KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 7. marts 2012
om statsstøttesag nr. SA.29041 (C 28/2009) (ex N 433/2009) Støtteforanstaltninger til fordel for Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
(meddelt under nummer C(2012) 1369)
(Kun den rumænske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2013/246/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (i det følgende benævnt "EUF-traktaten"), særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit (1),
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
under henvisning til Kommissionens beslutning om indledning af proceduren efter EUF-traktatens artikel 108, stk. 2, med hensyn til støttesag C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i overensstemmelse med disse bestemmelser, under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Den 17. juli 2009 anmeldte Rumænien to støtteforanstaltninger (i det følgende benævnt "anmeldelsen") til fordel for Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (i det følgende benævnt "Oltchim" eller "selskabet"): (i) konvertering af selskabets gæld til de offentlige myndigheder på 538 mio. RON (ca. 128 mio. EUR (3)) til aktier og (ii) en statsgaranti til dækning af 80 % af et kommercielt lån på 424 mio. EUR. Rumænien anmeldte disse statsstøtteforanstaltninger af hensyn til den retlige sikkerhed og fremførte, at de ikke indebar statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
(2)
Inden denne anmeldelse, nemlig den 10. april 2008, indgav virksomheden PCC SE (i det følgende benævnt "PCC"), der har hovedsæde i den tyske by Duisburg, og som for øjeblikket ejer en minoritetsaktiepost på 18,31 % i Oltchim, en officiel klage over, at den planlagte konvertering af gælden til aktier indebar uforenelig statsstøtte.
(3)
Efter registrering af klagen udvekslede Kommissionen breve og oplysninger med de rumænske myndigheder, Oltchim og klageren og holdt en række møder dels med de rumænske myndigheder og repræsentanter for Oltchim, dels med repræsentanter for klageren.
(4)
Den 15. september 2009 indledte Kommissionen en officiel undersøgelsesprocedure i henhold til EUF-traktatens artikel 108, stk. 2, med hensyn til de anmeldte foranstaltninger (i det følgende benævnt "beslutningen om indledning af proceduren"). Rumænien fremsendte bemærkninger dertil den 3. november 2009.
(5)
Beslutningen om indledning af proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 29. december 2009 (4). Ved brev af 21. december 2009 opfordrede Kommissionen otte virksomheder, der som Oltchims konkurrenter kunne være interesserede i proceduren, til at fremsætte bemærkninger som led i beslutningen om indledning af proceduren.
(6)
Kommissionen modtog bemærkninger fra fem interesserede parter, nemlig fra Vestolit GmbH & Co. KG (i det følgende benævnt "Vestolit") ved brev af 26. januar 2010, fra Ineos ChlorVinyls (i det følgende benævnt "Ineos") ved brev af 26. januar 2010, fra to virksomheder, der bad om at få deres navne hemmeligholdt (i det følgende benævnt "1. og 2. anonyme part"), ved brev af 27. januar og 28. januar 2010 og fra en privatperson, Virgil Bestea, ved brev af 29. januar 2010.
(7)
Disse bemærkninger blev videresendt til Rumænien ved brev af 2. marts 2010. Rumænien svarede på bemærkningerne fra de interesserede parter ved brev af 8. april 2010.
(8)
En sjette interesseret part, Firebird Management LLC (i det følgende benævnt "Firebird") - en investeringsfond, som på daværende tidspunkt ejede 1,328 % af aktierne i Oltchim - fremsatte oplysninger og bemærkninger ved brev af 27. maj 2010 og 8. juli 2010. Firebirds bemærkninger blev videresendt til Rumænien ved brev af henholdsvis 25. juni 2010 og 27. juli 2010.
(9)
Klageren, PCC, fremsatte oplysninger om denne sag ved brev af 6. maj 2010, 18. maj 2010, 19. maj 2010, 28. maj 2010, 13. juni 2010, 18. juni 2010, 22. juli 2010, 6. august 2010, 2. september 2010, 18. oktober 2010, 9. april 2011 og 14. april 2011. Ud over disse breve sendte PCC omfattende materiale om sagen, hovedsagelig i form af diverse presseartikler og andre, fortrinsvis offentlige, oplysninger.
(10)
1. og 2. anonyme part (som også fremsendte bemærkninger vedrørende beslutningen om indledning af proceduren, og som desuden bad om at få deres navne hemmeligholdt), fremsendte også supplerende oplysninger den 21. september 2010, 22. februar 2011, 28. februar 2011, 26. juli 2011 og 28. oktober 2011.
(11)
Ved brev af 25. juni 2010, 2. august 2010, 9. september 2010, 22. september 2010, 20. oktober 2010 og 23. november 2011 videresendte Kommissionen de bemærkninger, der er nævnt i betragtning (9) og (10), til de rumænske myndigheder i de tilfælde, hvor bemærkningerne indeholdt nye oplysninger og argumenter og var relevante for den pågældende procedure.
(12)
Rumænien svarede på de supplerende bemærkninger ved brev af 30. juli 2010, 2. september 2010, 12. oktober 2010, 26. oktober 2010, 23. november 2010 og 7. december 2011 og sendte desuden supplerende oplysninger om sagen ved brev af 29. marts 2011, 14. april 2011, 27. juli 2011, 9. september 2011 og 21. september 2011.
(13)
Efter beslutningen om indledning af proceduren blev der holdt en række møder i Bruxelles mellem Kommissionens tjenestegrene og de rumænske myndigheder, nemlig den 30. juni 2010, 15. juli 2010, 19. maj 2011 og 12. september 2011. Kommissionens tjenestegrene mødtes også flere gange med repræsentanter for klageren PCC.
(14)
Ved brev af 22. juni 2011 trak de rumænske myndigheder anmeldelsen af 17. juli 2009 vedrørende statsgarantien for lånet på 424 mio. EUR tilbage. Desuden meddelte de rumænske myndigheder Kommissionen, at de opretholdt deres anmeldelse af konverteringen af gælden til aktier.
(15)
Den 10. august 2011 godkendte den rumænske regering et memorandum, hvorved repræsentanter for økonomi-, handels- og erhvervsministeriet (Ministerului Economiei, Comerțului și Mediului de Afaceri) samt repræsentanter for AVAS (5) og Oltchim fik bemyndigelse til at indgå en privatretlig aftale mellem AVAS og Oltchim, hvorved selskabet anerkendte de renter, der var påløbet selskabets offentlige gæld siden den 1. januar 2007.
(16)
Ved brev af 9. september 2011 meddelte de rumænske myndigheder, at Oltchim og AVAS agtede at indgå ovennævnte privatretlige aftale, og at AVAS derefter også ville konvertere disse påløbne renter til aktier sammen med gældens hovedstol.
(17)
Ved brev af 21. oktober 2011 afgav Rumæniens premierminister, Emil Boc, på den rumænske regerings vegne et fast tilsagn om fuldstændig privatisering af Oltchim, inklusive hele den aktiepost, som de offentlige myndigheder ville være i besiddelse af efter gældskonverteringen. Meddelelsen om privatiseringen skulle udsendes sidst i marts 2012, og privatiseringen skulle være afsluttet inden udgangen af maj 2012. Tilsagnet blev bekræftet af Rumæniens nye premierminister, Mihai-Răzvan Ungureanu, ved brev af 16. februar 2012.
(18)
Rumænien fremsatte yderligere bemærkninger og oplysninger ved brev af 12. oktober 2011 og 23. december 2011.
(19)
Det fremgår af de breve, der er nævnt i betragtning (17) og (18), at Rumænien ændrede anmeldelsen af 1. foranstaltning, således at konverteringen af gælden på 538 mio. RON til de offentlige myndigheder skulle efterfølges af en privatisering af den deraf følgende aktiepost i Oltchim, og at konverteringen skal vurderes i lyset af den efterfølgende privatisering.
II. SAGENS FAKTISKE OMSTÆNDIGHEDER
II.1. Selskabet
(20)
Oltchim er en stor rumænsk producent af petrokemiske produkter, såsom PVC, kaustisk soda, chlor, DEHP og polyetherpoyoler. Selskabets vigtigste produkt er PVC (som for øjeblikket udgør ca. 37,5 % af den samlede produktion) med en andel på 2,1 % af EU-markedet i 2008 (6). Oltchim er en af Rumæniens og Sydeuropas største petrokemiske virksomheder og fremstiller 78 sortimenter af 40 basiskemikalier. Virksomheden eksporterer ca. 80 % af sin produktion til såvel europæiske lande som tredjelande.
(21)
Oltchim er den største industriarbejdsgiver i Vâlcea, der er en rumænsk region, som er støtteberettiget i henhold til EUF-traktatens artikel 107, stk. 3, litra a). Den 15. oktober 2011 havde virksomheden 3 470 beskæftigede (7). På grund af den vanskelige finansielle situation, som virksomheden befinder sig i for øjeblikket, afskedigede den midlertidigt 1 000 ansatte i december 2011 og yderligere 993 ansatte i januar 2012 (8).
(22)
Virksomheden blev oprettet i 1966, omstruktureret i 1990 og noteret på fondsbørsen i Bukarest i 1997. Den rumænske stat (for øjeblikket via økonomiministeriet) har en aktiemajoritet på 54,8 % i virksomheden. Den største minoritetsaktionær med en aktiepost på 18,31 % er PCC, der er klageren i forbindelse med denne procedure, og som også ejer selskabet Rokita SA, der er en polsk konkurrent til Oltchim. Virksomhedens øvrige aktier ejes af Nachbar Services Ltd. (14,02 %), en række fysiske personer (11,04 %) og andre juridiske personer (1,81 %).
II.2. Begivenheder før Rumæniens tiltrædelse af EU
II.2.1 Årsagen til selskabets offentlige gæld
(23)
I perioden 1992-2008 investerede Oltchim i alt ca. 371 mio. EUR i modernisering af sin produktionslinje (hvoraf 118,8 mio. EUR blev investeret i perioden 2007-2008). I forbindelse med nogle af disse investeringer optog Oltchim 12 kommercielle lån på i alt ca. 171 mio. DEM og 60 mio. USD i perioden 1995-2000. Lånene blev sikret ved statsgarantier, som blev ydet af finansministeriet.
(24)
Da Oltchim ikke kunne tilbagebetale sine lån, begyndte bankerne i november 1999 at kræve statsgarantierne indfriet.
(25)
Mellem 1999 og 2002 foretog finansministeriet udbetalinger i henhold til statsgarantierne. I forbindelse med de beløb, der blev udbetalt i henhold til statsgarantierne mellem 1999 og 2002, opkrævede finansministeriet betydelige renter og morarenter, som varierede mellem 0,15 % og 0,3 % pr. dag, dvs. mellem 54 % og 110 % om året (9).
(26)
Den gæld, som Oltchim havde akkumuleret til finansministeriet som følge af garantierne, plus renter og morarenter i forbindelse hermed, androg 303 mio. RON (ca. 72 mio. EUR) indtil juni 2002. På det tidspunkt blev det nævnte beløb overdraget fra finansministeriet til det rumænske agentur, der har til opgave at inddrive offentlig gæld, AVAS (10), og blev konsolideret i USD med det formål at opretholde gældens værdi i den hyperinflationære situation. Gælden havde således en værdi på 91 mio. USD.
(27)
I henhold til rumænsk lovgivning (OUG 51/1998) havde AVAS ikke nogen specifik bemyndigelse til at opkræve renter og morarenter i forbindelse med selskabets offentlige gæld, som det skulle inddrive hos debitorerne.
II.2.2 Konvertering af gælden i 2003
(28)
Første forsøg på at privatisere selskabet fandt sted i 2001, hvor AVAS indgik en købs-/salgskontrakt med Exall Resources om statens aktiepost. Kontrakten blev ophævet, fordi køberen ikke var i stand til at opfylde sine betalingsforpligtelser eller til at sikre teknologiske/miljøforbedrende investeringer i selskabet.
(29)
Andet forsøg på at privatisere Oltchim fandt sted i oktober 2003, hvor det rumænske privatiseringagentur APAPS udsendte en meddelelse om salg af statens kapitalandele. For at gøre virksomheden mere attraktiv for de potentielle investorer blev det meddelt, at selskabets offentlige gæld ville blive konverteret til aktier.
(30)
Da en potentiel investor (Rompetrol) og minoritetsaktionærerne anlagde sag ved de rumænske domstole mod gældskonverteringen i 2003, blev privatiserinstilbuddet dog annulleret i begyndelsen af november 2003. Alligevel blev gælden på 95 mio. USD til AVAS (dvs. de 91 mio. USD plus finansministeriets yderligere udbetalinger i henhold til garantierne, som var blevet overdraget til AVAS i juni 2002), svarende til 322 mio. RON, i november 2003 konverteret til aktier ved en beslutning, som Oltchims aktionærer traf på generalforsamlingen (hvor statens repræsentanter havde stemmeflertal). Statens aktiepost i Oltchim steg således fra 53,26 % til 95,73 %.
(31)
I november 2005 annullerede en handelsret i Vâlcea den beslutning, der var truffet på Oltchims generalforsamling med hensyn til gældskonverteringen med den begrundelse, at beslutningen var blevet vedtaget, uden at minoritetsaktionærerne også havde fået mulighed for at deltage i kapitalforhøjelsen.
(32)
I juni 2006 udstedte den rumænske regering en hastebekendtgørelse (11), hvorved den gav statens repræsentanter, der deltog i Oltchim-aktionærernes generalforsamling, bemyndigelse til at stemme for, at den domstolsafgørelse, der annullerede den første gældskonvertering, ikke skulle appelleres, og til at træffe de nødvendige foranstaltninger til annullation af alle senere beslutninger. Domstolsafgørelsen om annullation af gældskonverteringen blev endelig i august 2006. Den faktiske nedsættelse af selskabskapitalen fandt sted i november 2007. Den gæld, der opstod ved annulleringen af gældskonverteringen, blev på ny bogført til dens tidligere værdi på 95 mio. USD, hvilket senere svarede til 317 mio. RON.
II.2.3 Den senere akkumulerede gæld
(33)
Efter den første overdragelse af gælden til AVAS i juni 2002 fortsatte finansministeriet i perioden juni 2002 - december 2006 med at foretage udbetalinger i henhold til de statsgarantier, der var blevet aktiveret i november 1999. I perioden 2003-2006, mens gældskonverteringen i 2003 endnu var gyldig, androg de samlede supplerende udbetalinger, som finansministeriet foretog i henhold til garantierne, 191 mio. RON. I henhold til den kontrakt, som finansministeriet og AVAS indgik i juni 2002 om overdragelsen af selskabets offentlige gæld, overdrog finansministeriet ligeledes alle disse fordringer til AVAS i flere på hinanden følgende trancher efter de faktiske udbetalinger i henhold til garantierne. AVAS konsoliderede også disse fordringer i USD, som i 2006 androg i alt 60 mio. USD.
(34)
Ved Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union den 1. januar 2007 androg Oltchims samlede gæld til AVAS således 60 mio. USD (12).
II.3. Begivenheder efter Rumæniens tiltrædelse af EU
II.3.1 Gældsudviklingen
(35)
Siden 1. januar 2007 har Oltchim foretaget alle betalinger vedrørende eksterne lån. Finansministeriet har ikke længere foretaget supplerende udbetalinger i henhold til statsgarantierne.
(36)
I november 2007 blev det beløb, der svarer til den annullerede gældskonvertering på 95 mio. USD, bogført hos Oltchim og lagt til de 60 mio. USD, der var forbundet med de yderligere betalinger, hvilket bragte virksomhedens samlede gæld til det offentlige op på 155 mio. USD (508 mio. RON). Denne gæld på 155 mio. USD figurerer i Oltchims regnskaber i RON (dvs. 508 mio. RON). Denne USD-denominerede gæld har siden figureret i Oltchims regnskaber i RON, og beløbet er forblevet uændret i rumænsk valuta, fordi selskabet ved hver ny regnskabsperiode har bogført den tidligere værdi i RON (13), som altid har været større end den gældende værdi på det pågældende tidspunkt, idet RON er blevet revalueret i forhold til USD i tidens løb.
(37)
Som en undtagelse fra den generelle regel, der er fastsat i OUG 51/1998 [jf. betragtning (27) ovenfor], opkrævede AVAS i 2007 i henhold til artikel 2, stk. 2, i regeringens hastebekendtgørelse nr. 45/2006 (i det følgende benævnt "OUG 45/2006") renter på 29,9 mio. RON for perioden 2003-2006 - til den etårige LIBOR (14) for indskud i USD - på de fordringer på Oltchim, som det havde fået overdraget af finansministeriet, og som havde været omfattet af gældskonverteringen i 2003.
(38)
Fra november 2007 androg Oltchims samlede gæld til AVAS derfor 155 mio. USD (508 mio. RON) plus 29 mio. RON, dvs. i alt 538 mio. RON. I det følgende vil gælden blive udtrykt i RON, fordi den anmeldte gældskonvertering også er udtrykt i RON.
II.3.2 Anden gældskonvertering
(39)
I januar 2007 vedtog det rumænske parlament OUG 45/2006 ved lov nr. 30/2007, som bemyndiger AVAS til at annullere første gældskonvertering og iværksætte anden konvertering, denne gang med overholdelse af minoritetsaktionærernes præferencerettigheder.
(40)
Alligevel modsatte den nye, største minoritetsaktionær PCC sig andet forsøg på konvertering af gælden til aktier og nægtede at deltage.
(41)
PCC erhvervede en aktiepost på 1,2 % i Oltchim for 7,5 mio. EUR i maj 2007, dvs. efter det tidspunkt, hvor den domstolsafgørelse, som annullerede første gældskonvertering, blev definitiv, fordi den ikke var blevet appelleret af Oltchim og de rumænske myndigheder. Da gældskonverteringen blev annulleret i selskabets regnskaber, blev PCC's andel på 1,2 % til en andel på 12 % (15).
(42)
I april 2008 indgav PCC en klage til Kommissionen over den pågældende konvertering, som angiveligt indebar uforenelig statsstøtte [se betragtning 2 ovenfor].
(43)
De rumænske myndigheder besluttede at indhente Kommissionens godkendelse i henhold til statsstøttereglerne for at sikre sig, at EUF-traktatens artikel 108, stk. 3, var overholdt, inden de iværksatte anden gældskonvertering, og anmeldte derfor foranstaltningen.
II.4. Oltchims nuværende situation
(44)
De rumænske myndigheder fremfører, at de, efter at gældskonverteringen i 2003 var blevet annulleret i 2006, på ny forsøgte at privatisere selskabet inklusive gælden i både 2006 og 2008. Ifølge de rumænske myndigheder var der ingen investorer, der var interesserede i at købe virksomheden på sådanne betingelser.
(45)
Desuden stod virksomheden ifølge de rumænske myndigheder over for følgende problemer i 2008: (i) hovedleverandøren Arpechims indstilling af leverancerne af de vigtigste råmaterialer, (ii) den negative nettoværdi af selskabets aktiver som følge af den betydelige gæld, der på ny blev bogført i selskabets regnskaber, efter at gældskonverteringen i 2003 var blevet annulleret i november 2007, (iii) selskabets underkapitalisering, som ligeledes skyldtes annulleringen af gældskonverteringen og endelig (iv) virkningerne af den internationale finansielle og økonomiske krise.
(46)
I regnskabsåret 2008 registrerede Oltchim et driftstab på 71 mio. RON (17 mio. EUR), et nettotab på 226 mio. RON (54 mio. EUR), men de samlede tab androg 1,367 mia. RON (325 mio. EUR). Efter at hovedleverandøren af ethylen, Arpechim, lukkede i november 2008, fungerede selskabet med 45 % af sin kapacitet, og ca. en tredjedel af personalet blev midlertidigt afskediget.
(47)
Sidst i 2008 blev de aktier i Oltchim, som AVAS ejede på daværende tidspunkt, overdraget til økonomiministeriets portefølje.
(48)
I december 2009 erhvervede Oltchim sin tidligere leverandør Arpechims aktiver (ethylenanlægget) for [0]-[10] EUR (16) og overtog dens lagerbeholdning og inventar for [10]-[20] mio. EUR. Ifølge de rumænske myndigheder blev købet finansieret ved forskud fra kunderne. Arpechim genoptog driften i maj 2011.
