RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1225/2010
af 13. december 2010
om fastsættelse af EU-fartøjers fiskerimuligheder for fiskebestande af visse dybhavsarter for 2011 og 2012
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til traktatens artikel 43, stk. 3, skal Rådet på forslag af Kommissionen vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder.
(2)
Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1) skal der træffes foranstaltninger for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder især rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF).
(3)
Det er op til Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper, herunder visse betingelser, som funktionelt er knyttet til fiskerimulighederne, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør fordeles mellem medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres en relativ stabilitet i fiskeriet for hver bestand eller for hvert fiskeri, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EF) nr. 2371/2002.
(4)
De samlede tilladte fangstmængder (TAC’er) bør fastsættes på grundlag af den foreliggende videnskabelige rådgivning, under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer og i lyset af de holdninger, som kom til udtryk under samrådet med interesseparterne, herunder navnlig Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur og de berørte regionale rådgivende råd.
(5)
Fiskerimulighederne bør være i overensstemmelse med internationale aftaler og principper, f.eks. FN-aftalen af 1995 om bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande (2), og de detaljerede forvaltningsprincipper, som er fastlagt i FAO's internationale retningslinjer af 2008 for forvaltningen af dybhavsfiskeri på åbent hav, i henhold til hvilke navnlig lovgiver bør være mere forsigtig, hvis oplysningerne er usikre, upålidelige eller utilstrækkelige. At der ikke foreligger tilstrækkelige videnskabelige oplysninger, bør ikke bruges som begrundelse for at udskyde eller undlade at træffe bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger.
(6)
Den seneste videnskabelige rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) (3) og fra STECF (4) konkluderer, at de fleste dybhavsbestande ikke udnyttes på et bæredygtigt grundlag, og at fiskerimulighederne for at sikre en bæredygtig udnyttelse af disse bestande bør reduceres, indtil der ses en positiv udvikling i bestandenes størrelse. ICES har desuden anbefalet, at direkte fiskeri efter orange savbug ikke bør tillades.
(7)
Hvad angår dybhavshajer, anses de vigtigste kommercielle arter for at være nedfisket, og derfor bør direkte fiskeri efter dem ikke være tilladt. Indtil mængden af uundgåelige bifangster er fastslået ved hjælp af selektivitetstiltag og andre tekniske foranstaltninger, bør det ikke være tilladt at lande nogen bifangster.
(8)
Fiskerimulighederne for dybhavsarter, som er opført på listen i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande (5) fastsættes to gange om året. Bestandene af guldlaks og det vigtigste fiskeri efter byrkelange er dog undtaget herfra, idet fiskerimulighederne for disse bestande afhænger af resultatet af de årlige forhandlinger med Norge. Fiskerimulighederne for disse bestande fastlægges derfor i en anden relevant årlig forordning om fastsættelse af fiskerimuligheder.
(9)
Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år (6) skal det fastsættes, hvilke bestande de deri fastsatte foranstaltninger skal gælde for.
(10)
For at sikre EU-fiskernes livsgrundlag er det vigtigt at indlede disse fiskerier den 1. januar 2011 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter for 2011 og 2012 de årlige fiskerimuligheder for EU-fartøjer efter fiskebestande af visse dybhavsarter i EU-farvande og i visse farvande uden for EU, hvor der er behov for fangstbegrænsninger.
Artikel 2
Definitioner
1. I denne forordning forstås ved:
a) »EU-fartøj«: et fiskerfartøj, der fører en EU-medlemsstats flag og er registreret i EU
b) »EU-farvande«: de farvande, der henhører under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion med undtagelse af farvandene omkring de territorier, der er nævnt i bilag II til traktaten
c) »samlet tilladt fangstmængde« (TAC): den mængde af hver bestand, der hvert år kan fanges og landes
d) »kvote«: en andel af TAC’en, som er tildelt EU, en medlemsstat eller et tredjeland
e) »internationale farvande«: farvande, der ikke er omfattet af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion.
2. I denne forordning forstås ved følgende områder:
a) »ICES-områder«: de ICES-inddelinger, der er defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 218/2009 af 11. marts 2009 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav (7)
b) »CECAF-områder« (det østlige centrale Atlanterhav eller FAO-område 34): områder som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2009 af 11. marts 2009 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav (8).
