RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 451/2011
af 6. maj 2011
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9 og artikel 14, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(1)
Kommissionen indførte ved forordning (EU) nr. 1042/2010 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold (»de midlertidige foranstaltninger«) på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«).
(2)
Proceduren blev indledt, efter at CEPIFINE, den europæiske sammenslutning af producenter af finpapir (»klageren«), indgav en klage den 4. januar 2010 på vegne af producenter, der tegner sig for størstedelen, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede EU-produktion af coated finpapir. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
2. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(3)
Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger (»fremlæggelse af de foreløbige konklusioner«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt.
(4)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen.
(5)
En gruppe af samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter (»den eksporterende producent«) hævdede, at de skulle have været hørt inden indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, da en forordning om midlertidig told ifølge denne gruppe er en individuel foranstaltning i henhold til artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (3).
(6)
Med hensyn til ovenstående påstand skal følgende punkter påpeges: Grundforordningen præciserer parternes rettigheder inden for rammerne af antidumpingprocedurerne, og i dette særlige tilfælde fastsætter artikel 7 de proceduremæssige skridt for indførelsen af midlertidige foranstaltninger. Grundforordningens artikel 7 fastsætter bl.a., at de midlertidige foranstaltninger i givet fald kan indføres senest 9 måneder efter indledningen af en sag. Kommissionen udførte i denne procedure sin undersøgelse i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 6 og indførte midlertidige foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 7, og alle de berørte parter, der havde anmodet derom, blev hørt og havde tilstrækkelig adgang til at meddele oplysninger og fremsætte bemærkninger. Domstolen har i flere tilfælde anført, at - selv om … en overholdelse af kontradiktionsprincippet forudsætter, at eksportørerne bliver underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænkes at indføre midlertidig told, kan en manglende iagttagelse af de pågældende rettigheder ikke i sig selv medføre, at forordningen om indførelse af endelig told er behæftet med mangler, når manglen ved den procedure, der har ført til udstedelsen af forordningen om indførelse af den midlertidige told, er blevet afhjulpet under den procedure, der har ført til udstedelsen af forordningen om indførelse af den endelige told (4). I denne sag opfyldte Kommissionen sine forpligtelser om fremlæggelse i henhold til grundforordningen, og retten til en retfærdig høring af den eksporterende producent blev overholdt under den procedure, der førte til vedtagelsen af denne forordning.
(7)
Den midlertidige natur af de foranstaltninger, der blev vedtaget i henhold til grundforordningens artikel 7, afspejles bl.a. i den maksimale periode på seks måneder, i løbet af hvilken de kan indføres, såvel som det forhold, at enhver midlertidig told kun er sikret ved en garanti. Desuden forhindrede Kommissionen ikke på noget tidspunkt nogen af parterne i at fremsætte anmodninger om flere høringer inden udløbet af den frist på 9 måneder, som er fastsat ved lov for indførelsen af midlertidige foranstaltninger, hvis de anså det for nødvendigt at blive hørt yderligere på det tidspunkt.
(8)
Den eksporterende producent anmodede om adgang til de anvendte oplysninger, der stammede fra den eneste virksomhed i Amerikas Forenede Stater (USA), som leverede oplysninger i henhold til bestemmelserne i artikel 2, stk. 7, litra a), i forbindelse med fastsættelsen af normal værdi. Det blev hævdet, at ellers ville denne part være forhindret i at få adgang til den dokumentation, på grundlag af hvilken de midlertidige foranstaltninger var blevet indført, og at dette både var en overtrædelse af denne parts ret til forsvar og i modstrid med princippet om god forvaltningsskik. Den samme part hævdede, at fremlæggelsen af fortrolige oplysninger om bestemte parter kunne gøres tilgængelig for de juridiske repræsentanter for den eksporterende producent. De juridiske repræsentanter ville påtage sig at garantere fortroligheden i forbindelse med virksomhedernes forretningshemmeligheder. Påstanden blev underbygget med henvisning til det amerikanske og canadiske system og til Domstolen i G.J. Dokter m.fl mod Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Disse anmodninger måtte afvises. Den eksporterende producents anmodning handlede om adgang til fortrolige oplysninger om priser, som ovennævnte amerikanske virksomhed havde afgivet. Kommissionen kunne ikke give adgang til disse detaljerede fortrolige forretningsoplysninger. At give adgang til sådanne oplysninger vil være i modstrid med EU-retten, særlig grundforordningens artikel 19, da det ville have ført til uautoriseret fremlæggelse af den amerikanske virksomheds fortrolige og følsomme forretningsoplysninger. Med hensyn til den foreslåede metode til fremlæggelse af en virksomheds forretningshemmeligheder over for juridiske repræsentanter for andre interesserede parter er der ikke fastlagt en sådan procedure i grundforordningen - i modsætning til de amerikanske og canadiske systemer. Den ligger således klart uden for den etablerede EU-lovgivning om antidumpingprocedurer. Under alle omstændigheder er ovennævnte sag i Domstolen ikke nogen støtte for et krav om adgang til fortrolige oplysninger. I dommen henvises der også til nogle iboende begrænsninger i forbindelse med princippet om ret til forsvar.