(49)
Den 31. december 2009 viste Oltchims regnskaber for 2009 driftstab på 26 mio. EUR (109 mio. RON), et nettotab på 52,4 mio. EUR (220 mio. RON), samlede tab på 377 mio. EUR (1,584 mia. RON) og en negativ egenkapital på 112 mio. EUR (469 mio. RON).
(50)
Den 31. december 2010 viste Oltchims regnskaber et driftsoverksud på 56 mio. EUR, et nettooverskud på 32 mio. EUR (220 mio. RON) og samlede tab på 383 mio. EUR. Det positive driftsresultat og nettoresultatet skyldes, at Arpechims aktiver, der blev overtaget for [0]-[10] EUR, blev opskrevet til [80]-[100] mio. EUR, og at forskellen blev opført i regnskaberne som "kapitalgevinst ved køb på fordelagtige vilkår".
(51)
Den 30. juni 2011 viste Oltchims halvårsregnskab (17) et driftstab på 7,4 mio. EUR og et nettotab på 17,4 mio. EUR, samlede tab på 401 mio. EUR og en negativ egenkapital på 358 mio. EUR (uden at gælden til AVAS medregnes).
III. BESLUTNING OM INDLEDNING AF PROCEDUREN
(52)
Den 15. september 2009 indledte Kommissionen den officielle undersøgelsesprocedure med hensyn til de to støtteforanstaltninger til fordel for Oltchim, som Rumænien havde anmeldt i juli 2009:
-
1. foranstaltning: en gældskonvertering på i alt 538 RON (ca. 128 mio. EUR) og
-
2. foranstaltning: en "aktionærgaranti" til dækning af 80 % af en kommercielt lån på 424 mio. EUR til fortsatte moderniseringsinvesteringer (Rumænien trak anmeldelsen af 2. foranstaltning tilbage ved brev af 22. juni 2011).
(53)
Kommissionen rejste spørgsmålet om, hvorvidt de anmeldte foranstaltninger gav selskabet en urimelig fordel i modsætning til, hvad Rumænien havde fremført, og udgør statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
(54)
I beslutningen om indledning af proceduren blev det desuden fastslået, at det forhold, at staten fra 1. januar 2007 ikke har opkrævet renter og/eller morarenter i forbindelse med den resterende gæld til det offentlige ("3. foranstaltning"), skulle betragtes som supplerende statsstøtte.
(55)
Endelig betvivlede Kommissionen, at foranstaltningerne kunne betragtes som forenelige med EUF-traktatens statsstøtteregler, hvis det blev fastslået, at de indebærer statsstøtte.
IV. RUMÆNIENS BEMÆRKNINGER TIL BESLUTNINGEN OM INDLEDNING AF PROCEDUREN
(56)
De rumænske myndigheder hævdede i deres bemærkninger til beslutningen om indledning af proceduren, at ingen af de tre foranstaltninger udgør statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, fordi den rumænske stat har handlet som en markedsøkonomisk investor.
(57)
Rumænien understregede især, at de anmeldte foranstaltninger (konvertering af gælden og aktionærgarantien) ville sikre Oltchims rentabilitet, fordi de ville løse problemerne med underkapitalisering og skaffe de nødvendige midler til gennemførelsen af virksomhedens vækststrategi. Desuden understregede Rumænien, at Kommissionen skal være opmærksom på, at staten spiller en dobbeltrolle, nemlig som Oltchims aktionær og kreditor.
(58)
Endelig hævdede Rumænien, at 3. foranstaltning ikke udgør statsstøtte, fordi det forhold, at staten ikke inddrev den tidligere gæld, var nært forbundet med den planlagte gældskonvertering, og at de rumænske myndigheder i forbindelse med denne gæld konsekvent havde handlet på samme måde, som en markedsøkonomisk investor ville have handlet i en lignende situation.
V. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
(59)
Virksomheden Vestolit gav i sine bemærkninger til beslutningen om indledning af proceduren, som den fremsendte den 26. januar 2010, udtryk for betænkeligheder ved den statsstøttepakke, som Rumænien havde anmeldt i juli 2009. Vestolit betragter sig som konkurrent til Oltchim, idet begge virksomheder beskæftiger sig med produktion af PVC. Ifølge Vestolit ville ingen privat investor have støttet en investeringsprogram, som udelukkende tog sigte på køb og modernisering af Arpechims gamle ethylenanlæg.
(60)
Ved brev af 21. januar 2010 fremførte virksomheden Ineos, at det på grundlag af oplysningerne i beslutningen om indledning af proceduren ser ud til, at Oltchim er en kriseramt virksomhed, og at det derfor er usandsynligt, at en privat investor ville have truffet de foranstaltninger, som den rumænske stat har truffet til fordel for den. Ineos gjorde ligeledes opmærksom på, at det europæiske marked for PVC er præget af en betydelig overkapacitet, og at potentiel støtte til en af markedsdeltagerne derfor vil kunne medføre betydelige fordrejninger.
(61)
Firebird's bemærkninger af 28. maj 2010 svarer indholdsmæssigt til de bemærkninger, der er fremsat af ovennævnte interesserede parter.
(62)
Ved brev af 28. januar 2010 fremsatte en af Oltchims øvrige konkurrenter, 1. anonyme part, ligeledes bemærkninger svarende til Vestolits og Ineos' ovennævnte bemærkninger. Den understreger også, at driftsstøtten ikke kan betragtes som forenelig med EUF-traktaten, og at der tilsyneladende ikke er nogen anden begrundelse for forenelighed i Oltchims tilfælde.
(63)
Ved brev af 27. januar 2010 fremførte 2. anonyme part, at alle de støtteforanstaltninger, der er fastsat i beslutningen om indledning af proceduren, udgør uforenelig støtte. 2. anonyme part fremførte også:
a)
at de statsgarantier, der blev ydet Oltchim i perioden 1995-2000, fortsat var gældende efter Rumæniens tiltrædelse af EU, nemlig indtil den 31. oktober 2009 og derfor skal behandles som ny støtte efter tiltrædelsesdatoen
b)
at de vanskeligheder, som Oltchim stødte på, efter at statsgarantierne blev aktiveret i november 1999, skyldes selskabets strukturelle problemer (ineffektiv forvaltning, vedtagelse af en forkert forretningsstrategi og det forhold, at der ikke var gennemført en reel og effektiv omstrukturering)
c)
at overtagelsen af selskabet Arpechim er i strid med Oltchims kommercielle interesser og ikke vil være rentabel i fremtiden
d)
at finansministeriets yderligere udbetalinger i henhold til de aktiverede statsgarantier i perioden juni 2002 - december 2006 viser, at Oltchim var kriseramt i hele denne periode
e)
at Rumænien i virkeligheden kun forsøgte at privatisere selskabet én gang, nemlig i 2001, og at de efterfølgende "mislykkede" forsøg på privatisering i 2003 og 2006 var kun en strategi, som tog sigte på at undgå tvangsinddrivelse af selskabets offentlige gæld
f)
at den forretningsplan, der ligger til grund for støttepakken, som den blev anmeldt i juli 2009, ikke var troværdig, især hvad angår følsomhedsanalysen og det forventede investeringsafkast
g)
at staten må have registreret et betydeligt tab ved at støtte et investeringsprogram af et sådant omfang, da de forventede indtægter ved privatiseringen af Oltchim ikke har kunnet dække omkostningerne ved støtteforanstaltningerne
h)
at Rumænien ud fra det synspunkt, at de anmeldte foranstaltninger udgør statsstøtte, skulle have foreslået en omstruktureringsplan for Oltchim, som gør det muligt at vurdere støttens forenelighed på baggrund af rammebestemmelserne for redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (18).
(64)
Senere i proceduren henledte PCC Kommissionens opmærksomhed på, at det rumænske agentur for miljøbeskyttelse i juni 2010 pålagde Oltchim en bøde på 14,34 mio. EUR for forsinket returnering af CO2-certifikater for 2009 (19). At bøden eventuelt ikke er inddrevet udgør efter PCC's opfattelse yderligere statsstøtte til virksomheden. Ved brev af 8. juli 2010 rejser Firebird ligeledes spørgsmålet om miljøbøden.
(65)
I oktober 2010 og oktober 2011 underrettede PCC også Kommissionen om, at det statsejede elforsyningsselskab SC Electrica SA (i det følgende benævnt "Electrica") og andre offentlige kreditorer (Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea, som leverer salt- og kalkopløsninger, og SC CET Govora SA, der leverer damp til industriformål) er i besiddelse af betydelige omlagte fordringer på Oltchim.
VI. RUMÆNIENS KOMMENTARER TIL DE INTERESSEREDE PARTERS BEMÆRKNINGER
(66)
Rumænien henviser i sit svar af 8. april 2010 på de interesserede parters bemærkninger i vid udstrækning til sin anmeldelse og sine tidligere bemærkninger til beslutningen om indledning af proceduren.
(67)
I modsætning til, hvad de interesserede parter havde fremført, understregede Rumænien især, at overtagelsen og moderniseringen af Arpechims petrokemiske aktiver omfatter alle de nødvendige omstruktureringer, som i øvrigt er væsentlige for virksomhedens langsigtede levedygtighed, og at driften af Oltchim-Arpechims integrerede petrokemiske platform kan blive rentabel.
(68)
Desuden gentager Rumænien sine argumenter om, at foranstaltningerne til fordel for Oltchim med det formål at inddrive fordringen ikke har givet Oltchim nogen fordele. Endelig understreger Rumænien også, at det er hensigten at privatisere Oltchim.
VII. TILBAGETRÆKNING AF ANMELDELSEN AF STATSGARANTIEN (2. FORANSTALTNING)
(69)
I henhold til artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fatslæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (20) kan en medlemsstat efter indledningen af den officielle procedure trække anmeldelsen tilbage i god tid, inden Kommissionen vedtager en beslutning om, hvorvidt den anmeldte foranstaltning skal betragtes som statsstøtte. I så fald indstiller Kommissionen den pågældende procedure med en beslutning om, at den ikke længere er relevant.
(70)
De rumænske myndigheder har trukket anmeldelsen af statsgarantien tilbage (statsgarantien dækkede 80 % af et lån på 424 mio. EUR). Kommissionens undersøgelsesprocedure med hensyn til 2. foranstaltning er derfor ikke længere relevant.
VIII. RUMÆNIENS STILLING EFTER TILBAGETRÆKNINGEN AF 2. FORANSTALTNING
VIII.1. Ændring af 1. foranstaltning - Rumæniens privatiseringsplaner
(71)
I februar 2011 blev der anmodet om et forebyggende program for finansiel bistand fra EU/Den Internatonale Valutafond (i det følgende benævnt "IMF") for at sætte gang i den økonomiske vækst i Rumænien, idet der blev lagt særlig vægt på strukturreformer, forbedring af den finanspolitiske bæredygtighed og konsolidering af den finansielle stabilitet. I maj 2011 vedtog Rådet en afgørelse (21) om forebyggende mellemfristet finansiel bistand på op til 1,4 mia. EUR til Rumænien. I marts 2011 godkendte IMF en ny forebyggende stand-by-aftale (22) for Rumænien. I henhold til denne aftale yder IMF Rumænien finansiel bistand på 3 090,6 mia. SDR (3,5 mia. EUR) for de kommende to år. Finansieringen er betinget af, at Rumænien opfylder en række målsætninger for nedbringelsen af budgetunderskuddet, som var nævnt i de rumænske myndigheders hensigtserklæring og gengivet i et teknisk aftalememorandum (i det følgende benævnt "TA"). TA-målsætningerne omfatter bl.a. reduktion af de offentlige virksomheders betalingsrestancer og tab. I hensigtserklæringen og i TA af 2. december 2011 (23) gav Rumænien tilsagn om at udbyde privatiseringen af Oltchim inden udgangen af april 2012.
(72)
Dette tilsagn var en opfølgning af flere offentlige erklæringer fra de rumænske myndigheder i 2011 om den rumænske regerings planer om at privatisere Oltchim.
(73)
Rumænien gav også Kommissionen tilsagn om at privatisere Oltchim. Ved brev af 21. oktober 2011 til næstformand Joaquin Almunia meddelte den rumænske premierminister Emil Boc således, at Rumænien forpligtede sig til helt at privatisere Oltchim (inklusive den aktiepost, som er omfattet af gældskonverteringen) inden maj 2012. Efter udnævnelsen af en ny regering i Rumænien den 9. februar 2012, bekræftede den nye premierminister, Mihai-Răzvan Ungureanu, dette tilsagn ved brev af 16. februar 2012.
(74)
I betragtning af de finanspolitiske stramninger vil Rumænien ikke længere være ejer af Oltchim og finansiere de nødvendige investeringer gennem en statsgaranti, men ønsker i stedet at sælge sine aktier i Oltchim.
VIII.2. Udviklingen med hensyn til 3. foranstaltning - renteaftale
(75)
Ved brev af 9. september 2011 meddelte de rumænske myndigheder Kommissionen, at de fra 1. januar 2007 ville opkræve renter af AVAS' fordring på 538 mio. RON. Rumænien meddelte desuden, at dette ville ske i henhold til en gældsaftale mellem AVAS og Oltchim, hvorved selskabet accepterer de skyldige renter. Ved samme brev præciserede de rumænske myndigheder, at de således påløbne renter også skulle konverteres til aktier sammen med hovedstolen af selskabets offetlige gæld, således som de havde anmeldt i forbindelse med 1. foranstaltning.
(76)
Ved brev af 23. december 2011 fremsendte de rumænske myndigheder en kopi af den privatretlige aftale, der var indgået den 22. december 2011 mellem AVAS og Oltchim, og hvorved selskabet anerkendte de renter af selskabets offentlige gæld, der var påløbet i perioden 1. januar 2007 - 31. december 2011, og som beløb sig til i alt 511 mio. RON. De rumænske myndigheder forklarede, at renterne var blevet beregnet som renters rente, idet der som implicit rente for den pågældende periode blev anvendt den største af de rentesatser, som forretningsbankerne rent faktisk har opkrævet for lån til virksomheden siden 1. januar 2007, og Kommissionens reference- og kalkulationsrentesatser. Denne fremgangsmåde medførte følgende rentesatser og rentebeløb i forbindelse med gælden til AVAS:
Tabel 1
Oversigt over de renter, som AVAS opkrævede i perioden 2007-2011
2007
2008
2009
2010
2011
Den gældende rentesats
1.1-30.6 - 11,17 %
1.7-31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Rentebeløb (afrundet til mio. RON)
58
87
129
114
123
Renter af gælden til AVAS siden 2007: i alt 511 mio. RON
(77)
Ved samme brev meddelte de rumænske myndigheder også, at der ville blive gjort forberedelser til konvertering af gælden på 538 mio. RON til AVAS plus de påløbne renter, for at den foreslåede tidsplan for privatiseringen kunne overholdes.
VIII.3. Rumæniens argumenter med hensyn til privatiseringsplanerne
(78)
Som nævnt ovenfor trak de rumænske myndigheder 2. foranstaltning tilbage (se afsnit VII ovenfor). Efter at anmeldelsen af statsgarantien var trukket tilbage, fremførte de rumænske myndigheder, at den foreliggende 1. foranstaltning, dvs. konvertering af gælden på 538 mio. RON til AVAS til aktier, samt yderligere 511 mio. RON i renter af gælden til AVAS for perioden 1. januar 2007 - 31. december 2011, ikke udgør statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1. Rumænien hævder, at denne foranstaltning er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip og derfor ikke giver Oltchim nogen fordel. De rumænske myndigheder fremfører især, at AVAS i sin egenskab af kreditor opnår større fordel ved, at hele gælden konverteres til aktier, og at hele dens aktiepost i selskabet sælges umiddelbart efter, end ved tvangsinddrivelse af gælden, idet markedsværdien af AVAS' aktiepost i selskabet efter gældskonverteringen er højere end det beløb, som AVAS kunne opnå ved likvidation af selskabet.
(79)
Rumænien fremlagde en konsulentrapport, der var udarbejdet af Raiffeisen Capital & Investment SA (i det følgende benævnt "konsulentrapporten"), som belæg for, at statens bedste strategi for maksimering af sin fortjeneste er en konvertering af gælden til aktier efterfulgt umiddelbart af salg af de samlede aktieposter.
(80)
Konsulentrapporten gennemgår værdien af AVAS' fordring i tilfælde af likvidation og i tilfælde af gældskonvertering efterfulgt af privatisering.
(81)
Likvidationsscenariet vurderes på grundlag af to likvidationsrapporter (en tidligere likvidationsrapport fra februar 2011, som er udarbejdet af Raiffeisen, og en likvidationsrapport fra marts 2011, som er udarbejdet af det uafhængige konsultentfirma Romcontrol SA București). Statens indtægter ved en gældskonvertering efterfulgt af privatisering er blevet anslået på grundlag af "virksomhedsværdi"-metoden, som er en af vigtigste metoder til vurdering af virksomheder. (Afsnit IX.3.3 nedenfor indeholder en detaljeret beskrivelse af de anvendte metoder og vurderingsresultaterne samt Kommissionens analyse deraf.)
(82)
Rapporten konkluderer, at privatiseringen af selskabet vil være lettere og hurtigere ved konvertering af hele gælden til aktier, og at AVAS herved opnår et bedre finansielt resultat end ved selskabets likvidation.
IX. VURDERING
IX.1. Generelle aspekter
(83)
For at fastslå, om de undersøgte foranstaltninger udgør statsstøtte, skal Kommissionen vurdere, om de opfylder samlige betingelser i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1. I denne bestemmelse er der fastsat følgende: "Bortset fra de i traktaterne hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne".
(84)
Kommissionen bemærker, at nedenstående vurdering kun vedrører 1. og 3. foranstaltning, da anmeldelsen af 2. foranstaltning er trukket tilbage (se afsnit VII ovenfor). I betragtning af at Rumænien har knyttet konverteringen af gælden til aktier sammen med privatiseringen af Oltchim, er 1. foranstaltning blevet ændret. Foranstaltningen vurderes derfor ud fra den hypotese, at AVAS' aktiepost efter konverteringen omgående sælges til en privat investitor ved en rimelig, åben og gennemsigtig salgsproces, der tager sigte på at maksimere AVAS' indtægter.
(85)
Desuden mener Kommissionen, at spørgsmålet om, hvorvidt Oltchims kreditor, AVAS, har givet selskabet en urimelig fordel ved den måde, hvorpå den har behandlet gælden efter den 1. januar 2007, skal undersøges på grundlag af OUG 51/1998 [se betragtning (27) ovenfor] og lov nr. 30/2007, hvorved AVAS bemyndiges til på ny at foretage gældskonverteringen, idet der skal tages hensyn til dels anmeldelsen af gældskonverteringen til Kommissionen, beskrevet som 1. foranstaltning i beslutningen om indledning af proceduren, dels ændringen af 1. foranstaltning på grund af de betænkeligheder, som Kommissionen har givet udtryk for, og de forpligtelser, som EU/IMF-programmet medfører.
(86)
Endvidere bemærker Kommissionen, at planerne om helt at privatisere selskabet inden udgangen af maj 2012 i overensstemmelse med de rumænske myndigheders oplysninger i brev af 21. oktober 2011, som blev bekræftet ved premierminister Mihai-Răzvan Ungureanus brev af 16. februar 2012, betragtes som en integrerende del af 1. foranstaltning.
(87)
Hvad angår såvel miljøbøden som selskabets udestående gæld til Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea og SC CET Govora SA, bemærker Kommissionen, at disse påståede forhold ikke indgik i beslutningen om indledning af proceduren. De kan derfor heller ikke være omfattet af nærværende afgørelse. Kommissionen vil senere/în timp util underrette klageren om de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til disse påstande i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 659/1999.
