnadňují;
-
osoby či subjekty, které brání vyšetřování či práci monitorovací skupiny, která byla znovustavena rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1853 (2008).
Příslušné osoby a subjekty jsou uvedeny v příloze.
Článek 4
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily přímým nebo nepřímým dodávkám, prodeji či převozu zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro výše uvedený materiál a přímému či nepřímému poskytování vojenské pomoci či výcviku, finanční a jiné pomoci, včetně investování, brokerských či jiných finančních služeb spojených s vojenskou činností, nebo poskytování, výrobě, údržbě či užívání zbraní a vojenského vybavení státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států osobám a subjektům uvedeným v článku 3.
Článek 5
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zabránit tomu, aby na jejich území vstupovaly nebo přes ně projížděly osoby uvedené v článku 3.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud Výbor pro sankce v jednotlivých případech stanoví, že cesta je odůvodněna humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti, nebo pokud Výbor pro sankce dojde k závěru, že by výjimka mohla jinak podpořit cíle, kterými jsou mír a stabilita v regionu.
4. Pokud členský stát povolí podle odstavce 3 osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 6
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo či nepřímo vlastněné nebo ovládané osobami či subjekty uvedenými v článku 3.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo hypotéku, léky a lékařské ošetření, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na služby v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po jeho schválení;
e)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí bylo vydáno přede dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907(2009) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení Výboru pro sankce ze strany dotyčného členského státu.
4. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tento úrok, jiné výnosy či platby i nadále vztahuje odstavec 1.
5. Výjimky uvedené v odst. 3 písm. a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí výboru svůj záměr případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům, a hospodářským zdrojům, a pokud do tří pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
Článek 7
Rada vyhotovuje seznam uvedený v příloze a provádí jeho změny na základě rozhodnutí Výboru pro sankce.
Článek 8
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, pozměněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti OSN.
Článek 9
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Článek 10
Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 1. března 2010.