Artikel 3
TAC’er og fordeling heraf
TAC’erne for dybhavsarter fanget af EU-fartøjer i EU-farvande og visse farvande uden for EU og fordelingen af sådanne TAC’er mellem medlemsstaterne samt de betingelser, som er funktionelt knyttet til udnyttelsen af fiskerimulighederne, hvor det er relevant, er anført i bilaget.
Artikel 4
Særlige fordelingsbestemmelser
Fiskerimulighederne fordeles blandt medlemsstaterne som fastsat i bilaget, uden at dette berører:
a)
udveksling, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002
b)
nedsættelser og omfordelinger efter artikel 37 i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (9) eller artikel 10, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008 af 29. september 2008 om tilladelser til EF-fiskerfartøjers fiskeri uden for EF-farvande og tredjelandsfartøjers adgang til EF-farvande (10)
c)
supplerende landinger, der er tilladt efter artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
d)
mængder, der tilbageholdes efter artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96
e)
nedsættelser, jf. artikel 105 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009.
Artikel 5
Forholdet til forordning (EF) nr. 847/96
Ved anvendelsen af forordning (EF) nr. 847/96 betragtes alle kvoter i bilaget til nærværende forordning som »analytiske« kvoter.
Artikel 6
Betingelser for landing af fangster og bifangster
Fisk fra bestande, for hvilke der er fastsat fiskerimuligheder ved denne forordning, må kun beholdes om bord eller landes, hvis de er fanget af fartøjer fra en medlemsstat, hvis kvote ikke er opbrugt.
Artikel 7
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2011.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2010.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1225/2010
ze dne 13. prosince 2010,
kterým se pro roky 2011 a 2012 stanoví rybolovná práva na některé populace ryb hlubinných druhů pro plavidla EU
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 43 odst. 3 Smlouvy má Rada na návrh Komise přijmout opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
(2)
Podle nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (1) mají být s přihlédnutím k dostupným vědeckým, technickým a hospodářským doporučením a zejména ke zprávám vypracovaným Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství, přijata opatření, jimiž se řídí přístup do vod a ke zdrojům a udržitelné provozování rybolovných činností.
(3)
Radě přísluší přijmout opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv pro jednotlivé rybolovné oblasti nebo skupiny rybolovných oblastí, případně včetně určitých podmínek, které jsou s nimi funkčně spjaty. Rybolovná práva by měla být rozdělena mezi jednotlivé členské státy způsobem, který každému členskému státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností pro každou populaci nebo loviště, a s náležitým ohledem na cíle společné rybářské politiky stanovené v nařízení (ES) č. 2371/2002.
(4)
Celkové přípustné odlovy (TAC) by měly být stanoveny na základě dostupných vědeckých doporučení, s ohledem na biologické a socioekonomické aspekty při zajištění spravedlivého zacházení pro všechna odvětví rybolovu, jakož i s ohledem na stanoviska vyjádřená v průběhu konzultací se zúčastněnými stranami, zejména stanoviska Poradního výboru pro rybolov a akvakulturu a dotčených regionálních poradních sborů.
(5)
Rybolovná práva by měla být v souladu s mezinárodními dohodami a zásadami, např. s dohodou Organizace spojených národů o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995 (2) a podrobnými zásadami řízení stanovenými v mezinárodních pokynech Organizace spojených národů pro výživu a zemědělství pro řízení lovu hlubinných druhů na volném moři z roku 2008, podle nichž by měl regulační orgán zejména zvýšit obezřetnost v případech, kdy jsou informace neurčité, nespolehlivé nebo nedostatečné. Nedostatek odpovídajících vědeckých informací by neměl být použit jako důvod k odložení nebo neprovádění ochranných a řídících opatření.
(6)
Nejnovější vědecká doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) (3) a Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (4) uvádějí, že většina populací hlubinných druhů je lovena neudržitelným způsobem a že rybolovná práva na tyto populace by měla být snížena, dokud vývoj stavu těchto populací nezačne vykazovat pozitivní trend, aby se zajistila jejich udržitelná úroveň. Rada ICES dále vydala doporučení, že by neměl být povolen žádný cílený rybolov červenice obecné.