IX.2. Kommissionens kompetence inden Rumæniens tiltrædelse
(88)
Som anført i afsnit V ovenfor, fremførte 2. anonyme part, at nogle af de statsgarantier, som Oltchim fik i perioden 1995-2000, stadig var gældende efter Rumæniens tiltrædelse af EU, nemlig indtil den 31. oktober 2009, og at de derfor skulle behandles som ny støtte efter tiltrædelsesdatoen. Kommissionen må derfor undersøge, om dette argument er gyldigt, og hvorledes det kan påvirke vurderingen af den anmeldte foranstaltning.
(89)
Normalt finder EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, først anvendelse fra tiltrædelsesdatoen. Undtaget fra denne regel er foranstaltninger, der er trådt i kraft inden tiltrædelsen, og som fortsat gælder efter tiltrædelsen. I henhold til traktaten om Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union fra 2005 (24) skal foranstaltninger, der er trådt i kraft i Rumænien inden tiltrædelsesdatoen og fortsat gælder efter denne dato (1. januar 2007), og som kan udgøre statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, og ikke anses for eksisterende støtte i henhold til forordning (EF) nr. 659/1999 (25), betragtes som potentiel ny støtte fra tiltrædelsesdatoen, når det gælder anvendelsen af EUF-traktatens artikel 108, stk. 3.
(90)
I punkt 2.1, andet afsnit i bilag V til akten om Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse fra 2005 (26), er der i henhold til aktens artikel 22 fastsat følgende: "alle efter tiltrædelsesdatoen stadig gældende foranstaltninger, som er statsstøtte, og som ikke opfylder de ovenfor omhandlede betingelser, anses efter tiltrædelsen, for så vidt angår anvendelsen af EF-traktatens artikel 88, stk. 3, som ny støtte."
(91)
Ovennævnte bestemmelse omfatter derfor de foranstaltninger, der er trådt i kraft inden tiltrædelsesdatoen (1. januar 2007), og som fortsat gælder efter denne dato. I overensstemmelse med den definition, som Kommissionen har anvendt i en række beslutninger (27), omfatter begrebet "gældende efter tiltrædelsesdatoen" ordninger og individuelle foranstaltninger, der ikke er tidsbegrænsede, eller hvor statens ansvar ikke er nøjagtigt afgrænset. Med andre ord er der tale om tilfælde, hvor statens nøjagtige eksponering ikke er kendt på tiltrædelsesdatoen. På baggrund af ovenstående er det nødvendigt at fastslå, om statsgarantierne til Oltchim i perioden 1995-2000 var "gældende efter tiltrædelsesdatoen", således som dette begreb er defineret i ovennævnte beslutningspraksis. Med henblik herpå skal det efterprøves, enten om statsgarantien ikke var tidsbegrænset, eller om statens nøjagtige eksponering ikke var kendt inden tiltrædelsesdatoen.
(92)
Efter at have undersøgt betingelserne for udstedelsen af de pågældende statsgarantier bemærker Kommissionen, at der var tale om særskilte, individuelle engangsforanstaltninger, hvorved staten hjalp selskabet med at skaffe lån på bestemte beløb og med en bestemt løbetid. Tidspunktet for, hvor længe disse garantier var gyldige, blev fastsat ved garantistillelsen, idet gyldighedsperioden blev fastsat indtil udløbet af de underliggende lån, hvilket var fastsat nøjagtigt i disse lån. Denne gyldighedsperiode blev ikke ændret senere. Garantiernes gyldighedsperiode efter tiltrædelsen var derfor absolut tidsbegrænset og var blevet fastsat på et tidspunkt inden tiltrædelsen, nemlig ved indgåelsen af låneaftalen. Kommissionen noterer sig derfor, at den første af de situationer, hvor en foranstaltning betragtes som "ny støtte" efter tiltrædelsesdatoen, fordi den ikke er tidsbegrænset på tiltrædelsesdatoen, ikke er opfyldt i den foreliggende sag.
(93)
For det andet er statens maksimale ansvar afgrænset på det tidspunkt, hvor garantiaftalerne blev indgået, idet garantierne kun dækker det specifikke lån, som de vedrører. Det må derfor konkluderes, at betingelserne i anden situation vedrørende begrebet "gældende efter tiltrædelsesdatoen", nemlig statens ukendte eksponering fra tiltrædelsesdatoen, ikke er opfyldt.
(94)
Desuden bemærker Kommissionen, at statsgarantierne blev aktiveret inden tiltrædelsen. Fra det tidspunkt, hvor garantierne blev aktiveret, overtog staten ansvaret for tilbagebetalingen af restancerne på de lån, der var opnået med statsgarantierne, og staten overtog således i praksis selskabets forpligtelser, hvad angår tilbagebetalingen af de pågældende lån og blev dermed Oltchims kreditor for de beløb, der blev udbetalt i henhold til garantierne. Som anført i afsnit II.2 ovenfor, blev der foretaget udbetalinger i henhold til statsgarantierne indtil 2006. Fra tiltrædelsen blev der ikke længere foretaget sådanne udbetalinger, fordi Oltchim var i stand til at indfri de resterende lån.
(95)
Det må derfor konkluderes, at statsgarantierne til Oltchim i perioden 1995-2000 ikke kan betragtes som ny støtte som omhandlet i punkt 2.1, andet afsnit i bilag V til akten om Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse fra 2005.
IX.3. Statsstøtte: fordel
IX.3.1 Det markedsøkonomiske investorprincip
(96)
Hvad angår den anmeldte foranstaltning, der består i konvertering af selskabets offentlige gæld på 1 049 mio. RON til aktier med henblik på salg af hele den offentlige aktiepost umiddelbart efter (sidst i maj 2012), fremfører Rumænien, at dette ikke giver selskabet nogen urimelig fordel, fordi enhver privat kreditor i samme situation som den offentlige kreditor AVAS ville have valgt denne metode til at inddrive sin fordring, frem for likvidation af selskabet, som økomisk set ville være langt mindre fordelagtig for den offentlige kreditor.
(97)
For at fastslå, om den anmeldte foranstaltning giver Oltchim en urimelig fordel, skal Kommissionen vurdere, om AVAS, i sin egenskab af offentlig kreditor, har udfoldet lige så store bestræbelser som en privat kreditor ville have gjort for at inddrive så meget som muligt af sin gæld (28). Ved denne tilgang tages der hensyn til, at inddrivelsen af gælden foretages af en institution, der har det samme forhold til selskabet, som en kreditor har til sin debitor, idet selskabets offentlige gæld er overdraget til AVAS. Ved vurderingen tages der naturligvis hensyn til, at det er økonomiministeriet, der er Oltchims offentlige aktionær, men også, at den offentlige aktionær ikke spiller nogen rolle ved inddrivelsen af selskabets offentlige gæld, som er overdraget til selskabets kreditor AVAS. Kommissionen bemærker dog, at der skal foretages en vurdering af, hvilke virkninger gældskonverteringen og den efterfølgende privatisering af selskabet får for den nuværende aktionær, dvs. økonomiministeriet, for at det kan fastslås, om den foreslåede gældskonvertering og den efterfølgende privatisering økonomisk set udgør en bedre løsning for staten end fuldstændig likvidation af selskabet.
IX.3.2 Inddrivelse af selskabets offentlige gæld - vurdering af 3. foranstaltning
(98)
I beslutningen om indledning af proceduren fandt Kommissionen, at det kunne indebære et yderligere statsstøtteelement, at staten ikke har opkrævet renter og/eller nogen form for morarente for Oltchims resterende offentlige gæld efter Rumæniens tiltrædelse af EU. Denne gæld skyldes aktiveringen af statsgarantierne [se beskrivelsen i betragtning 23-27 og vurderingen af statsgarantierne i betragtning 88-95 ovenfor]. I beslutningen om indledning af proceduren fandt Kommissionen, at det gav Oltchim en fordel, at selskabets offentlige gæld ikke blev forrentet eller inddrevet, idet selskabet således fik stillet gratis kapital til rådighed.
(99)
For at fastslå, om Rumænien har handlet som en privat kreditor med hensyn til den resterende gæld, som skyldes aktiveringen af statsgarantierne, er det nødvendigt at vurdere statens adfærd fra 2007 til nu på grundlag af de oplysninger, som de rumænske myndigheder var i besiddelse af på forskellige relevante tidspunkter.
(100)
Kommissionen bemærker først og fremmest, at beslutningen om ikke at opkræve renter eller morarenter fra 2007 indtil ændringen af anmeldelsen af 1. foranstaltning bygger på OUG 51/1998 [se betragtning (27)]. Der skal også tages hensyn til lov nr. 30/2007, hvorved AVAS bemyndiges til på ny at foretage gældskonvertering. De rumænske myndigheder agtede på daværende tidspunkt at fortsætte Oltchims drift og planlagde nye investeringer i stedet for likvidation af selskabet.
(101)
Kommissionen skal derfor først og fremmest fastslå, om Rumænien handlede som en privat kreditor, da det i 2007 konverterede gælden til aktier i stedet for at tvangsinddrive gælden og/eller likvidere selskabet. I denne forbindelse bemærker Kommissionen, at Rumænien havde fulgt denne strategi for at opretholde Oltchims drift lige fra det første (mislykkedede) forsøg i 2003. De rumænske myndigheders adfærd i denne henseende var derfor i overensstemmelse med deres tidligere adfærd. På grundlag af markedets reaktioner på de tidligere privatiseringsforsøg og minoritetsaktionærernes sagsanlæg kan det konkluderes, at markedet havde tillid til, at Oltchims økonomiske aktiviteter grundlæggende var rentable.
(102)
Desuden bemærker Kommissionen, at Rumænien også havde en forretningsplan (29) for Oltchim, hvilket tyder på, at selskabet faktisk var rentabelt.
(103)
På denne baggrund mener Kommissionen ikke, at det var urimeligt, at Rumænien i sin egenskab af kreditor besluttede at konvertere gælden til aktier og vedtage en lov om ikke at opkræve renter og morarenter af den resterende gæld, da gælden under alle omstændigheder skulle konverteres til aktier.
(104)
Det bringer ikke denne analyse i tvivl, at Rumænien inden konverteringen af gælden til aktier søgte om godkendelse af statsstøtten. Herved opfyldte Rumænien blot sine forpligtelser i henhold til EUF-traktatens artikel 108, stk. 3. I betragtning af de vanskeligheder, som Rumænien forinden var stødt på med hensyn til minoritetsaktionærerne og fortsat er stødt på i forbindelse med gennemførelsen af lov nr. 30/2007, var det ganske logisk, at Rumænien søgte at få bekræftet af Kommissionen, at den planlagte transaktion ikke skulle betragtes som statsstøtte.
(105)
Under hensyn til vurderingen af statsstøtten og anvendelsen af stand-still-klausulen, blev gældskonverteringen til sidst udsat i fem år. I denne forbindelse bemærker Kommissionen først og fremmest, at Rumænien indtil midt i 2011 var fast besluttet på at følge en omfattende investeringsstrategi for Oltchim, som blev analyseret i flere ekspertundersøgelser (30). Opkrævning af renter af selskabets offentlige gæld ville have modvirket statens strategi, som går ud på at foretage nye investeringer for at genskabe selskabets rentabilitet og at øge dets værdi med henblik på privatisering på mellemlang til lang sigt.
(106)
På grund af de betænkeligheder, som Kommissionen gav udtryk for i sin beslutning om indledning af proceduren med hensyn til den omfattende investeringsstrategi, og især på grund af de finanspolitiske problemer og EU/IMF-programmet, ændrede Rumænien sin strategi i 2011 og besluttede at privatisere selskabet umiddelbart efter konverteringen af gælden til aktier. De oprindelige planer om at foretage supplerende investeringer på 424 mio. EUR inden privatiseringen blev derfor opgivet.
(107)
I denne nye situation er opkrævning af renter blevet en relevant strategi fra statens side, for at den kan få inddrevet så stor en del af gælden som muligt.
(108)
Som påpeget i betragtning 75-77 ovenfor blev der opkrævet yderligere renters rente på selskabets offentlige gæld for perioden fra den 1. januar 2007 i henhold til en privat aftale, som Oltchim og AVAS indgik i december 2011. De rentesatser, der blev anvendt på selskabets offentlige gæld, svarede til den højeste af Kommissionens referencesatser for hver periode og de rentesatser, der gjaldt for selskabets private lån i samme periode, og som kan anses for rimelige.
(109)
På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at Oltchim ikke har opnået en fordel ved den måde, hvorpå de offentlige myndigheder efter Rumæniens tiltrædelse har behandlet inddrivelsen af selskabets offentlige gæld, som nu skal konverteres til aktier.
IX.3.3 Gældskonvertering - 1. foranstaltning
(110)
Kommissionen skal også undersøge, om l. foranstaltning, der [som følge af den ændrede anmeldelse - se betragtning 14-16, 69-70 og 75-77 ovenfor] består i konvertering af selskabets offentlige gæld på i alt 1 049 mio. RON til aktier, som hurtigt efterfølges af salg af hele den deraf følgende offentlige aktiepost (privatisering), giver Oltchim en urimelig fordel. Selskabets samlede offentlige gæld, der skal konverteres til aktier, dækker den største offentlige fordring på 358 mio. RON, som privatiseringsagenturet AVAS er i besiddelse af, og renter på 511 mio. RON på AVAS' fordring for perioden 1. januar 2007 - 31. december 2011.
(111)
For at fastslå, om den planlagte gældskonvertering indebærer en fordel for Oltchim, må det undersøges, om den reelt er den bedste metode til inddrivelse af den størst mulige del af gælden, som fremført af Rumænien. I praksis skal Kommissionen fastslå, om en eventuel privat kreditor i samme situation som privatiseringsagenturet AVAS, der er Oltchims kreditor, ville have valgt denne metode ud af en række mulige løsninger, når man tager i betragtning, at debitor står over for betydelige økonomiske problemer. Selv om Oltchims nuværende aktionær, økonomiministeriet, ikke spiller nogen rolle i forbindelse med inddrivelsen af selskabets offentlige gæld, tages der i nedenstående analyse hensyn til to mulige scenarier for den offentlige aktionær.
(112)
Rumænien hævder, at de eneste realistiske muligheder for en privat kreditor i samme situation som den offentlige kreditor AVAS - i betragtning af selskabets nuværende situation (betydelig underkapitalisering og alt for stor gældsætning) - er enten (i) likvidation af selskabet eller (ii) konvertering af gælden til aktier, efterfulgt af salg af hele statens aktiepost i selskabet. En privat kreditor, der skulle vælge mellem disse muligheder, ville vælge den mulighed, der sikrer inddrivelsen af den størst mulige del af den resterende gæld. Med andre ord ville den private kreditor vælge varianten "konvertering efterfulgt af privatisering", hvis det beløb, der forventes af privatiseringen, overstiger det beløb, der kan inddrives ved likvidation.
(113)
For at påvise, at en gældskonvertering efterfulgt af salg af aktieposten er mere indbringende for kreditor end likvidation, har Rumænien fremlagt en rapport, der er udarbejdet af et uafhængigt konsulentfirma (se betragtning 78-82 ovenfor), og som sammenholder de beløb, som kreditor kan opnå under de to scenarier, dvs. ved gældskonvertering efterfulgt af privatisering og ved likvidation.
(114)
Kommissionen har vurderet rapporten i detaljer for at undersøge, om de fremlagte resultater kan stå for en nærmere analyse, og om de viser, at AVAS gennem konverteringen af sin fordring til aktier handler som en privat kreditor. På grundlag af analysen af rapporten konstaterer Kommissionen følgende:
(115)
Værdien af AVAS' fordring i tilfælde af likvidation: Likvidationsscenariet vurderes på grundlag af en tidligere likvidationsrapport udarbejdet af Raiffeisen i februar 2011 og en likvidationsrapport udarbejdet af det uafhængige konsulentfirma Romcontrol SA București i marts 2011.
(116)
I overensstemmelse med rumænsk lovgivning likvideres virksomheder, hvor staten har en aktiepost på mindst 50 % + 1 ved den såkaldte "særlige procedure for frivillig likvidation", således som det er fastsat ved regeringens hastebekendtgørelse nr. 88/1997, regeringsbekendtgørelse nr. 577/2002 og ved lov nr. 137/2002. Ved den særlige procedure for frivillig likvidation anvendes det beløb, som likvidator opnår ved salget af selskabets aktiver, til indfrielse af selskabets udestående gæld i den rækkefølge, der er fastsat ved lov nr. 85/2006 (den rumænske konkurslov). Indtægterne af likvidationen skal anvendes til dækning af fordringerne i følgende rækkefølge: 1) omkostningerne ved likvidationen, 2) løntilgodehavender, 3) privilegerede fordringer (gæld sikret ved pant, sikkerhed i fast ejendom og andre særlige fordele), 4) skattemæssige fordringer (skatter og andre skattemæssige forpligtelser), 5) gæld til finansministeriet på grund af aktiverede statsgarantier, 6) fordringer i form af offentlige lån, 7) ordinære (usikrede) fordringer og 8) aktionærer. I den foreliggende sag ville AVAS falde ind under tredje kreditorkategori (privilegerede kreditorer), men efter en række af Oltchims privilegerede (private) kreditorer, idet selskabets offentlige gæld kun er delvis sikret.
(117)
Konsulentfirmaet Romcontrol har vurderet likvidationsværdien af Oltchims aktiver pr. 15. december 2010 på grundlag af metoden med justerede nettoaktiver, hvor der tages hensyn til den begrænsede periode, hvor de aktiver, der er sat til salg, er eksponeret på markedet (31).
(118)
På grundlag af resultaterne af aktivernes likvidationsværdi, som anslået af Romcontrol, har Raiffeisen vurderet resultaterne for selskabets kreditor AVAS og for staten, i dens egenskab af aktionær, under hensyntagen til selskabets gæld pr. 31. december 2010 og dens foreløbige regnskaber på samme tidspunkt ("Raiffeisens likvidationsundersøgelse fra februar 2011"). I denne undersøgelse anslås det, at de indtægter, der ville kunne opnås ved salg af Oltchims aktiver, ville gøre det muligt at inddrive ca. [20]-[30] % af selskabets samlede gæld. AVAS ville, i sin egenskab af delvis sikret kreditor, kunne opnå ca. [80]-[100] mio. RON (dvs. [10]-[30] % af den samlede fordring på 538 mio. RON). I betragtning af den negative forskel mellem likvidationsindtægterne og selskabets gæld vil staten, som aktionær, ikke opnå nogen indtægter.
(119)
I oktober 2011 opdaterede Raiffeisen de skøn, der var fastsat i likvidationsundersøgelsen fra februar 2011, for at tage hensyn til selskabets finansielle data pr. 30. juni 2011 og for at medregne de renter, der er påløbet selskabets offentlige gæld fra januar 2007.
(120)
I henhold til disse opdaterede skøn ville AVAS, som Oltchims delvis sikrede kreditor, opnå [100]-[120] mio. RON af sin samlede fordring på selskabet (som udgør [10]-[20] % (32) af den samlede fordring, nemlig gældens hovedstol på 538 mio. RON plus renter). Økonomiministeriet vil som offentlig aktionær heller ikke få nogen indtægter denne gang. Det beløb, som AVAS ville få, blev senere tilbagediskonteret til nutidsværdi (33) pr. 30. juni 2011. AVAS ville således få [10]-[40] mio. EUR ved likvidation af selskabet.
Tabel 2
Inddrivelse af statens fordringer ved likvidation
Fordring
(mio. EUR)
Samlede indtægter
(mio. EUR)
Indtægter Kalkulationsrente på 10,7 %
(mio. EUR)
AVAS (kreditor)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Økonomiministeriet (aktionær)
Aktiepost
[0]-[10]
[0]-[10]
Staten i alt
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Dette beløb skal derefter sammenholdes med det forventede afkast ved konverteringen af AVAS' fordring til aktier efterfulgt af privatisering af selskabet.
(122)
Værdien af AVAS' fordring i tilfælde af gældskonvertering efterfulgt af privatisering: i rapporten blev statens indtægter i tilfælde af gældskonvertering med efterfølgende privatisering anslået på grundlag af virksomhedsværdimetoden, som er en af de vigtigste metoder til måling af virksomheders værdi.
(123)
Med hensyn til anvendelsen af denne metode bemærker Kommissionen, at der principielt eksisterer flere metoder til vurdering af en virksomheds aktier.
(124)
En af de hyppigt anvendte metoder er EBITDA ("resultat før renter, skat, af- og nedskrivninger"). Denne metode giver mulighed for at vurdere en virksomheds egenkapital for år X ved at gange EBITDA for år X med en faktor (multiplikator), der betragtes som passende for den pågældende sektor, og ved at trække nettogælden fra resultatet.
(125)
En anden metode består i en tilbagediskonteret pengestrømsanalyse. De nominelle pengestrømme, virksomheden har til rådighed for de kommende år, tilbagediskonteres med de vægtede gennemsnitlige kapitalomkostninger (34), og nettogælden trækkes fra den opnåede værdi.
(126)
En tredje metode er omsætningsmultiplikatormetoden. Denne giver mulighed for at vurdere en virksomheds egenkapital for år X ved at gange omsætningen for år X med en faktor (multiplikator), der betragtes som passende for den pågældende sektor, og ved at trække nettogælden fra resultatet.
(127)
Ved alle disse metoder (den fremtidige EBITDA-værdi, pengestrømsanalyse eller omsætning) anvendes anslåede værdier. I den foreliggende sag er det dog ikke alle metoder baseret på de anslåede værdier i en forretningsplan, det vil være fornuftigt at anvende. Da der er planlagt en omgående privatisering af selskabet, er det kun den nye ejer, der kan blive i stand til at fastlægge virksomhedens fremtidige forretningsstrategi, og de relevante fremskrivninger i forretningsplanen, der er nødvendige for at anvende disse metoder, foreligger derfor ikke, ligesom de heller ikke kan forudses (35). I betragtning af at den nye ejer skal gennemføre betydelige investeringer, kan selskabets tidligere resultater heller ikke anvendes til fremskrivningerne.
(128)
Under disse omstændigheder finder Kommissionen, at de eneste to metoder, der kan anvendes til vurdering af den rumænske stats samlede aktiepost, dvs. AVAS' og økonomiministeriets samlede aktiepost, er børsværdien og virksomhedsværdien. Det skal understreges, at virksomhedsværdien også omfatter de parametre, der anvendes i forbindelse med børsværdien.
(129)
Børsværdien defineres som aktiekursen ganget med antallet af udstedte aktier og afspejler den samlede værdi af virksomhedens udstedte aktier. Denne værdi repræsenterer markedskonsensus med hensyn til værdien af en virksomheds egenkapital og kan anvendes i stedet for markedskonsensus med hensyn til en virksomheds nettoværdi.
(130)
Oltchims børsværdi blev beregnet på grundlag af selskabets aktiekurs på fondsbørsen i Bukarest (36) over en periode på 44 måneder (2008 - august 2011). Denne periode er tilstrækkelig lang til at være relevant, og børsværdien for den pågældende periode er ligeledes et godt fingerpeg om, hvor meget markedet er indstillet på at betale for selskabet.
(131)
I denne forbindelse anser Kommissionen det for positivt, at aktiekursen i den seneste periode mellem maj og august 2011 konstant har været højere end gennemsnittet for de 44 måneder. Mens det vægtede gennemsnit for de 44 måneder er på 0,53 RON pr. aktie, nåede kursen på en enkelt aktie helt op på 2,05 RON i juli 2011 (37). De data, der er blevet anvendt til fastlæggelse af markedsværdien, kan derfor betragtes som forsigtige.
(132)
Hvad angår aktiekursudviklingen fra september 2011 (de seneste data, der er anvendt i den undersøgelse, som Raiffeisen har foretaget), anser Kommissionen det for positivt, at aktiekursen i den seneste tid (fra midt i oktober 2011) er steget betydeligt og har holdt sig over det vægtede gennemsnit på 0,53 RON, der blev anvendt ved fastsættelsen af børsværdien.
Figur 1
Oltchims aktiekursudvikling på fondsbørsen i Bukarest i perioden 23.2.2011 -23.2.2012
(133)
Inden den planlagte gældskonvertering udgjorde Oltchims børsværdi i den undersøgte periode (januar 2008 - august 2011) som vægtet gennemsnit (38) 45 mio. EUR, og i de sidste tre måneder i den undersøgte periode (juni - august 2011) lå den konstant over 100 mio. EUR. Børsværdien overstiger således klart Oltchims likvidationsværdi ([10]-[40] mio. EUR), hvilket er et første tegn på, at salget af statens aktiepost som led i en privatiseringsproces er at foretrække frem for likvidation af selskabet.
(134)
Den anden metode, der kan anvendes, er virksomhedsværdien. Virksomhedsværdien er en måleenhed for selskabets værdi, der ofte benyttes som alternativ til børsværdien, fordi den anses for at være en mere nøjagtig angivelse af selskabets værdi. Virksomhedsværdien udgør forskellen mellem en virksomheds børsværdi og dens nettogæld. Denne metode blev benyttet af Raiffeisen Capital.
(135)
Efter beregningen af børsværdien blev det andet element i formlen for beregning af virksomhedsværdien, nemlig nettogælden, beregnet som selskabets samlede gæld (selskabets samlede rentebærende gæld, dvs. banklån og forfaldne/omlagte gældsforpligtelser) (39).
(136)
Som næste etape er det muligt at beregne median, gennemsnit og vægtet gennemsnit for virksomhedsværdien og for virksomhedsværdien pr. aktie over perioden på 44 måneder. I rapporten blev disse værdier beregnet for to scenarier: med renter af gælden i henhold til aftalen og uden disse renter.
(137)
Med hensyn til sidste punkt finder Kommissionen ikke, at den rente, der er opkrævet i henhold til aftalen, bør tages i betragtning ved beregningen af virksomhedsværdien, for alt andet lige vil egenkapitalen falde, hvis gælden vokser. Disse to virkninger er modsatrettede og skulle principielt ikke påvirke virksomhedsværdien. Hvis markedet får kendskab til renterne, vil det vurdere aktierne lavere. I den foreliggende sag er de samlede renter dog kommet til senere og har ikke kunnet forudses af markedet. Det er de oplysninger, som markedet har på vurderingstidspunktet, der er relevante.
(138)
På denne baggrund er der beregnet følgende virksomhedsværdier pr. aktie i den undersøgte periode.
Tabel 3
Beregning af Oltchims virksomhedsværdi pr. aktie i den undersøgte periode
Periode
Antal aktier
Aktiernes gennemsnitskurs
Børsværdi (aktiekurs x antallet af aktier)
Nettogæld
i mio. RON
Virksomhedsværdi (børsværdi plus nettogæld)
i mio. RON
Virksomhedsværdi pr. aktie
jan. -08
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
feb. -08
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
mar. -08
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
apr. -08
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
maj -08
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
jun. -08
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
jul. -08
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
aug. -08
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
sep. -08
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
okt. -08
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
nov. -08
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
]1 400]-[1 500]
[4]-[6]
dec. 08
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
jan. -09
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
feb. -09
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
mar. -09
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
apr. -09
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
maj -09
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
jun. -09
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
jul -09
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
aug. -09
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
sep. -09
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
okt. -09
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
nov. -09
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
dec. -09
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
jan. -10
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
feb. -10
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
mar. -10
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
apr. -10
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
maj -10
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
jun. -10
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
jul. -10
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
aug. -10
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
sep. -10
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
okt. -10
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
nov. -10
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
dec. -10
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
jan. -11
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
feb. -11
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
mar. -11
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
apr. -11
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
maj -11
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
jun. -11
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
jul. -11
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
aug. -11
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
På grundlag af oplysningerne i denne tabel er der foretaget en beregning af median, gennemsnit og vægtet gennemsnit for virksomhedsværdien pr. aktie.
Tabel 4
Median, gennemsnit og vægtet gennemsnit for Oltchims virksomhedsværdi pr. aktie
Aktiekurs
Virksomhedsværdi pr. aktie
Median
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Gennemsnit
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Vægtet gennemsnit
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
Virksomhedsværdien (median, gennemsnit, vægtet gennemsnit), beregnet som forklaret ovenfor, kan derefter anvendes til fastlæggelse af værdien af statens aktiepost "efter gældskonvertering", ved at selskabets udestående gæld efter konverteringen trækkes fra virksomhedsværdien. Denne gæld vil fortsat være en gæld, som selskabet skal indfri.
(141)
Resultatet er hele egenkapitalens markedsværdi som angivet i tabel 5.
Tabel 5
Beregning af egenkapitalens markedsværdi på grundlag af virksomhedsværdimetoden
Beregning af hele egenkapitalens markedsværdi efter gældskonverteringen
Scenarier
Virksomhedsværdien beregnet på grundlag af aktiernes mediankurs over en periode på 44 måneder
Virksomhedsværdien beregnet på grundlag af aktiernes gennemsnitkurs over en periode på 44 måneder
Virksomhedsværdien beregnet på grundlag af aktiernes vægtede gennemsnitskurs over en periode på 44 måneder
Virksomhedsværdi pr. aktie (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Antal aktier inden konverteringen
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Virksomhedsværdi (mio. RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Nettogæld efter gældskonvertering (mio. RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Egenkapitalens markedsværdi (mio. RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Egenkapitalens markedsværdi (mio. EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
Hvad angår den nettogæld, der anvendes i ovennævnte beregning, skal de to etaper i beregningen, dvs. (i) beregningen af virksomhedsværdiformlen og (ii) den efterfølgende fratrækning, med henblik på at nå frem til egenkapitalens markedsværdi, principielt baseres på markedsværdien af virksomhedens gæld.
(143)
Kommissionen konstaterer dog for det første, at det er meget vanskeligt at fastsætte en markedspris for Oltchims gæld, da der ikke er blevet handlet med gælden, og da der ikke findes noget lokalt marked for handel med gæld. I stedet kan man fastsætte gældens markedsværdi teoretisk ved at bestemme selskabets rating før og efter gældskonverteringen. Denne rating kan derefter anvendes til at anslå sandsynligheden for misligholdelse af betalingsforpligtelserne, som igen kan anvendes til at anslå gældens markedsværdi. Da der ikke foreligger sådanne ratings finder Kommissionen, at dette er umuligt, og at anvendelsen af en dårligt anslået markedsværdi vil kunne medføre betydelige fejl.
(144)
Hvis det for det andet forudsættes, at der er handlet med nettogælden på grundlag af den samme tilbagediskontering i forhold til dens regnskabsværdi før og efter konverteringen, vil resultaterne af beregningen være uændrede uanset nutidsværdien. Ændringer i nettogældens værdi vil i et tilsvarende tilfælde medføre en ændring, som er omvendt proportional med børsværdien. Det har ingen betydning, om man lægger gældens regnskabsværdi eller markedsværdi til, fordi gældens værdi først lægges til for at opnå virksomhedsværdien og derefter trækkes fra for at opnå aktiernes nye regnskabsværdi.
(145)
Hvis det for det tredje forudsættes, at der handles med den gæld, der er tilbage efter konverteringen, til en værdi, som er forskellig fra værdien før konverteringen, skal der, for at der kan foretages en korrekt beregning, tages hensyn til, om markedsværdien af den gæld, der er tilbage efter konverteringen til aktier, sandsynligvis fortsat vil være lavere end regnskabsværdien, men under alle omstændigheder højere end gældens markedsværdi før konverteringen. Hvis der ikke findes et grundlag for fastlæggelse af disse værdier, er det dog umuligt at simulere virkningerne af en ændring af dem, fordi der er alt for mange parametre, som skal ændre sig samtidig.
(146)
I øvrigt bemærker Kommissionen, at Oltchims regnskaber blev udarbejdet i overensstemmelse med de internationale regnskabsstandarder (IFRS) og blev revideret af et uafhængigt revisionsselskab, KPMG. I disse regnskaber er gælden anført til den korrekte værdi i overensstemmelse med den internationale regnskabsstandard IAS 39. I overensstemmelse med IAS 39 er den korrekte værdi det beløb, hvortil velinformerede parter frivilligt kan handle med et aktiv eller indfri en gæld under normale konkurrencevilkår. På dette grundlag har KPMG attesteret, at den korrekte værdi af selskabets gæld på lang sigt ikke adskilte sig væsentligt fra regnskabsværdien.
(147)
På baggrund af ovenstående finder Kommissionen, at det i den foreliggende sag faktisk er korrekt at anvende gældens regnskabsværdi til beregning af egenkapitalens markedsværdi.
(148)
For at efterprøve, om beregningen holder stik, har Kommissionen dog desuden foretaget en følsomhedsanalyse, dvs. at den har fastslået den procentuelle forskel mellem nettogældens regnskabsværdi og markedsværdi før konverteringen, hvorved nutidsværdien af statens aktiepost efter konverteringen kommer til at svare til likvidationsværdien, forudsat at gældens markedsværdi svarer til dens regnskabsværdi efter konverteringen af gælden til aktier. Denne procentvise værdi kan betragtes som en vis "fejlmargen" ved vurderingen af gældens markedsværdi.
(149)
Kommissionen er af den opfattelse, at det mest troværdige af alle scenarierne (virksomhedsværdi på grundlag af median, gennemsnit og vægtet gennemsnit) er det vægtede gennemsnit, fordi værdierne i den foreliggende sag er blevet vægtet med de aktiemængder, der handles med. I forbindelse med dette scenario udgør ovennævnte margen 15 %. Kommissionen konkluderer, at en sådan margen er tilstrækkelig stor til, at det kan fastslås, at virksomhedsværdien er beregnet på grundlag af sikre data.
(150)
Efter beregningen af egenkapitalens markedsværdi er det muligt at beregne værdien af statens aktiepost ved at gå ud fra markedsværdien af den samlede egenkapital baseret på statens kapitalandele, som efter gældskonverteringen vil være som følger: (40)
Tabel 6
Den rumænske stats aktiepost i Oltchim før og efter den planlagte gældskonvertering
Aktiepost før gældskonverteringen
Aktiepost efter gældskonverteringen
Gæld til AVAS plus renter deraf udgør den konverterede gæld
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Økonomiministeriet
54,81 %
[0]-[5] %
Staten i alt
54,81 %
[80]-[100] %
(151)
Efter konverteringen af gælden til AVAS (gældens hovedstol), hvortil kommer renter i henhold til aftalen, vil Oltchims egenkapital således få en værdi på mellem [20]-[30] og [90]-[100] mio. EUR, hvilket giver statens samlede aktiepost ([80]-[100] %) en nutidsværdi (41) på mellem [15]-[30] og [75]-[90] mio. EUR. I tabel 7 nedenfor sammenfattes virksomhedsværdien under alle scenarier og sammenlignes med værdien i tilfælde af likvidation.
Tabel 7
Sammenligning mellem gældskonvertering efterfulgt af privatisering og likvidation - på grundlag af virksomhedsværdimetoden
Statens forventede indtægter
mio. EUR
Gældskonvertering umiddelbart efterfulgt af privatisering
Nettonutidsværdien af indtægterne ved likvidation
Sammenligning
Virksomhedsværdi beregnet på grundlag af aktiernes mediankurs over en periode på 44 måneder
Virksomhedsværdi beregnet på grundlag af aktiernes gennemsnitskurs over en periode på 44 måneder
Virksomhedsværdi beregnet på grundlag af aktiernes vægtede gennemsnitskurs over en periode på 44 måneder
Egenkapitalens markedsværdi
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Markedsværdien af statens samlede aktiepost
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Nettonutidsværdien af statens samlede aktiepost (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Likvidation gældskonvertering og privatisering
Nettonutidsværdien af AVAS' samlede aktiepost (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Likvidation gældskonvertering og privatisering
Nettonutidsværdien af økonomiministeriets samlede aktiepost (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Likvidation gældskonvertering og privatisering
(152)
Under alle scenarierne, der er vurderet på grundlag af virksomhedsværdimetoden, opnår både AVAS, som offentlig kreditor, og økonomiministeriet, som offentlig aktionær, bedre resultater ved gældskonvertering efterfulgt af privatisering end ved likvidation af selskabet. Den nuværende offentlige aktionærs (økonomiministeriet) aktiepost vil blive reduceret ved gældskonverteringen, hvilket vil give selskabets kreditor AVAS en aktiepost på [80]-[100] %. Ministeriet har dog ingen grund til at modsætte sig gældskonverteringen, for ved likvidation vil det ikke få noget for sine aktier i selskabet. Selv under et scenario med det laveste skøn for virksomhedværdien vil den offentlige kreditor AVAS opnå mere end ved selskabets likvidation ([10]-[30] mio. EUR mod [10]-[30] mio. EUR).
(153)
På baggrund af ovenstående kan det konkluderes, at den anmeldte foranstaltning (gældskonvertering efterfulgt af fuldstændig privatisering) ikke giver Oltchim nogen fordel, hvis selskabet privatiseres kort tid efter gældskonverteringen, idet denne foranstaltning vil give den offentlige kreditor AVAS mulighed for at inddrive en større del af sin fordring end ved selskabets likvidation. Kommissionen noterer sig i denne forbindelse de rumænske myndigheders tilsagn om helt at privatisere selskabet inden udgangen af maj 2012 (se betragtning 17 og 73 ovenfor).
(154)
Kommissionen finder, at den kvantitative vurdering, der foretages ved børsværdimetoden og virksomhedsværdimetoden, ligeledes understøttes af følgende to argumenter, som den uafhængige ekspert ikke konkretiserede.
(155)
For det første er vurderingen baseret på børskursen. Da statens aktiepost i Oltchim sælges som en helhed, vil køber dog blive i stand til at kontrollere selskabet. Køber vil derfor være parat til at betale en kontrolpræmie for aktieposten, som det er normal praksis i tilsvarende transaktioner.
(156)
For det andet bemærker Kommissionen, at virksomheden PCC var parat til at betale 7,5 mio. EUR for en de facto andel på 12 % af Oltchims aktier i 2007 og 2,6 mio. EUR for yderligere 3,6 % af Oltchims aktier i 2011. Dette tyder på, at en privat investor mente, at Oltchim var steget i værdi i 2011 i forhold til 2007 (idet investoren var parat til at betale en højere pris pr. aktie), og at de samlede aktier på grundlag af transaktionen i 2011 kan vurderes til 73 mio. EUR, dvs. langt mere end likvidationsværdien.
IX.4. Konklusion med hensyn til fordelskriteriet
(157)
På grundlag af ovenstående, dvs.: (i) at selskabet ikke har opnået nogen urimelig fordel ved den måde, hvorpå de offentlige myndigheder har inddrevet dets offentlige gæld, som er omhandlet af den anmeldte foranstaltning, og (ii) at gældskonverteringen som sådan ikke giver selskabet nogen urimelig fordel, konkluderer Kommissionen, at de foreliggende, anmeldte foranstaltninger (som er en kombination af de tidligere foranstaltninger 1 og 3) ikke opfylder fordelskriteriet. På denne baggrund skal der ikke foretages en analyse af de øvrige kumulative kriterier for definition af statsstøttebegrebet, der er fastsat i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, for at vurdere de foreliggende anmeldte foranstaltninger.
X. KONKLUSION
(158)
Den officielle undersøgelsesprocedure, som Kommissionen indledte i henhold til EUF-traktatens artikel 108, stk. 2, med hensyn til 2. foranstaltning (statsgaranti), skal indstilles, da den ikke længere er relevant, efter at Rumænien har trukket sin anmeldelse tilbage.
(159)
Den foreliggende, anmeldte foranstaltning (den tidligere 1. og 3. foranstaltning tilsammen) indebærer ikke statsstøtte som omhandlet i EUF-traktatens artikel 107, stk. 1.
(160)
Denne konklusion bygger på, at Rumænien er fast besluttet på at sælge hele sin aktiepost i Oltchim, som meddelt af premierminister Emil Boc ved brev af 21. oktober 2011 og bekræftet af premierminister Mihai-Răzvan Ungureanu ved brev af 16. februar 2012 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Kommissionen har besluttet at indstille den officielle undersøgelsesprocedure efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med hensyn til den anmeldte statsgaranti (2. foranstaltning) til Oltchim, fordi Rumænien har trukket anmeldelsen tilbage og ikke vil gennemføre denne foranstaltning.