(7)
Pokud jde o hlubinné druhy žraloků, hlavní komerční druhy jsou považovány za vyčerpané, a proto by neměl probíhat žádný cílený rybolov těchto druhů. Dokud nebude s pomocí projektů selektivity a dalších technických opatření stanovena výše nevyhnutelných vedlejších úlovků, neměla by být povolena vykládka žádných vedlejších úlovků.
(8)
O rybolovných právech pro hlubinné druhy vyjmenované v příloze I nařízení Rady (ES) č. 2347/2002 ze dne 16. prosince 2002, kterým se stanoví zvláštní podmínky přístupu k rybolovu hlubinných populací a s tím spojené požadavky (5), se rozhoduje jednou za dva roky. Výjimka se však uplatňuje u populací stříbrnice atlantské a hlavní rybolovné oblasti mníka modrého, v jejichž případě rybolovná práva závisí na výsledku každoročního vyjednávání s Norskem. Rybolovná práva pro tyto populace jsou proto stanovena v jiném příslušném každoročním nařízení, kterým se stanoví rybolovná práva.
(9)
V souladu s nařízením Rady (ES) č. 847/96 ze dne 6. května 1996, kterým se stanoví dodatečné podmínky pro meziroční řízení celkových přípustných odlovů a kvót (6), je nezbytné určit, na které populace se vztahují jednotlivá opatření stanovená v uvedeném nařízení.
(10)
Za účelem zajištění obživy rybářů v Unii je důležité otevřít tato loviště ode dne 1. ledna 2011,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pro roky 2011 a 2012 roční rybolovná práva na populace ryb některých hlubinných druhů pro plavidla EU ve vodách EU a v některých vodách mimo vody EU, které podléhají omezením odlovů.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„plavidlem EU“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a registrované v Unii;
b)
„vodami EU“ vody pod svrchovaností nebo jurisdikcí členských států s výjimkou vod přiléhajících k územím uvedeným v příloze II Smlouvy;
c)
„celkovým přípustným odlovem“ (TAC) množství, které může být každý rok uloveno z každé populace a může být provedena jeho vykládka;
d)
„kvótou“ část TAC přidělená Unii, členskému státu nebo třetí zemi;
e)
„mezinárodními vodami“ vody, které nepodléhají svrchovanosti ani jurisdikci žádného státu.
2. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice oblastí:
a)
oblasti ICES jsou vymezeny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 218/2009 ze dne 11. března 2009 o předkládání statistik nominálních odlovů členských států provozujících rybolov v severovýchodním Atlantiku (přepracované znění) (7);
b)
oblasti CECAF (středovýchodní Atlantik nebo hlavní rybolovná oblast FAO 34) jsou vymezeny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2009 ze dne 11. března 2009 o předkládání statistik nominálních odlovů členských států provozujících rybolov v některých oblastech mimo severní Atlantik (přepracované znění) (8).
Článek 3
Celkové přípustné odlovy a jejich rozdělení
Celkové přípustné odlovy pro hlubinné druhy ulovené plavidly EU ve vodách EU nebo v některých vodách mimo vody EU a rozdělení těchto celkových přípustných odlovů mezi členské státy a případně podmínky, které jsou s nimi funkčně spjaty, jsou stanoveny v příloze.
Článek 4
Zvláštní ustanovení o rozdělení
Rozdělením rybolovných práv mezi členské státy uvedeným v příloze nejsou dotčeny:
a)
výměny provedené podle čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002;
b)
odpočty a přerozdělení provedené podle článku 37 nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky (9) nebo podle čl. 10 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1006/2008 ze dne 29. září 2008 o udělování oprávnění k rybolovným činnostem provozovaným rybářskými plavidly Společenství mimo vody Společenství a o přístupu plavidel třetích zemí do vod Společenství (10);
c)
dodatečné vykládky povolené podle článku 3 nařízení (ES) č. 847/96;
d)
převedená množství podle článku 4 nařízení (ES) č. 847/96;
e)
odpočty provedené podle článků 105 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009.
Článek 5
Vztah k nařízení (ES) č. 847/96
Pro účely nařízení (ES) č. 847/96 se všechny kvóty v příloze tohoto nařízení považují za analytické kvóty.
Článek 6
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků
Ryby z populací, na něž byla stanovena rybolovná práva tímto nařízením, smějí být uchovávány na palubě nebo vyloženy, pouze pokud byly odloveny plavidly členského státu, který disponuje dosud nevyčerpanou kvótou.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. prosince 2010.