Artikel 2
1. foranstaltning, som Rumænien anmeldte den 17. juli 2009 og ændrede den 22. juni 2011, 9. september 2011, 21. oktober 2011 og 16. februar 2012, udgør ikke statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Artikel 3
3. foranstaltning, som Rumænien gennemførte i 2007, udgør ikke statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Artikel 4
Denne afgørelse er rettet til Rumænien.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. marts 2012.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 7. března 2012
ve věci státní podpory č. SA.29041 (C 28/2009) (ex N 433/2009) Podpůrná opatření ve prospěch společnosti Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
(oznámeno pod číslem C(2012) 1369)
(Pouze rumunské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/246/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a zejména na čl. 108 odst. 2 první odstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí, jímž Komise rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci státní podpory C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními a vzhledem k těmto připomínkám,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 17. července 2009 Rumunsko oznámilo dvě podpůrná opatření (dále jen „oznámení“) ve prospěch společnosti Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (dále jen „Oltchim“ nebo „společnost“): i) výměna dluhu za kmenové akcie v hodnotě 538 milionů RON (přibližně 128 milionů EUR (3)) a ii) státní záruka pokrývající 80 % komerční půjčky v celkové výši 424 milionů EUR. Rumunsko oznámilo tyto dvě státní podpory z důvodu právní jistoty a uvedlo, že nejde o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(2)
Před tímto oznámením, dne 10. dubna 2008, předložila společnost PCC SE (dále jen „PCC“) se sídlem v Duisburgu v Německu, která má nyní menšinový podíl ve společnosti Oltchim představující 18,31 %, oficiální stížnost, podle níž plánovaná výměna dluhu za akcie představuje neslučitelnou státní podporu.
(3)
Komise si po zaregistrování stížnosti vyměnila dopisy a informace s rumunskými úřady, se společností Oltchim a se stěžovatelem a uspořádala jednak několik setkání s rumunskými úřady a se zástupci společnosti Oltchim, a jednak se stěžovatelem.
(4)
Dne 15. září 2009 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ohledně podpůrných opatření (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“). Rumunsko zaslalo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dne 3. listopadu 2009.
(5)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 29. prosince 2009 (4). Komise v dopisech ze dne 21. prosince 2009 vyzvala osm společností potenciálně zainteresovaných na tomto řízení jako konkurenty společnosti Oltchim, aby podaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení.
(6)
Komise obdržela připomínky od pěti třetích stran: v dopise ze dne 26. ledna 2010 od společnosti Vestolit GmbH & Co. KG (dále jen „Vestolit“), v dopise ze dne 26. ledna 2010 od společnosti Ineos ChlorVinyls (dále jen „Ineos“), v dopisech ze dne 27. ledna a ze dne 28. ledna 2010 od dvou společností, které požádaly, aby nebyla sdělena jejich totožnost (dále jen „I. a II. nejmenovaná strana“), a v dopise ze dne 29. ledna 2010 od soukromé osoby (pan Virgil Bestea).
(7)
Tyto připomínky byly sděleny Rumunsku dopisem z 2. března 2010. Rumunsko odpovědělo na připomínky výše uvedených třetích stran dopisem z 8. dubna 2010.
(8)
Šestá třetí strana, investiční fond Firebird Management LLC (dále jen „Firebird“), který v dané době vlastnil 1,328 % akcií společnosti Oltchim, zaslal informace a připomínky prostřednictvím dopisů z 27. května 2010 a 8. července 2010. Připomínky fondu Firebird byly Rumunsku sděleny prostřednictvím dopisů z 25. července 2010 a 27. července 2010.
(9)
Stěžovatel PCC předložil připomínky k této věci v dopisech z 6. května 2010, 18. května 2010, 19. května 2010, 28. května 2010, 13. června 2010, 18. června 2010, 22. července 2010, 6. srpna 2010, 2. září 2010, 18. října 2010, 9. dubna 2011 a 14. dubna 2011. Kromě těchto dopisů zaslala společnost PCC celou řadu materiálů s informacemi týkajícími se dotyčné věci, které v zásadě obsahovaly různé články z tisku a další informace, většinou veřejného charakteru.
(10)
Dále I. a II. nejmenovaná strana (které rovněž zaslaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení a které žádaly, aby nebyla zveřejněna jejich totožnost) zaslaly dodatečné informace 21. září 2010, 22. února 2011, 28. února 2011, 26. července 2011 a 28. října 2011.
(11)
Komise zaslala rumunským úřadům připomínky uvedené v bodech odůvodnění 9 a 10 ve chvíli, kdy obsahovaly nové informace a argumenty a kdy byly relevantní pro dotyčné řízení, a to v dopisech z 25. června 2010, 2. srpna 2010, 9. září 2010, 22. září 2010, 20. října 2010 a 23. listopadu 2011.
(12)
Rumunsko odpovědělo na dodatečně obdržené připomínky v dopisech ze dne 30. července 2010, 2. září 2010, 12. října 2010, 26. října 2010, 23. listopadu 2010 a 7. prosince 2011. Rovněž zaslalo dodatečné informace týkající se věci v dopisech ze dne 29. března 2011, 14. dubna 2011, 27. července 2011, 9. září 2011 a 21. září 2011.
(13)
V důsledku přijetí rozhodnutí o zahájení řízení se v Bruselu konalo několik setkání mezi útvary Komise a rumunskými úřady: 30. června 2010, 15. července 2010, 19. května 2011 a 12. září 2011. Útvary Komise se rovněž několikrát setkaly se zástupci stěžovatele PCC.
(14)
Rumunské úřady dopisem ze dne 22. června 2011 stáhly oznámení ze dne 17. července 2009 o státní záruce za půjčku ve výši 424 milionů EUR. Rumunské úřady rovněž Komisi informovaly, že nadále zachovávají oznámení o výměně dluhu za akcie.
(15)
Dne 10. srpna 2011 schválila rumunská vláda memorandum, jímž zástupci Ministerstva hospodářství, obchodu a podnikatelského prostředí, agentury AVAS (5) a společnosti Oltchim byli zmocněni, aby uzavřeli dohodu podle soukromého práva mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, na jejímž základě by společnost uznala úroky vážící se k veřejnému dluhu, akumulované ode dne 1. ledna 2007.
(16)
Dopisem ze dne 9. září 2011 rumunské úřady sdělily, že společnost Oltchim a agentura AVAS hodlají uzavřít dříve uvedenou dohodu podle soukromého práva a že AVAS taktéž vymění takto akumulované úroky za akcie, a to společně s hlavním dluhem.
(17)
Dopisem ze dne 21. října 2011 zaslal předseda vlády Rumunska Emil Boc závazný příslib rumunské vlády privatizovat celou společnost Oltchim, včetně celého balíku akcií, který připadne po výměně dluhu státním úřadům. Oznámení o privatizaci mělo být provedeno koncem března 2012 a privatizace ukončena do konce května 2012. Dopisem ze dne 16. února 2012 tento závazek znovu potvrdil nový předseda vlády Rumunska Mihai-Răzvan Ungureanu.
(18)
Rumunsko předložilo dodatečné připomínky a informace v dopisech z 12. října 2011 a 23. prosince 2011.
(19)
Z dopisů zmíněných v bodech odůvodnění 17 a 18 vyplývá, že Rumunsko pozměnilo oznámení opatření č. 1 v tom smyslu, že po převedení dluhu vůči státním úřadům ve výši 538 milionů RON bude následovat privatizace takto vzniklých akcií společnosti Oltchim a že převod musí být posouzen s přihlédnutím k následné privatizaci.
II. SOUVISLOSTI
II.1. Společnost
(20)
Oltchim je významný rumunský výrobce petrochemických produktů, jako je PVC, hydroxid sodný, chlor, DEHP a polyetherové polyoly. Hlavním výrobkem společnosti je PVC (v současné době tvoří asi 37,5 % z celkové výroby), v roce 2008 (6) s podílem 2,1 % na trhu Unie. Oltchim je s výrobou 78 druhů čtyřiceti základních chemických výrobků jednou z největších petrochemických společností v Rumunsku a v jihovýchodní Evropě. Společnost vyváží přibližně 80 % své výroby jak do Evropy, tak i mimo ni.
(21)
Oltchim je hlavní zaměstnavatel v oblasti průmyslu v rumunském regionu Vâlcea, který využívá pomoc podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. K 15. říjnu 2011 byl počet zaměstnanců 3 470 (7). Společnost z důvodu obtížné finanční situace, s níž se v současné době potýká, v prosinci 2011 dočasně propustila 1 000 zaměstnanců a dalších 993 zaměstnanců v lednu 2012 (8).
(22)
Společnost zahájila činnost v roce 1966, v roce 1990 byla reorganizována a v roce 1997 byla kótována na Burze cenných papírů v Bukurešti. Rumunský stát (v současné době prostřednictvím Ministerstva hospodářství) má ve společnosti většinový podíl představující 54,8 % společnosti. Hlavním menšinovým akcionářem je společnost PCC, která je v tomto řízení stěžovatelem, a vlastní také společnost Rokita SA, polského konkurenta společnosti Oltchim, ve které má podíl 18,31 %. Další akcie vlastní Nachbar Services Ltd. (14,02 %), různé fyzické osoby (11,04 %) a další právnické osoby (1,81 %).
II.2. Události předcházející přistoupení Rumunska k EU
II.2.1 Původ veřejného dluhu
(23)
V období 1992-2008 investovala společnost Oltchim celkem asi 371 milionů EUR do modernizace své výrobní linky (z toho 118,8 milionů EUR v období 2007-2008). Pokud jde o některé z těchto investic, společnost Oltchim uzavřela v období 1995-2000 sérii dvanácti komerčních půjček v celkové výši téměř 171 milionů DEM a 60 milionů USD. Půjčky byly kryty státními zárukami vydanými Ministerstvem financí.
(24)
Protože společnost Oltchim nebyla schopna půjčky splácet, banky od listopadu roku 1999 použily státní záruky.
(25)
V letech 1999 až 2002 provedlo Ministerstvo financí platby na základě záruk. Ministerstvo financí si naúčtovalo značně vysoké úroky a smluvní pokuty za částky takto zaplacené za záruky aktivované v letech 1999 až 2002. Ty se pohybovaly od 0,15 % do 0,3 % za den, přesněji řečeno od 54 % do 110 % za rok (9).
(26)
Do června roku 2002 celkový dluh společnosti Oltchim vůči Ministerstvu financí, pocházející ze státních záruk plus příslušných úroků a smluvních pokut, dosáhl 303 milionů RON (přibližně 72 milionů EUR). Tehdy byla uvedená částka převedena z Ministerstva financí na rumunskou agenturu AVAS (10), pověřenou vymáháním veřejných dluhů, a byla konsolidována v USD s cílem zachovat hodnotu dluhu v hyperinflačním prostředí. Výsledná částka činila 91 milionů USD.
(27)
Agentura AVAS neměla podle rumunské legislativy (OUG 51/1998) specifický mandát pro vybírání úroků a smluvních pokut z veřejného dluhu, který měla vymoci od dlužící společnosti.
II.2.2 Převod dluhu v roce 2003
(28)
První pokus o privatizaci společnosti se uskutečnil v roce 2001, kdy agentura AVAS se společností Exall Resources vyjednala a podepsala smlouvu o prodeji státního podílu ve společnosti. K odstoupení od smlouvy o prodeji došlo z důvodu neschopnosti kupujícího splnit platební povinnosti a proto, že kupující nemohl zaručit provedení technologických/environmentálních investic ve společnosti.
(29)
K dalšímu pokusu o privatizaci společnosti Oltchim došlo v říjnu 2003, kdy rumunská privatizační agentura APAPS zveřejnila oznámení o prodeji státního podílu. Potenciální investoři byli informováni, že veřejný dluh bude vyměněn za akcie s cílem zvýšit atraktivitu společnosti pro potenciální investory.
(30)
Přesto byla nabídka na privatizaci na začátku listopadu 2003 zrušena, protože potenciální investor (Rompetrol) a menšinoví akcionáři napadli u rumunských soudů převod dluhu z roku 2003. Navzdory této situaci byl v listopadu 2003 dluh vůči agentuře AVAS ve výši 95 milionů USD (a to převedených 91 milionů USD a dodatečné platby provedené Ministerstvem financí za záruky a převedené agentuře AVAS od června 2002), rovnající se 322 milionům RON, vyměněn za akcie na základě rozhodnutí valné hromady akcionářů společnosti Oltchim (na níž zástupci státu měli většinu hlasů). Tím se státní podíl ve společnosti Oltchim zvýšil z 53,26 % na 95,73 %.
(31)
V listopadu 2005 obchodní soud ve Vâlcea zrušil rozhodnutí valné hromady společnosti Oltchim o převodu dluhu, což zdůvodnil tím, že rozhodnutí bylo přijato, aniž by bylo menšinovým akcionářům umožněno, aby se zúčastnili navýšení kapitálu.
(32)
V červnu 2006 vydala rumunská vláda mimořádné nařízení (11), jímž zmocnila zástupce státu účastnící se valné hromady akcionářů společnosti Oltchim, aby hlasovali proti podání odvolání proti soudnímu rozhodnutí, které zrušilo první převod dluhu, a aby byla přijata nezbytná opatření pro zrušení všech následných aktů. Soudní rozhodnutí o zrušení převodu dluhu se stalo pravomocným v srpnu 2006. Ke skutečnému snížení vlastního kapitálu došlo v listopadu 2007. Dluh vzniklý ze zrušení převodu dluhu byl znovu zaveden do účtů ve své historické hodnotě 95 milionů USD, představujících pak 317 milionů RON.
II.2.3 Další růst dluhu
(33)
Po prvním převodu dluhu na agenturu AVAS v červnu 2002 pokračovalo Ministerstvo financí v období od června 2002 do prosince 2006 v provádění plateb na základě záruk, které byly aktivovány v listopadu 1999. V období 2003-2006, kdy převod dluhu z roku 2003 byl ještě platný, se celková částka dodatečných plateb provedených Ministerstvem financí na základě aktivovaných záruk zvýšila na 191 milionů RON. V rámci provádění dohody o převodu veřejného dluhu, uzavřené v červnu 2002 mezi Ministerstvem financí a agenturou AVAS, převedlo Ministerstvo financí na AVAS i všechny tyto pohledávky v postupných tranších, následujících po platbách uskutečněných na základě záruk. Agentura AVAS konsolidovala tyto pohledávky rovněž v USD a ty v roce 2006 představovaly celkovou částku 60 milionů USD.
(34)
Dne 1. ledna 2007, v den přistoupení Rumunska k Evropské unii, činil celkový dluh společnosti Oltchim vůči agentuře AVAS částku 60 milionů USD (12).
II.3. Události po přistoupení Rumunska k EU
II.3.1 Vývoj dluhu
(35)
Počínaje 1. lednem 2007 byly veškeré platby spojené s externími úvěry prováděny společností Oltchim. Ministerstvo financí již neprovedlo žádnou dodatečnou platbu v souvislosti se státními zárukami.
(36)
V listopadu 2007 bylo 95 milionů USD, tedy odpovídající částka po zrušení převodu dluhu, zavedeno do účetních výkazů společnosti Oltchim a připočteno k 60 milionům USD, spojeným s dodatečnými platbami, čímž vznikl veřejný dluh v celkové výši 155 milionů USD (508 milionů RON). Tento veřejný dluh ve výši 155 milionů USD je veden v účetních výkazech společnosti Oltchim v RON (tedy 508 milionů RON). Tento dluh vyjádřený v USD je od té doby uváděn v účtech společnosti Oltchim v RON a tato částka zůstává v rumunské měně nezměněna, protože v každém dalším výkazním termínu společnost vykazovala v účetní závěrce historickou hodnotu v RON (13), která byla vždy vyšší než hodnota platná v danou chvíli, protože RON během doby posílil vůči USD.
(37)
Výjimkou z obecného pravidla stanoveného zákonem OUG 51/1998 [viz výše uvedený bod odůvodnění 27], podle čl. 2 odst. 2 mimořádného nařízení vlády č. 45/2006 (dále jen „OUG 45/2006“), agentura AVAS v roce 2007 u pohledávek společnosti Oltchim, které na ni byly převedeny Ministerstvem financí a které byly předmětem převodu dluhu z roku 2003, požadovala za období 2003-2006 úroky 29,9 milionu RON podle roční úrokové sazby LIBOR (14) na vklady v USD.
(38)
V důsledku toho v listopadu 2007 celková částka, již společnost Oltchim dlužila agentuře AVAS, dosáhla 155 milionů USD (508 milionů RON) plus 29 milionů RON, tedy celkem 538 milionů RON. Toto rozhodnutí bude dále uvádět dluh v RON, protože oznámený převod dluhu je rovněž udáván v RON.
II.3.2 Druhý převod dluhu
(39)
V lednu 2007 schválil rumunský parlament mimořádné nařízení vlády OUG č. 45/2006 prostřednictvím zákona č. 30/2007, který agentuře AVAS povolil zrušit první převod dluhu a zmocnil ji provést druhý převod, tentokrát při dodržení prioritních práv menšinových akcionářů.
(40)
Nicméně druhý pokus o výměnu dluhu za akcie byl napaden novým hlavním menšinovým akcionářem, společností PCC, která se odmítla účastnit této operace.
(41)
Společnost PCC získala podíl ve výši 1,2 % ve společnosti Oltchim, za který zaplatila 7,5 milionu EUR v květnu 2007, přesněji řečeno po datu, kdy nabylo právní moci rozhodnutí státního soudu rušící první převod dluhu, neboť společnost Oltchim ani rumunské úřady se neodvolaly. Poté, co byl převod dluhu na účtech společnosti zrušen, se podíl stěžovatele PCC ve výši 1,2 % stal podílem ve výši 12 % (15).
(42)
V dubnu 2008 podala společnost PCC ke Komisi stížnost, v níž uvedla, že dotyčný převod by představoval neslučitelnou státní podporu [viz výše uvedený bod odůvodnění 2].
(43)
Rumunské úřady se s cílem dodržet ustanovení čl. 108 odst. 3 SFEU rozhodly získat souhlas Komise podle pravidel pro státní podporu ještě před uskutečněním druhého převodu dluhu, a proto opatření oznámily.
II.4. Současná situace společnosti Oltchim
(44)
Rumunské úřady uvádějí, že v roce 2006 po zrušení převodu dluhu z roku 2003 se znovu pokusily zprivatizovat společnost i s dluhem, a to v roce 2006 a v roce 2008. Podle rumunských úřadů žádný investor neměl za takových podmínek zájem o koupi.
(45)
Podle rumunských úřadů se kromě toho společnost od roku 2008 potýká s těmito problémy: i) zastavení dodávek základních surovin od hlavního dodavatele - společnosti Arpechim, ii) negativní dopad na čistou hodnotu aktiv společnosti, který byl způsoben obnovením významného dluhu v listopadu 2007 v důsledku zrušení výměny dluhu za akcie z roku 2003, iii) nedostatečná kapitalizace společnosti způsobená rovněž zrušením převodu dluhu a konečně iv) dopady světové finanční a hospodářské krize.
(46)
V účetním roce 2008 zaznamenala společnost Oltchim provozní ztráty ve výši 71 milionů RON (17 milionů EUR), čistou ztrátu 226 milionů RON (54 milionů EUR) a ztráty celkem dosáhly 1,367 miliardy RON (325 milionů EUR). Po uzavření společnosti Arpechim v listopadu 2008, který byl hlavním dodavatelem ethylenu, byla společnost v provozu jen ze 45 % své kapacity a asi jedna třetina zaměstnanců byla dočasně propuštěna.
(47)
Koncem roku 2008 byly akcie společnosti Oltchim, které v té době vlastnila agentura AVAS, převedeny do portfolia Ministerstva hospodářství.
(48)
V prosinci 2009 zakoupila společnost Oltchim aktiva (zařízení na výrobu ethylenu) svého bývalého dodavatele společnosti Arpechim za cenu [0]-[10] EUR (16) a zaplatila za jeho zásoby/jeho inventář [10]-[20] milionů EUR. Podle rumunských úřadů bylo zakoupení financováno ze zálohových plateb zákazníků. Arpechim obnovil svoji činnost v květnu 2011.
(49)
Ke dni 31. prosince 2009 vykazovaly finanční výkazy společnosti Oltchim za rok 2009 provozní ztráty v hodnotě 26 milionů EUR (109 milionů RON), čistou ztrátu 52,4 milionů EUR (220 milionů RON), ztráty celkem 377 milionů EUR (1,584 miliard RON) a záporný vlastní kapitál v hodnotě 112 milionů EUR (469 milionů RON).
(50)
Ke dni 31. prosince 2010 vykazují finanční výkazy společnosti Oltchim provozní zisk 56 milionů EUR, čistý zisk 32 milionů EUR (220 milionů RON) a ztráty celkem 383 milionů EUR. Kladného provozního výsledku a čistého výsledku bylo dosaženo díky tomu, že aktiva společnosti Arpechim zakoupená za cenu [0]-[10] EUR byla znovu oceněna na [80]-[100] milionů EUR a tento rozdíl byl zaveden do účetnictví jako „zisk z výhodného nákupu“.
(51)
Ke dni 30. června 2011 vykazovaly finanční výkazy společnosti Oltchim za šest měsíců (17) provozní ztrátu ve výši 7,4 milionů EUR a čistou ztrátu 17,4 milionu EUR, ztráty celkem 401 milionů EUR a záporný vlastní kapitál v hodnotě 358 milionů EUR (aniž by byl brán v úvahu dluh vůči agentuře AVAS).
III. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(52)
Dne 15. září 2009 zahájila Komise formální vyšetřovací řízení ohledně dvou podpůrných opatření ve prospěch společnosti Oltchim, která Rumunsko oznámilo v červenci 2009:
-
opatření č. 1: převod dluhu v celkové výši 538 milionů RON (přibližně 128 milionů EUR); a
-
opatření č. 2:„záruky akcionáře“ pokrývající 80 % komerční půjčky ve výši 424 milionů EUR na pokračovaní investic za účelem modernizace (Rumunsko stáhlo oznámení týkající se opatření č. 2, a to dopisem ze dne 22. června 2011).
(53)
Komise vyjádřila pochybnost, zda v rozporu s argumentací Rumunska oznámená opatření neposkytují společnosti neoprávněné výhody a zda se tedy nejedná o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(54)
Navíc v rozhodnutí o zahájení řízení bylo označeno jako možná další státní podpora to, že ode dne 1. ledna 2007 stát nepožadoval úrok a/nebo smluvní pokuty v souvislosti s neuhrazeným veřejným dluhem (označeno jako „opatření č. 3“).
(55)
Nakonec Komise vyjádřila pochybnost, zda by opatření mohla být považována za slučitelná se SFEU z hlediska pravidel týkajících se státní podpory, jestliže by se zjistilo, že zahrnují státní podporu.
IV. PŘIPOMÍNKY RUMUNSKA K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(56)
Rumunské úřady ve své reakci na rozhodnutí o zahájení řízení uvedly, že žádné ze tří opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože rumunský stát jednal v souladu s tržními zásadami.
(57)
Rumunsko zejména trvalo na tom, že oznámená opatření (převod dluhu a záruky akcionáře) by zaručila rentabilitu společnosti Oltchim díky vyřešení problému příliš nízké míry kapitalizace a zabezpečení fondů nezbytných pro realizaci její strategie růstu. Navíc Rumunsko zdůraznilo skutečnost, že je třeba, aby Komise vzala na vědomí dvojí úlohu státu, jako akcionáře i jako věřitele společnosti Oltchim.
(58)
Nakonec Rumunsko uvedlo, že opatření č. 3 není státní podpora, protože chování státu ohledně nevymáhání předcházejícího dluhu se vztahovalo výhradně na plánovaný převod dluhu a pokud jde o tento dluh, rumunské úřady postupovaly důsledně v souladu s tím, co by v podobné situaci učinil jiný provozovatel na trhu.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(59)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 26. ledna 2010 vyjádřila společnost Vestolit své obavy ohledně balíčku státních podpor oznámených Rumunskem v červenci 2009. Společnost Vestolit se považuje za konkurenta společnosti Oltchim, protože obě strany provádějí činnost v oblasti výroby PVC. Podle společnosti Vestolit by žádný soukromý investor nepodpořil investiční program zaměřený výhradně na koupi a modernizaci zastaralého zařízení na výboru ethylenu od společnosti Aperchim.
(60)
Společnost Ineos ve svém dopise ze dne 21. ledna 2010 uvedla, že na základě informací z rozhodnutí o zahájení řízení se společnost Oltchim jevila jako podnik nacházející se v potížích a v důsledku toho bylo nepravděpodobné, že by soukromý investor přijal taková opatření na podporu, která měl v úmyslu přijmout ve prospěch společnosti Oltchim rumunský stát. Společnost Ineos rovněž upozornila, že pro evropský trh s PVC je charakteristická významně vzrůstající kapacita a že v důsledku toho by jakákoliv potenciální podpora poskytnutá některému z aktérů na tomto trhu mohla vést k mu narušení trhu.
(61)
Připomínky předložené fondem Firebird dne 28. května 2010 mají obdobný obsah jako připomínky předložené dříve uvedenými zainteresovanými stranami.
(62)
Dopisem ze dne 28. ledna 2010 předložil připomínky ve stejném smyslu jako ty, které předložily společnosti Vestolit a Ineos, i další konkurent společnosti Oltchim, a to jako I. nejmenovaná strana. Ta rovněž zdůrazňuje, že provozní podpora nemůže být považována za slučitelnou se SFEU a že v případě společnosti Oltchim zřejmě neexistují jiné důvody pro slučitelnost.
(63)
Dopisem ze dne 27. ledna 2010 uvádí II. nejmenovaná strana, že veškerá opatření na podporu uvedená v rozhodnutí o zahájení řízení jsou neslučitelnou podporou. II. nejmenovaná strana rovněž tvrdí, že:
(a)
státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly nadále platné i po přistoupení Rumunska k EU, a to až do dne 31. října 2009, a proto by se k nim k datu přistoupení mělo přistupovat jako k novým podporám;
(b)
příčinou potíží, s nimiž se společnost Oltchim potýkala po aktivaci státních záruk v listopadu 1999, byly strukturální problémy společnosti (neefektivní řízení, přijetí nesprávné podnikatelské strategie, neprovedení skutečné a účinné restrukturalizace);
(c)
získání společnosti Arpechim je v rozporu s obchodními zájmy společnosti Oltchim: v budoucnu totiž nepřinese zisk;
(d)
pozdější platby uskutečněné Ministerstvem financí od června 2002 do prosince 2006 na základě aktivovaných státních záruk ukazuje, že společnost Oltchim se nacházela v potížích po celou tuto dobu;
(e)
ve skutečnosti se Rumunsko pokusilo privatizovat tuto společnost pouze jednou, a to v roce 2001, avšak následné „nepodařené“ pokusy o privatizaci z let 2003 a 2006 byly jen strategií s cílem nevymáhat veřejný dluh;
(f)
podnikatelský plán, který stojí u základů balíčku podpor, jak byl oznámen v červenci 2009, nebyl proveditelný, zejména pokud jde o rozbor citlivosti a odhadovanou návratnost investic;
(g)
podporou takto rozsáhlého investičního programu by stát býval zaznamenal významnou ztrátu, protože očekávané výnosy z privatizace společnosti Oltchim by nepokryly náklady na podpůrná opatření;
(h)
vzhledem k tomu, že oznámená opatření představovala státní podporu, Rumunsko mělo pro společnost Oltchim navrhnout plán restrukturalizace, který by umožnil posoudit slučitelnost podpory podle pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v potížích (18).
(64)
Později, v průběhu řízení, stěžovatel PCC upozornil Komisi, že v červnu 2010 udělila rumunská Agentura pro ochranu životního prostředí společnosti Oltchim pokutu ve výši 14,34 milionu EUR za zpožděné vrácení povolenek na emise CO2 za rok 2009 (19). Podle názoru stěžovatele PCC je nevymáhání pokuty vlastně další státní podporou. Investiční fond Firebird ve svém dopise ze dne 8. července 2010 rovněž nastolil otázku zmíněné pokuty.
(65)
Společnost PCC v říjnu 2010 a v říjnu 2011 rovněž informovala Komisi o tom, že státní podnik dodávající elektrickou energii SC Electrica SA (dále jen „Electrica“) a další státní věřitelé (dodavatel solného a vápencového roztoku Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea a dodavatel průmyslové páry SC CET Govora SA) mají v držení významné, nově rozvržené pohledávky vůči společnosti Oltchim.
VI. PŘIPOMÍNKY RUMUNSKA K PŘIPOMÍNKÁM ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(66)
Ve své odpovědi ze dne 8. dubna 2010 na připomínky zúčastněných stran Rumunsko uvádí převážně odkaz na svoje oznámení a předcházející připomínky k zahájení řízení.
(67)
Rumunsko zejména trvalo na tom, že navzdory tomu, co uvedla jedna z třetích stran, získání a modernizace petrochemických aktiv společnosti Arpechim zahrnuje veškeré nezbytné restrukturalizace a je zásadní pro dlouhou životaschopnost společnosti a že provozování integrované petrochemické platformy Oltchim-Arpechim by mohlo být ziskové.
(68)
Rumunsko také opakuje své argumenty, podle nichž opatření přijatá vůči společnosti Oltchim ohledně vymáhání pohledávky neznamenala pro společnost Oltchim žádnou výhodu. Rumunsko také trvalo na svém záměru privatizovat společnost Oltchim.
VII. STAŽENÍ OZNÁMENÍ O STÁTNÍ ZÁRUCE (OPATŘENÍ Č. 2)
(69)
V souladu s článkem 8 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (20), dotyčný členský stát může po zahájení formálního vyšetřovacího řízení vzít zpět své oznámení, a to dříve, než Komise rozhodne o charakteru navrhovaného opatření jako podpory. V takovém případě ukončí Komise příslušné řízení rozhodnutím o bezpředmětnosti řízení.
(70)
Rumunské úřady vzaly zpět oznámení o státní záruce (která pokrývá 80 % půjčky do výše 424 milionů EUR). V důsledku toho se formální vyšetřovací řízení prováděné Komisí u 2. opatření stalo bezpředmětným.
VIII. POZICE RUMUNSKA PO STAŽENÍ OPATŘENÍ Č. 2
VIII.1. Úprava opatření č. 1 - záměr Rumunska provést privatizaci
(71)
V únoru 2011 bylo požadováno vytvoření společného preventivního programu finanční pomoci EU/Mezinárodního měnového fondu (dále jen „MMF“) s cílem podpořit zahájení ekonomického růstu v Rumunsku s důrazem na strukturální reformy a zároveň na zlepšení fiskální udržitelnosti a konsolidaci finanční stability. V květnu 2011 přijala Rada rozhodnutí (21) poskytnout Rumunsku preventivní střednědobou finanční pomoc ve výši 1,4 miliardy EUR. V březnu 2011 MMF schválilo pro Rumunsko novou preventivní stand-by dohodu (22). Podle této dohody poskytne MMF Rumunsku na další dva roky finanční pomoc v hodnotě 3 090,6 miliardy DST (3,5 miliardy EUR). Toto financování je podmíněno splněním celé řady cílů zaměřených na snížení rozpočtového deficitu, které jsou uvedeny v dopise o záměru předaném rumunskými úřady a zapsány v technickém memorandu o porozumění („TMP“). Cíle TMP mimo jiné zahrnují snížení váznoucích plateb a ztrát státních podniků. V dopise o záměru a v TMP ze dne 2. prosince 2011 (23) se Rumunsko zavázalo oznámit nabídku na privatizaci společnosti Oltchim do konce dubna 2012.
(72)
K tomu dochází po celé řadě veřejných prohlášení, která vydaly rumunské úřady během roku 2011 a která se týkala záměru rumunské vlády privatizovat společnost Oltchim.
(73)
Rumunsko také oznámilo Komisi svůj závazek privatizovat společnost Oltchim. Přesněji řečeno, v dopise ze dne 21. října 2011, zaslaném místopředsedovi J. Almuniovi, předseda vlády Rumunska Emil Boc prohlásil, že se Rumunsko zavazuje zprivatizovat celou společnost Oltchim (včetně balíku akcií, které jsou předmětem převodu dluhu) do května 2012. Po jmenování nové rumunské vlády dne 9. února 2012 nový předseda vlády Mihai-Răzvan Ungureanu potvrdil tento závazek v dopise ze dne 16. února 2012.
(74)
Rumunsko vzhledem k rozpočtovým úsporám, s nimiž se potýká, již nemá v úmyslu zůstat vlastníkem společnosti Oltchim a financovat potřebné investice prostřednictvím státních záruk; chce prodat akcie společnosti Oltchim, které vlastní.
VIII.2. Vývoj u opatření č. 3 - dohoda o úrocích
(75)
Dopisem ze dne 9. září 2011 informovaly rumunské úřady Komisi, že ode dne 1. ledna 2007 mají v úmyslu požadovat od agentury AVAS úroky z dluhu představujícího 538 milionů RON. Rumunsko rovněž vysvětlilo, že to bude konkrétně uvedeno ve smlouvě-dohodě uzavřené mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, jejímž prostřednictvím společnost odsouhlasí dlužné úroky. V témže dopise rumunské úřady upřesnily, že takto akumulované úroky budou rovněž vyměněny za akcie spolu s hlavní částí veřejného dluhu, tak jak bylo oznámeno v rámci opatření č. 1.
(76)
Dopisem ze dne 23. prosince 2011 rozeslaly rumunské úřady kopii dohody uzavřené dne 22. prosince 2011 v rámci soukromého práva mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, kterou společnost uznala úroky z veřejného dluhu, akumulované ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2011, představující celkem 511 milionů RON. Rumunské úřady vysvětlily, že úroky byly vypočítány ze složeného základu, přičemž pro relevantní období byla jako implicitní úroková sazba použita nejvyšší hodnota z úrokových sazeb používaná komerčními bankami u půjček, které byly společnosti skutečně poskytnuty ode dne 1. ledna 2007, a referenční a diskontní sazby používané Komisí. Výsledkem tohoto přístupu jsou následující použité úrokové sazby a následující akumulované úroky z dluhu vůči agentuře AVAS:
Tabulka č. 1
Rozvržení úroků stanovených agenturou AVAS pro období 2007-2011
2007
2008
2009
2010
2011
Použitá úroková sazba
1.1 - 30.6 - 11,17 %
1.7 - 31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Hodnota úroku (zaokrouhleno na miliony RON)
58
87
129
114
123
Celkem úroky dluhu vůči agentuře AVAS počínaje rokem 2007: 511 milionů RON
(77)
V téže korespondenci rumunské úřady rovněž informovaly, že s cílem dodržet kalendář navržený pro privatizaci, budou zahájeny přípravy pro provedení převodu dluhu vůči agentuře AVAS, který představuje 538 milionů RON, plus příslušné akumulované úroky.
VIII.3. Argumenty předložené Rumunskem s ohledem na zamýšlenou privatizaci
(78)
Jak bylo vysvětleno výše, rumunské úřady stáhly opatření č. 2 (viz výše uvedený VII. oddíl). Rumunské úřady po stažení oznámení týkajícího se státní záruky tvrdily, že současné opatření č. 1, tedy výměna dluhu ve výši 538 milionů RON vůči agentuře AVAS za akcie a zároveň úroků z dluhu vůči agentuře AVAS akumulovaných ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2011, které představují dodatečnou částku ve výši 511 milionů RON, není státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Rumunsko se domnívá, že toto opatření je slučitelné se společným trhem a jako takové neposkytuje výhodu pro společnost Oltchim. Přesněji řečeno, rumunské úřady se domnívají, že pro agenturu AVAS jako věřitele bude výhodnější výměna celého dluhu za akcie a rychlý prodej celého balíku akcií společnosti, v porovnání s vymáháním dluhu, protože tržní hodnota balíku akcií společnosti v držení agentury AVAS, vzniknuvšího převodem dluhu, je vyšší než částka, kterou by agentura AVAS získala při likvidaci společnosti.
(79)
Rumunsko předložilo konzultační zprávu vypracovanou společností Raiffeisen Capital & Investment SA (dále jen „konzultační zpráva“) s cílem ukázat, že nejlepší strategií státu pro získání nejvyššího zisku je realizovat výměnu dluhu za akcie a následně rychle prodat kombinované balíky akcií.
(80)
Konzultační zpráva jednak provádí analýzu hodnoty pohledávky agentury AVAS v případě likvidace a jednak její hodnotu v případě převodu dluhu s následnou privatizací.
(81)
Likvidační scénář je hodnocen na základě dvou likvidačních zpráv (předlikvidační zpráva z února 2011 vypracovaná společností Raiffeisen a likvidační zpráva z března 2011 vypracovaná nezávislým konzultantem Romcontrol SA București). Výnos státu v případě převodu dluhu s následnou privatizací byly oceněny metodou využívající hodnotu podniku, což je jeden z hlavních hodnotících systémů využívaných pro oceňování podniků. (V níže uvedeném oddíle IX.3.2 je podrobný popis použité metodiky a výsledky hodnocení, jakož i jejich analýza provedená Komisí.)
(82)
Závěr zprávy uvádí, že výměnou celého dluhu za akcie by byl privatizační proces společnosti snazší a rychlejší a že pro agenturu AVAS by finanční výsledek tohoto řešení byl lepší než při likvidaci.
IX. HODNOCENÍ
IX.1. Obecné aspekty
(83)
Komise za účelem stanovení, zda jsou analyzovaná opatření státní podporou, musí vyhodnotit, zda splňují souhrnné podmínky uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU. Podle tohoto ustanovení „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
(84)
Komise upozorňuje, že vhledem ke stažení oznámení týkajícího se opatření č. 2 (viz výše uvedený VII. oddíl) se níže uvedené posouzení vztahuje pouze na opatření č. 1 a č. 3. S ohledem na to, že Rumunsko propojilo výměnu dluhu za akcie s privatizací společnosti Oltchim, opatření č. 1 bylo pozměněno. Opatření se dále posuzuje tak, že se vychází z předpokladu, že balík akcií, který bude mít agentura AVAS v držení po provedení převodu, bude okamžitě prodán soukromému investorovi v rámci spravedlivého, otevřeného a transparentního prodeje, jehož cílem je získat maximální výnos pro agenturu AVAS.
(85)
Komise navíc soudí, že otázka, zda věřitel AVAS tím, jak přistupoval k dluhu po 1. lednu 2007, neposkytl společnosti Oltchim jí nepříslušející výhodu, musí být posouzena v souvislosti s mimořádným nařízením vlády OUG 51/1998 [viz výše uvedený bod odůvodnění 27] a se zákonem č. 30/2007, podle nichž byla agentura AVAS zmocněna znovu realizovat převod dluhu; rovněž je třeba vzít v úvahu předání oznámení o převodu dluhu Komisi, uvedeného v rozhodnutí o zahájení řízení pod opatřením č. 1, a úpravu opatření č. 1 provedenou v důsledku pochybností vyjádřených Komisí a v důsledku omezení vyplývajících z programu EU-MMF.
(86)
Navíc Komise podotýká, že záměr zprivatizovat celou společnost do konce května 2012, jak to rumunské úřady oznámily ve svém dopise ze dne 21. října 2011 a předseda vlády Ungureanu potvrdil v dopise ze dne 16. února 2012, je považován za součást opatření č. 1.
(87)
Pokud jde jednak o pokutu v oblasti ochrany životního prostředí a jednak o vymahatelné dluhy společnosti vůči obchodním společnostem Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea a SC CET Govora SA, Komise podotýká, že tato předpokládaná opatření nebyla součástí rozhodnutí o zahájení řízení, takže nemohou být součástí tohoto rozhodnutí. Komise bude ve vhodné době informovat stěžovatele o budoucích akcích, které se uskuteční v souvislosti s příslušnými tvrzeními podle čl. 10 nařízení Rady (ES) č. 659/1999.
IX.2. Kompetence Komise před přistoupením
(88)
Jak bylo poukázáno ve výše uvedeném V. oddíle, druhá nejmenovaná strana tvrdila, že některé státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly v platnosti i po přistoupení Rumunska k EU, a to do dne 31. října 2009, a že by proto měly být po přistoupení považovány za nové podpory. Komise proto musí posoudit platnost tohoto argumentu a důsledky, které by mohl mít pro posouzení oznámeného opatření.
(89)
Čl. 107 odst. 1 SFEU se obecně používá až ode dne přistoupení. Výjimkou z tohoto pravidla jsou opatření, která byla implementována před přistoupením a která jsou použitelná i po něm. Podle smlouvy o přistoupení Rumunska k Evropské Unii z roku 2005 (24), se opatření implementovaná v Rumunsku před datem jeho přistoupení a stále použitelná i po tomto datu (1. ledna 2007), která by mohla být státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a která nespadají do kategorie existující podpory ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (25), pro účely čl. 108 odst. 3 SFEU považují ode dne přistoupení za potenciální novou podporu.
(90)
V bodě 2.1. ve druhém odstavci přílohy V Aktu o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii z roku 2005 (26) a v článku 22 téhož přístupového dokumentu se stanoví, že „všechna opatření stále použitelná po dni přistoupení, která představují státní podporu a nesplňují výše uvedené podmínky, se pro účely čl. 88 odst. 3 Smlouvy EU považují za nové podpory“.
(91)
Výše uvedené ustanovení se tedy vztahuje na opatření implementovaná před dnem přistoupení (1. ledna 2007), která jsou použitelná po tomto datu. Podle definice uvedené v celé řadě rozhodnutí Komise (27), se pojem „použitelná po dni přistoupení“ vztahuje na individuální schémata a opatření, která nejsou časově omezená nebo v jejichž případě není odpovědnost státu přesně vymezena; jinými slovy jde o případy, kdy výklad státu ke dni přistoupení není stále přesně znám. Vzhledem k výše uvedeným důvodům je nutné určit, zda státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly „použitelné po dni přistoupení“ ve smyslu výše uvedené rozhodovací praxe. Za tím účelem je třeba prověřit, zda státní záruka byla časově omezena a zda přesný výklad státu byl znám před dnem přistoupení.
(92)
Po prozkoumání podmínek, za nichž byly předmětné státní záruky vydány, Komise zjistila, že tyto záruky představovaly jedinečná, oddělená a individuální opatření, jejichž prostřednictvím stát podpořil společnost, aby získala půjčky na stanovené částky a stanovenou dobu. Datum, do kterého byly tyto záruky platné, bylo stanoveno při jejich poskytnutí, neboť jejich platnost se předpokládala do vypršení splatnosti podřízených půjček, což je v podřízených půjčkách přesně definováno. Tato doba platnosti nebyla později změněna. Platnost záruk po přistoupení tedy byla skutečně časově omezená a byla stanovená v datu předcházejícím přistoupení, a to ve chvíli uzavření smlouvy o půjčce. Tudíž Komise musí vzít na zřetel, že u první situace, kdy je opatření ode dne přistoupení považováno jako „nová podpora“ vzhledem k jeho časovému neomezení v den přistoupení, nejsou v daném případě pro to splněny podmínky.
(93)
Za druhé, maximální odpovědnost státu byla omezena ve chvíli poskytnutí záruk vzhledem k tomu, že tyto záruky pokrývají pouze specifickou půjčku, pro kterou jsou poskytovány. Takže existuje závěr, že nebyly splněny podmínky pro druhou situaci „použitelnosti po přistoupení“, a sice neznámý výklad státu počínaje dnem přistoupení.
(94)
Navíc Komise rovněž uvádí, že k aktivaci státních záruk došlo před dnem přistoupení. Ode dne jejich aktivace byla zapojena odpovědnost státu za vrácení zbylé částky půjček získaných za pomoci záruk a stát vlastně převzal závazky společnosti za splacení předmětných půjček a stal se tak věřitelem společnosti Oltchim k částkám placeným za záruky. Jak je poukázáno ve výše uvedeném oddíle II.2, platby za aktivované záruky byly prováděny do roku 2006. Ode dne přistoupení už tyto platby nebyly prováděny, protože společnost Oltchim byla schopna zaplatit doposud nesplacenou část půjček.
(95)
Díky tomu je nasnadě závěr, že státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 nemohou být zařazeny do kategorie nových podpor ve smyslu bodu 2.1 druhého odstavce přílohy V Aktu o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii z roku 2005.
IX.3. Existence podpory: výhoda
IX.3.1 Test soukromého věřitele
(96)
Pokud jde o oznámené opatření spočívající ve výměně veřejného dluhu za akcie v hodnotě 1 049 milionů RON za účelem rychlého prodeje celého takto vzniklého balíku veřejných akcií (do konce května 2012), je Rumunsko toho názoru, že takové opatření neposkytuje podniku žádnou nepříslušející výhodu, protože kterýkoliv soukromý věřitel nacházející se v obdobné situaci jako je situace veřejného věřitele AVAS, by zvolil tuto metodu pro vymáhání dluhu a dal by jí přednost před likvidací společnosti, která je pro veřejného věřitele finančně méně výhodná.
(97)
Za účelem stanovit, zda oznámené opatření poskytuje společnosti Oltchim nepříslušející výhodu, by Komise musela posoudit, zda agentura AVAS jako veřejný věřitel vynaložila při vymáhání veřejného dluhu stejné úsilí jako soukromý věřitel snažící se získat zpět co největší část dluhu (28). Tento pohled bere v úvahu, že v důsledku převodu veřejného dluhu na agenturu AVAS je splácení dluhu sledováno institucí, která má stejné vztahy se společností, jako jsou vztahy existující mezi věřitelem a jeho dlužníkem. Při posuzování se samozřejmě bere v úvahu, že Ministerstvo hospodářství je veřejným akcionářem společnosti Oltchim, ale i to, že veřejný akcionář nehraje žádnou úlohu při splácení veřejného dluhu, který náleží věřiteli AVAS. Komise však uvádí, že účinky, které má převod dluhu s následnou privatizací pro současného akcionáře, tedy Ministerstvo hospodářství, musí být rovněž posouzeny, tak aby bylo možné stanovit, zda návrh na převod dluhu s následnou privatizací je pro stát lepším finančním řešením než úplná likvidace společnosti.
IX.3.2 Splácení veřejného dluhu - posouzení opatření č. 3
(98)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise soudí, že dodatečný prvek státní podpory by mohl mít původ v tom, že stát nepožadoval žádný úrok a/nebo žádnou smluvní pokutu za zpoždění u nesplaceného veřejného dluhu společnosti Oltchim po přistoupení Rumunska k EU. Tento dluh vznikl z aktivace státních záruk [viz výše uvedený popis bodů odůvodnění 23-27 a výše uvedené posouzení státních záruk v bodech odůvodnění 88-95]. V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise domnívala, že nevybírání úroku nebo nevymáhání veřejného dluhu poskytly společnosti Oltchim výhodu vzhledem k tomu, že tato společnost měla bezplatně k dispozici kapitál.
(99)
Pro stanovení, zda se Rumunsko chovalo jako soukromý věřitel v případě nesplaceného dluhu vzniklého z aktivace státních záruk, je třeba posoudit chování rumunského státu v období od roku 2007 až do současné doby na základě informací, které měly k dispozici rumunské úřady v příslušných okamžicích.
(100)
Komise především uvádí, že rozhodnutí neúčtovat úroky a poplatky od roku 2007 až do pozměněného oznámení opatření č. 1 vyplývá z nařízení OUG 51/1998 [viz bod odůvodnění (27)]. Rovněž je třeba vzít v úvahu zákon č. 30/2007, podle něhož je agentura AVAS zmocněna znovu realizovat převod dluhu. Tehdy bylo záměrem rumunských úřadů, aby činnost společnosti Oltchim pokračovala, a spíše plánovaly nové investice než likvidaci společnosti.
(101)
Takže Komise musí především určit, zda se Rumunsko chovalo jako soukromý věřitel, když v roce 2007 rozhodlo, že bude provedena výměna dluhu za akcie, místo aby sledovalo splácení dluhu a/nebo likvidaci podniku. V tomto směru Komise uvádí, že Rumunsko použilo strategii výměny dluhu za akcie s cílem pokračování činnosti společnosti Oltchim, a to od prvního (nezdařilého) pokusu v roce 2003. Chování rumunských úřadů v tomto směru tedy bylo odpovídající jejich předcházejícímu chování. Z reakcí společného trhu na předcházející pokusy o privatizaci a ze stížností podaných menšinovými akcionáři vyplývá závěr, že trh věřil v zásadní životaschopnost ekonomických aktivit společnosti Oltchim.
(102)
Komise navíc uvádí, že Rumunsko mělo pro společnost Oltchim i podnikatelský plán (29), což ukazovalo, že tento podnik je životaschopný.
(103)
Komise vzhledem k těmto prvkům soudí, že rozhodnutí Rumunska (jako věřitele) uskutečnit výměnu dluhu za akcie a přijmout v tom smyslu zákon, v němž nebudou stanoveny úroky a smluvní pokuty pro nesplacený dluh, protože tento dluh měl být za všech okolností vyměněn za akcie, nebylo odůvodněné rozhodnutí.
(104)
Tuto analýzu nezpochybňuje ani to, že se Rumunsko před provedením převodu dluhu na akcie pokusilo získat schválení státní podpory. Tímto krokem Rumunsko pouze splnilo své povinnosti podle čl. 108 odst. 3 SFEU. Vzhledem k potížím, jež předtím Rumunsko mělo s menšinovými akcionáři a které mělo i nadále při provádění zákona č. 30/2007, bylo zcela logické, že se snažilo od Komise získat potvrzení, že plánovaná operace není státní podporou.
(105)
I když došlo k posouzení státní podpory a k naplnění povinnosti zachovat status-quo, převod dluhu na akcie byl nakonec odložen o pět let. V tomto směru Komise v prvé řadě uvádí, že do poloviny roku 2011 mělo Rumunsko pevný záměr uskutečnit v případě společnosti Oltchim rozsáhlou investiční strategii, která byla analyzována v několika odborných posudcích expertů (30). Bývalo by bylo v rozporu se státní strategií spočívající v nových investicích prováděných za účelem znovudosažení rentability společnosti a zvýšení její hodnoty za předpokladu uskutečnění privatizace ve střednědobém či dlouhodobém horizontu, požadovat zároveň úroky z veřejného dluhu.
(106)
Rumunsko v důsledku pochybností vyjádřených Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení v souvislosti s rozsáhlou investiční strategií a zejména v důsledku problémů s rozpočtem a programem EU-MMF změnilo v roce 2011 strategii a rozhodlo se privatizovat společnost hned po výměně dluhu za akcie. Vzhledem k tomu opustilo původní plány na provedení dalších investic v hodnotě 424 milionů EUR ještě před privatizací.
(107)
V těchto nových souvislostech se vymáhání úroků z dluhu stalo ze strany státu správnou strategií s cílem získat zpět co nejvyšší částku z dluhu.
(108)
Jak bylo zdůrazněno u výše uvedených bodů odůvodnění 75-77, u veřejného dluhu byly na základě dohody uzavřené podle soukromého práva v prosinci 2011 mezi společností Oltchim a agenturou AVAS požadovány další složené úroky za období ode dne 1. ledna 2007. Zejména úrokové sazby použité v případě veřejného dluhu odpovídaly nejvyšším hodnotám referenční úrokové sazby Komise, relevantní pro jednotlivá období, a úrokovým sazbám používaným pro soukromé půjčky společnosti ve stejném období, jež mohou být považovány za odpovídající.
(109)
Na základě výše uvedených skutečností došla Komise k závěru, že společnost Oltchim nezískala výhodu ze způsobu, kterým se státní úřady po přistoupení snažily dosáhnout splacení veřejného dluhu, který měl být vyměněn za akcie.
IX.3.2 Převod dluhu - opatření č. 1
(110)
Komise musí rovněž posoudit, zda opatření č. 1 spočívající [po provedení změny oznámení - viz výše uvedené body odůvodnění 14-16, 69-70 a 75-77] ve výměně veřejného dluhu za akcie v celkové hodnotě 1 049 milionů RON, po které má následovat rychlý prodej celého takto vzniklého balíku akcií v držení státu (privatizace), poskytuje společnosti Oltchim nepříslušející výhodu. Celý veřejný dluh, který má být vyměněn za akcie, zahrnuje hlavní veřejnou pohledávku v držení privatizační agentury AVAS v hodnotě 538 milionů RON a úroky z pohledávky v držení agentury AVAS, akumulované za období 1. ledna 2007 - 31. prosince 2011, v hodnotě 511 milionů RON.
(111)
Pro posouzení, zda navržené opatření převodu dluhu přináší společnosti Oltchim nepříslušející výhodu, je třeba stanovit, zda je převod dluhu skutečně tím nejlepším mechanismem, jak získat zpět co nejvyšší částku z veřejného dluhu, jak tvrdí Rumunsko. V praxi to znamená, že Komise musí stanovit, zda by hypotetický soukromý věřitel nacházející se ve srovnatelné situaci se situací privatizační agentury AVAS, která je věřitelem společnosti Oltchim, skutečně z různých možných řešení zvolil tento mechanismus pro získání splacení dluhu, a to s přihlédnutím k tomu, že dlužník se potýká s velkými finančními potížemi. I když Ministerstvo hospodářství, současný akcionář společnosti Oltchim, nehraje žádnou úlohu při vymáhání veřejného dluhu, v dále uvedené analýze jsou brány v úvahu i výsledky dvou možných scénářů pro veřejného akcionáře.
(112)
Rumunsko uvádí, že vzhledem k současné situaci společnosti (závažná podkapitalizace a nadměrné zadlužení) jediná realistická řešení, která by zvolil soukromý věřitel v situaci srovnatelné se situací veřejného věřitele AVAS, by spočívala buď v i) likvidaci společnosti anebo v ii) převodu dluhu na akcie s následným prodejem celého balíku akcií společnosti nacházejícího se v držení státu. Kterýkoliv soukromý věřitel, který by si měl vybrat z těchto možností, by se rozhodl pro tu, která zajistí navrácení co nejvyšší částky z nezaplaceného dluhu. Jinými slovy, věřitel by se rozhodl pro variantu „převod dluhů s následnou privatizací“, jestliže předpokládaná částka, kterou by bylo možné získat z privatizace, by byla vyšší než částka, která by mohla být získána při likvidaci.
(113)
S cílem ukázat, že převod dluhu s následným prodejem takto vzniklých akcií přinese věřiteli vyšší příjmy než likvidace, předložilo Rumunsko zprávu vypracovanou nezávislým konzultantem (viz výše uvedené body odůvodnění 78-82), v níž jsou porovnávány částky získané věřitelem v obou scénářích, tedy z převodu dluhů s následnou privatizací a z likvidace.
(114)
Komise tuto zprávu podrobně posoudila, aby prověřila, zda předložené výsledky zůstanou nezměněny po provedení analýzy a zda analýza skutečně prokáže, že výměnou držené pohledávky za akcie se agentura AVAS chová jako soukromý věřitel. Komise po provedení analýzy zprávy zjistila následující:
(115)
Hodnota pohledávky agentury AVAS v případě likvidace: Scénář likvidace je posuzován na základě zprávy vypracované společností Raiffeisen před likvidací v únoru 2011 a zprávy o likvidaci z března 2011, kterou vypracoval nezávislý konzultant Romcontrol SA București.
(116)
Podle rumunské legislativy jsou obchodní společnosti, v nichž má stát podíl alespoň 50 % + 1 akcií, likvidovány v rámci tzv. „zvláštního řízení dobrovolné likvidace“, jak je uvedeno v nařízení vlády č. 88/1997, v rozhodnutí vlády č. 577/2002 a v zákoně č. 137/2002. V rámci zvláštního řízení dobrovolné likvidace je částka získaná likvidátorem z prodeje aktiv společnosti použita na zaplacení vymahatelných dluhů společnosti v preferenčním pořadí stanoveném v zákoně č. 85/2006 (rumunský insolvenční zákon). Příjmy získané likvidací musí být tedy použity na zaplacení dluhů v následujícím preferenčním pořadí: 1) náklady na likvidaci; 2) mzdové pohledávky; 3) přednostní pohledávky (dluhy s ručením zástavou, hypotékou a dalšími speciálními výhodami); 4) rozpočtový dluh (daně a další daňové povinnosti); 5) dluhy vůči Ministerstvu financí za aktivované státní záruky; 6) pohledávky z veřejných půjček; 7) běžné pohledávky (nezajištěné); 8) akcionáři. V tomto případě by se agentura AVAS zařadila do třetí kategorie věřitelů (přednostní věřitelé), ale až za několika přednostními (soukromými) věřiteli společnosti Oltchim, protože veřejný dluh byl garantován pouze částečně.
(117)
Konzultační firma Romcontrol odhadla likvidační hodnotu aktiv podniku Oltchim ke dni 15. prosinci 2010 na základě metody očištěných aktiv, u nichž se bere v úvahu omezená doba držení aktiv na trhu za účelem jejich prodeje (31).
(118)
Konzultační firma Raiffeisen na základě výsledků likvidační hodnoty aktiv oceněných firmou Romcontrol odhadla výsledky pro věřitele AVAS a pro stát jako akcionáře tak, že vzala v úvahu dluhy společnosti k 31. prosinci 2010 a její předběžné finanční výkazy k témuž datu („likvidační studie z února 2011, vypracovaná konzultační firmou Raiffeisen“). V této studii se odhaduje, že příjmy, které by bylo možné získat z prodeje aktiv společnosti Oltchim, by umožnily získat přibližně [20]-[30]% ze všech dluhů společnosti. Věřitel AVAS jako částečně zajištěný věřitel by získal přibližně [80]-[100] milionů RON (představujících [10]-[30] % z celé pohledávky ve výši 538 milionů RON). Vzhledem k zápornému rozdílu mezi příjmy z likvidace a dluhy společnosti by stát jako akcionář nedostal nic.
(119)
V říjnu 2011 konzultační firma Raiffeisen aktualizovala odhady obsažené v likvidační studii z února 2011, aby vzala v úvahu finanční údaje společnosti k 30. červnu 2011 a aby zahrnula úroky účtované od ledna 2007.
(120)
Podle těchto aktualizovaných odhadů by agentura AVAS jako částečně zaručený věřitel společnosti Oltchim získala [100]-[120] milionů RON z celé své pohledávky vůči společnosti (což představuje [10]-[20] % (32) z celé pohledávky, tedy hlavní pohledávka v hodnotě 538 milionů RON plus úroky). Ministerstvo hospodářství jako veřejný akcionář by ani tentokrát nezískalo nic. Částka, kterou by měla získat agentura AVAS, byla pak aktualizována (33) k 30. červnu 2011. Agentura AVAS by tedy v případě likvidace společnosti získala [10]-[40] milionů EUR.
Tabulka č. 2
Inkasování pohledávky v držení státu v případě likvidace
Pohledávka
(v mil. EUR)
Příjmy celkem
(v mil. EUR)
Příjmy ČSH při 10,7 %
(v mil. EUR)
AVAS (věřitel)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Ministerstvo hospodářství (akcionář)
podíl
[0]-[10]
[0]-[10]
Stát celkem
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Tato částka se pak porovnává s příjmy, které jsou odhadovány v případě převodu pohledávky v držení agentury AVAS na akcie a následné privatizace společnosti.
(122)
Hodnota pohledávky v držení agentury AVAS v případě převodu dluhu s následnou privatizací: ve zprávě byly příjmy, které by mohl získat stát v případě převodu dluhu s následnou privatizací, odhadnuty metodou využívající hodnotu podniku, což je jeden z hlavních hodnotících systémů využívaných pro oceňování podniků.
(123)
Pokud jde o použití této metody, Komise uvádí, že v zásadě existuje více metod pro ocenění hodnoty akcií podniku.
(124)
Jednou z často používaných metod je metoda násobku EBITDA („zisk před započtením úroků, daní a odpisů“). To umožňuje ocenění hodnoty vlastního kapitálu podniku za rok X pomocí vynásobení EBITDA z roku X číslem (násobkem) považovaným za odpovídající pro příslušný sektor a pomocí odečtení čistého dluhu od výsledku.
(125)
Jiná metoda spočívá v analýze aktualizovaných toků peněžních prostředků. Disponibilní nominální toky peněžních prostředků podniku pro následující roky jsou aktualizovány na průměrnou váženou cenu kapitálu (34) a čistý dluh se odečte od získané hodnoty.
(126)
Třetí metoda je metoda vynásobení obratu. Ta umožní ocenit hodnotu vlastního kapitálu podniku pro rok X pomocí vynásobení obratu za rok X číslem (násobkem) považovaným za odpovídající pro příslušný sektor a pomocí odečtení čistého dluhu od výsledku.
(127)
Všechny tyto metody (budoucí hodnota EBITDA, tok peněžitých prostředků nebo obrat) používají odhadované hodnoty. V daném případě nemůže být žádná metoda ocenění, zakládající se na odhadovaných hodnotách v určité oblasti podnikání, použita soudným způsobem. Vzhledem k tomu, že se předpokládá okamžitá privatizace společnosti, pouze nový vlastník bude schopen stanovit budoucí podnikatelskou strategii podniku a v důsledku toho nejsou k dispozici relevantní výhledy z podnikatelského plánu, nezbytné pro tyto metody, a ani nemohou být předvídány (35). Protože nový vlastník bude muset provést významné investice, nemohou být pro vypracování výhledů použity ani historické výsledky společnosti.
(128)
Za těchto podmínek Komise soudí, že jediné dvě metody, které jsou k dispozici pro odhad hodnoty kombinovaných akcií v držení rumunského státu, přesněji řečeno v držení agentury AVAS a Ministerstva hospodářství, jsou tržní kapitalizace a hodnota podniku. Je třeba zdůraznit, že hodnota podniku zahrnuje i parametry používané pro tržní kapitalizaci.
(129)
Tržní kapitalizace je definována jako cena akcií znásobená počtem akcií v oběhu a představuje celkovou hodnotu akcií podniku, které jsou v oběhu. Tento systém výpočtu představuje veřejný konsensus, pokud jde o hodnotu vlastního kapitálu určité společnosti, a mohl by být použit jako náhražka veřejného mínění v případě čisté hodnoty určité společnosti.
(130)
Tržní kapitalizace společnosti Oltchim byla vypočítána na základě cen jejích akcií zaznamenaných na Burze cenných papírů v Bukurešti (36) po dobu 44 měsíců (2008 - srpen 2011). Tento interval je dostatečně rozsáhlý, aby byl relevantní, a tržní kapitalizace za dané období je rovněž dobrým ukazatelem toho, kolik je trh ochoten za společnost zaplatit.
(131)
V této souvislosti Komise považuje za pozitivní, že v nedávném období, mezi květnem a srpnem 2011, byla cena akcií vždy vyšší než jejich průměrná cena za 44 měsíců. Přesně řečeno, zatímco vyvážený průměr za 44 měsíců je 0,53 RON za akcii, cena jedné akcie v červenci 2011 dosáhla dokonce 2,05 RON (37). Údaje používané pro stanovení tržní hodnoty lze proto považovat za konzervativní.
(132)
Navíc pokud jde o vývoj ceny akcií počínaje zářím 2011 (poslední sada údajů použitých ve studii, kterou vypracovala konzultační firma Raiffeisen), Komise považuje za pozitivní, že v nedávné minulosti (od poloviny října 2011) ceny akcií významně vzrostly a držely se na hodnotě vyšší než na váženém průměru 0,53 RON, který se používá ve vzorci tržní kapitalizace.
Obrázek č. 1
Vývoj cen akcií společnosti Oltchim na Burze cenných papírů v Bukurešti v období 23.2.2011 - 23.2.2012
(133)
V analyzovaném období (leden 2008 - srpen 2011) před plánovaným převodem dluhu, dosahovala tržní kapitalizace společnosti Oltchim většinou vážený průměr 45 milionů EUR (38) a v posledních třech měsících analyzovaného období (červen - srpen 2011) se trvale držela nad hodnotou 100 milionů EUR. Tržní kapitalizace tak zcela zřejmě převyšuje likvidační hodnotu společnosti Oltchim ([10]-[40] milionů EUR), což je prvním ukazatelem, že prodej balíku akcií v držení státu v rámci privatizačního procesu by byl vhodnější než likvidace společnosti.
(134)
Druhá metoda, kterou lze použít je hodnota podniku. Hodnota podniku je měrná jednotka hodnoty společnosti, která se často používá jako jednoduchá alternativa k tržní kapitalizaci, protože panuje názor, že umožňuje přesnější ocenění společnosti. Hodnota podniku představuje částku mezi hodnotou tržní kapitalizace podniku a jejím čistým finančním dluhem. Tuto metodu použila Raiffeisen Capital.
(135)
Další prvek výpočetního vzorce hodnoty podniku po vypočítání hodnoty tržní kapitalizace je čistý dluh, který byl vypočítán jako součet všech finančních dluhů společnosti (všechny úročené dluhy společnosti, zejména bankovní půjčky a splatné dluhy/dluhy ve splátkovém kalendáři) (39).
(136)
Jako další etapa může následovat výpočet střední hodnoty, průměru a váženého průměru hodnoty podniku a hodnoty podniku na akcii za období 44 měsíců. Ve zprávě byly tyto hodnoty vypočítány pro dva scénáře: s úrokem stanoveným pro hlavní dluh na základě dohody a bez něj.
(137)
Ohledně tohoto bodu je Komise názoru, že úrok stanovený na základě dohody by neměl být brán v úvahu pro výpočet hodnoty podniku z následujících důvodů: všechny ostatní prvky zůstávají neměnné, jestliže dluh roste, vlastní kapitál se snižuje. Tyto dva jevy mají opačné směry a v zásadě by neměly mít žádný vliv na hodnotu podniku. Jestliže by trh věděl o úroku, ohodnotil by akcie nižší cenou. V tomto případě byl však součet úroků doplněn ex post a nebyl předem očekáván trhem. Proto jsou relevantní informace, které má trh k dispozici ve chvíli hodnocení.
(138)
S ohledem na tyto důvody byly vypočítány následující hodnoty podniku na akcii pro sledované období.
Tabulka č. 3
Výpočet hodnoty podniku na akcii společnosti Oltchim pro sledované období
Období
Počet akcií
Průměrná cena akcií
Tržní kapitalizace (cena akcií x počet akcií)
Čistý dluh v tisících
RON
Hodnota podniku (tržní kapitalizace plus čistý dluh)
v tisících RON
Hodnota podniku na akcii
leden -08
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
únor -08
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
březen -08
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
duben -08
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
květen -08
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červen -08
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červenec -08
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
srpen -08
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
září -08
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
říjen -08
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
listopad -08
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
]1 400]-[1 500]
[4]-[6]
prosinec -08
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
leden -09
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
únor -09
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
březen -09
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
duben -09
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
květen -09
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
červen -09
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červenec -09
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
srpen -09
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
září -09
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
říjen -09
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
listopad -09
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
prosinec -09
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
leden -10
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
únor -10
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
březen -10
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
duben -10
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
květen -10
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
červen -10
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
červenec -10
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
srpen -10
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
září -10
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
říjen -10
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
listopad -10
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
prosinec -10
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
leden -11
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
únor -11
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
březen -11
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
duben -11
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
květen -11
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
červen -11
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
červenec -11
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
srpen -11
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Na základě informací obsažených v této tabulce byl vypočítán střed, průměr a vážený průměr hodnoty podniku na akcii.
Tabulka č. 4
Střed, průměr a vážený průměr vztahu mezi hodnotou podniku a akcií společnosti Oltchim
Ceny akcií
Hodnota podniku na akcii
Střed
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Průměr
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Vyvážený průměr
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
Hodnota podniku (střed, průměr, vážený průměr) vypočítaná tak, jak bylo výše vysvětleno, může být později použita pro určení hodnoty balíku akcií v držení státu „po převodu dluhu“, a sice odečtením dluhů společnosti, které zůstanou vymahatelnými po převodu, a to tak, že se odečtou od této hodnoty podniku; to zůstane pro společnost dluhem ke splacení.
(141)
Výsledkem je tržní hodnota vlastního kapitálu, jak je uvedeno v tabulce č. 5.
Tabulka č. 5
Výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu na základě metody hodnoty podniku
Výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu celkem po převodu dluhu
Scénáře
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny středu akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné vážené ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku na akcii (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Počet akcií před převodem
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Hodnota podniku (v mil. RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Čistý dluh po převodu dluhu (v mil. RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Tržní hodnota vlastního kapitálu (v mil. RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Tržní hodnota vlastního kapitálu (v mil. EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
Pokud jde o čisté finanční dluhy použité pro výše popsaný výpočet, obě etapy výpočtu, přesněji řečeno i) výpočet vzorce pro hodnotu podniku a ii) následný odečet za účelem získání tržní hodnoty vlastního kapitálu, by v zásadě měly být založeny na tržní hodnotě dluhu společnosti.
(143)
Komise však především konstatuje, že je velmi obtížné stanovit tržní cenu dluhu společnosti Oltchim, protože není předmětem transakcí a protože neexistuje místní trh obchodování s dluhy. Místo toho by tržní hodnota dluhu mohla být teoreticky určena pomocí stanovení ratingu společnosti před a po převodu dluhu. Tento rating by pak mohl být použit pro odhad pravděpodobnosti nedodržení platebních závazků, která by pak zase mohla být použita pro výpočet tržní hodnoty dluhu. Vzhledem k neexistenci takovýchto ratingů Komise soudí, že tento postup není možný a že použití nesprávně odhadnuté tržní hodnoty by způsobilo významné chyby.
(144)
Za druhé, jestliže bychom předpokládali, že došlo k transakci čistého dluhu při stejné aktualizaci vůči jeho účetní hodnotě před a po převodu, výsledky výpočtu se vůbec nezmění, bez ohledu na hodnotu aktualizace. Jakékoliv výkyvy hodnoty čistého finančního dluhu by v takovém případě vedly k proporcionální změně hodnoty tržní kapitalizace s opačným znaménkem. Přidání buď účetní hodnoty dluhu, nebo jeho tržní hodnoty není vůbec relevantní, protože hodnota dluhu se nejprve přičítá, aby se získala hodnota podniku, a pak se odečítá, aby se získala nová účetní hodnota akcií.
(145)
Za třetí, budeme-li předpokládat, že dluh, který zůstal po převodu, je předmětem transakcí v hodnotě lišící se od hodnoty před převodem, pak pro provedení odpovídajícího výpočtu by bylo třeba vzít v úvahu, že po převodu dluhu na akcie by tržní hodnota zůstatku dluhu byla pravděpodobně nadále nižší než jeho účetní hodnota, ale v každém případě vyšší než tržní hodnota dluhu před převodem. V případě, že neexistuje základ pro stanovení těchto hodnot, není ani možné nasimulovat účinky změny této hodnoty, neboť by se muselo měnit příliš mnoho parametrů současně.
(146)
Komise na druhé straně uvádí, že finanční výkazy společnosti Oltchim byly připraveny podle Mezinárodních standardů finančního výkaznictví (IFRS) a byly auditorovány nezávislým auditorem KPMG. V těchto finančních výkazech jsou finanční dluhy uvedeny v jejich reálné podobě v souladu s ustanoveními IAS 39. Podle IAS 39 je správná hodnota částka, za kterou by mohlo být obchodováno aktivum nebo za kterou by dluh mohl být vyrovnán dobrovolně, se znalostí věci a za normálních podmínek hospodářské soutěže. Na tomto základě auditor KPMG předal osvědčení, že se reálná dlouhodobá hodnota dluhu společnosti významně nelišila od jeho účetní hodnoty.
(147)
Na základě výše uvedených zjištění je Komise názoru, že v tomto případě je správné, aby se pro výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu použila účetní hodnota dluhu.
(148)
Komise za účelem prověření solidnosti výpočtu provedla také další analýzu citlivosti; tedy určila procentuální rozdíl mezi účetní hodnotou a tržní hodnotou čistého dluhu před převodem, kdy by se současná hodnota balíku akcií v držení státu po převodu vyrovnala likvidační ceně, a to na základě předpokladu, že po převodu dluhu na akcie se tržní hodnota dluhu bude rovnat jeho účetní hodnotě. Tato hodnota vyjádřená v procentech může být považována za jakousi „chybovou marži“ při odhadu tržní hodnoty dluhu.
(149)
Komise soudí, že ze všech scénářů (hodnota podniku podle střední hodnoty, průměru, váženého průměru) je nejvěrnějším scénářem vážený průměr, protože v tomto případě hodnoty byly vyváženy objemem hodnoty obchodovaných akcií. U tohoto scénáře činí marže 15 %. Komise došla k závěru, že taková marže je dostatečná k tomu, aby se výpočet mohl považovat za spolehlivý.
(150)
Po vypočítání tržní hodnoty vlastního kapitálu se může vypočítat hodnota vzniklého balíku akcií v držení státu tak, že se vyjde z tržní hodnoty celého vlastního kapitálu na základě účasti státu, který po převodu dluhu bude následující: (40)
Tabulka č. 6
Účast rumunského státu ve společnosti Oltchim před plánovaným převodem a po něm
Účast před převodem dluhu
Účast po převodu dluhu
Dluh vůči agentuře AVAS plus k němu se vážící úroky představují převedené dluhy
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Ministerstvo hospodářství
54,81 %
[0]-[5] %
Stát celkem
54,81 %
[80]-[100]
(151)
Tržní hodnota vlastního kapitálu společnosti Oltchim se bude ve výsledku, tedy po převodu hlavního dluhu vůči agentuře AVAS, k čemuž se připočítají úroky stanovené podle dohody, pohybovat v rozmezí [20]-[30] až [90]-[100] milionů EUR, což určí aktualizovanou hodnotu (41) balíku kombinovaných akcií v držení státu ([80]-[100]%) pohybující se v rozmezí [15]-[30] až [75]-[90] milionů EUR. V níže uvedené tabulce č. 7 jsou hodnoty podniku posouzeného pro všechny scénáře uvedeny v syntetizované podobě a jsou porovnány s hodnotami platnými pro případ likvidace.
Tabulka č. 7
Porovnání převodu dluhu s následnou privatizací a likvidace s použitím metody hodnoty podniku
Předpokládaný příjem státu
(v mil. EUR)
Převod dluhu s okamžitou následnou privatizací
Aktualizovaná čistá hodnota příjmů získaných z likvidace
Porovnání
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny středu akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny průměrné ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné vážené ceny akcií za období 44 měsíců
Tržní hodnota vlastního kapitálu
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Tržní hodnota balíku kombinovaných akcií v držení státu
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Aktualizovaná čistá hodnota balíku kombinovaných akcií v držení státu (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Likvidace převod dluhu a privatizace
Aktualizovaná čistá hodnota balíku akcií v držení agentury AVAS (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Likvidace převod dluhu a privatizace
Aktualizovaná čistá hodnota balíku akcií v držení Ministerstvem hospodářství (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Likvidace převod dluhu a privatizace
(152)
Jak AVAS jako veřejný věřitel, tak i Ministerstvo hospodářství jako veřejný akcionář ve všech scénářích založených na metodě hodnoty podniku získají lepší výsledky v případě převodu dluhu s následnou privatizací než v případě likvidace společnosti. Současný balík akcií Ministerstva hospodářství, veřejného akcionáře, se převodem dluhu sníží, což bude znamenat výsledný balík představující [80]-[100]% pro věřitele AVAS. Navzdory tomu Ministerstvo hospodářství nemá důvody bránit převodu dluhu, protože v případě likvidace by za balík, který má ve společnosti, nedostalo nic. Pokud jde o veřejného věřitele AVAS, dokonce i ve scénáři s nejnižším oceněním hodnoty podniku by získal víc než v případě, že by bylo rozhodnuto provést likvidaci společnosti ([10]-[30] milionů EUR oproti [10]-[30] milionům EUR).
(153)
Na základě výše uvedených zjištění a za situace, kdy společnost bude po převodu dluhu rychle privatizována, lze učinit závěr, že oznámené opatření (převod dluhu s následnou úplnou privatizací) neznamená žádnou výhodu pro společnost Oltchim a že toto opatření umožní veřejnému věřiteli, agentuře AVAS, získat zpět více než v případě, kdy by přijal rozhodnutí i likvidaci společnosti. V tomto ohledu Komise bere na vědomí závazek rumunských úřadů (viz výše uvedené body odůvodnění 17 a 73) provést úplnou privatizaci do konce května 2012.
(154)
Komise soudí, že kvantitativní posouzení provedené metodou tržní kapitalizace a metodou hodnoty podniku je rovněž podpořeno dalšími dvěma argumenty, které nezávislý expert nekvantifikoval.
(155)
V prvé řadě se posouzení zakládá na ceně akcií na burze. Jestliže se balík akcií společnosti Oltchim v držení státu prodá jako celek, bude kupující schopen kontrolovat společnost. Kupující podílu bude ochoten zaplatit příplatek za získání kontroly, což je v případě porovnatelných transakcí běžná praxe.
(156)
Za druhé, Komise uvádí, že podnik PCC byl v roce 2007 ochoten zaplatit částku 7,5 milionu EUR za 12 % podíl ve společnosti Oltchim a v roce 2011 částku 2,6 milionu EUR za dodatečný balík akcií představující 3,6 %. To ukazuje, že soukromý investor usoudil, že hodnota společnosti Oltchim v roce 2011 vzrostla oproti roku 2007 (vzhledem k tomu, že byl ochoten zaplatit za akcii vyšší cenu) a že na základě transakce z roku 2011 by akcie byly oceněny jako celek na 73 milionů EUR, což je značně vyšší částka než likvidační hodnota.
IX.4. Závěry ke kritériu výhody
(157)
Na základě výše uvedených zjištění a zejména pak proto, že: i) společnost nezískala žádnou nepříslušející výhodu ze způsobu, jakým se úřady veřejné správy snažily vymáhat veřejný dluh, který je předmětem oznámeného opatření a ii) převod dluhu jako takový neposkytuje společnosti žádnou nepříslušející výhodu, došla Komise k závěru, že pokud jde o opatření oznámená v současné době (vyplývající z kombinace dřívějšího opatření č. 1 a č. 3), nebylo splněno kritérium výhody. S ohledem na toto zjištění, za účelem posouzení opatření oznámeného v současné době nemusejí být analyzována ostatní kumulativní kritéria z definice pojmu státní podpora vyplývající z čl. 107 odst. 1 SFEU.
X. ZÁVĚR
(158)
Formální vyšetřovací řízení, které bylo zahájeno podle čl. 108 odst. 2 SFEU a jehož předmětem je opatření č. 2 (státní záruka), musí být ukončeno, protože po stažení oznámení tohoto opatření je toto vyšetřování bezpředmětné.
(159)
Opatření oznámené v současné době (kombinace dřívějšího opatření č. 1 a č. 3) neobsahuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(160)
Tento závěr se zakládá na pevném záměru Rumunska prodat celý balík akcií společnosti Oltchim, který má Rumunsko ve svém držení, tak jak to uvedl předseda vlády Boc ve svém dopise ze dne 21. října 2011 a opět potvrdil předseda vlády Ungureanu ve svém dopise ze dne 16. února 2012,
PŘIJÍMÁ TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Komise rozhodla ukončit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie týkající se oznámené státní záruky (opatření č. 2) ve prospěch společnosti Oltchim vzhledem k tomu, že Rumunsko své oznámení vzalo zpět a v dotčeném opatření nebude pokračovat.
Článek 2
Opatření č. 1, oznámené Rumunskem dne 17. července 2009 a pozměněné dne 22. června 2011, 9. září 2011, 21. října 2011 a 16. února 2012, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Opatření č. 3, které Rumunsko provedlo v roce 2007, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.
V Bruselu dne 7. března 2012.