(10)
Den eksporterende producent anmodede også om adgang til dokumentation vedrørende: Ruller, der anvendes i rotationspresser, og som er fremstillet af EU-producenterne, nærmere oplysninger om en repræsentativ EU-producents retlige status, aktiviteter og økonomiske oplysninger i forbindelse med udvalgte papirfabrikker, nærmere oplysninger i forbindelse med EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger og produktkontrolnumre på de repræsentative EU-producenters varer. Nogle af de ønskede oplysninger lå uden for undersøgelsen, da de vedrørte varer, der ikke var omfattet af EU-producenternes undersøgelse, eller aktivitet, som ikke involverer EU-producenternes fremstilling af coated finpapir. Vedrørende de andre oplysninger, der blev anmodet om, kunne Kommissionen ikke give adgang til dem, da det ville have medført en uautoriseret fremlæggelse af fortrolige forretningshemmeligheder, jf. grundforordningens artikel 19.
(11)
Den eksporterende producent har også anmodet om fremlæggelse af navnene på de virksomheder, som gjorde indsigelse mod undersøgelsen, og som ikke anmodede om fortrolig behandling. En sådan fremlæggelse ville have afsløret navnene og stillingen på de producenter, som har anmodet om fortrolighed; det var derfor ikke muligt at give denne oplysning.
(12)
Fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner var så detaljeret som mulig, uden at der blev fremlagt fortrolige oplysninger, og den var således ikke et brud på den eksporterende producents grundlæggende rettigheder, dennes ret til forsvar eller princippet om god forvaltningsskik.
(13)
Skadesanalysen i denne antidumpingundersøgelse er identisk med den parallelle antisubsidieundersøgelse, idet definitionen af EU-erhvervsgrenen, de repræsentative EU-producenter og undersøgelsesperioden er ens i begge undersøgelser. Bemærkningerne om skadesaspekter i disse procedurer blev således taget i betragtning i begge sager.
2.1. Undersøgelsesperiode
(14)
Der mindes om, at dumping- og skadesundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 2009 til den 31. december 2009 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«) som omhandlet i betragtning 13 i forordningen om midlertidig told. Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2006 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
3. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
3.1. Den pågældende vare
(15)
Som følge af de midlertidige foranstaltninger indsendte den eksporterende producent og klageren yderligere bemærkninger om varedefinitionen. Nogle af bemærkningerne var en gentagelse af bemærkninger, der allerede er blevet behandlet i forordningen om midlertidig told.
(16)
Den eksporterende producent gentog, at der ikke er nogen væsentlig forskel med hensyn til de grundlæggende egenskaber mellem coated finpapir i ark og i ruller, der anvendes i fladtrykspresser (»den pågældende vare«), og ruller, der anvendes i rotationspresser, og at coated finpapir til rotationspresser derfor ikke burde være blevet udelukket fra varedækningen. Denne part anførte også, at Kommissionens konklusion om, at disse varer ikke er indbyrdes udskiftelige, ikke var underbygget.
(17)
Der mindes om, at det blev fastslået i undersøgelsen, at coated finpapir, som anvendes i rotationspresser og i fladtrykspresser, er forskellige varegrupper og ikke er indbyrdes udskiftelige, jf. betragtning 18 og 20 i forordningen om midlertidige told. Den eksporterende producent erkendte også selv, at disse varer ikke helt er indbyrdes udskiftelige.
(18)
Det bør også bemærkes, at der i den betragtede periode ikke blev importeret ruller fra Kina, der anvendes i rotationspresser. Det kan også anses for usandsynligt, at disse varer fremover vil blive importeret, da det økonomisk set ikke er holdbart at indkøbe disse varer så langt væk af de årsager, der er nævnt i betragtning 20 i forordningen om midlertidig told.
(19)
Den eksporterende producent hævdede endvidere, at de kriterier, der er fastlagt i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told, nemlig de tekniske egenskaber i forbindelse med rivefasthed, ikke var egnede til at skelne mellem coated finpapir, der anvendes til rotationspresser, og coated finpapir, der anvendes til fladtrykspresser. Desuden blev det hævdet, at udelukkelsen af ruller til rotationstryk skete på et vilkårligt grundlag, idet det blev anført, at ruller, der anvendes til rotationspresser, fremstillet af EU-producenterne, ikke opfylder kriterierne i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told med hensyn til egenskaber i forbindelse med rivefasthed.
(20)
Den eksporterende producent gjorde også gældende, at Kommissionen ikke opfyldte sin forpligtelse til objektivt at undersøge den dokumentation, som den pågældende eksporterende producent havde forelagt for Kommissionens tjenestegrene inden vedtagelsen af forordningen om midlertidig told, nemlig resultaterne af de undersøgelser, der var blevet udført på producentens eget laboratorium, hvor rivefastheden for ruller til rotationstryk, fremstillet af EU-producenterne, var blevet målt.
(21)
Testresultaterne, som den eksporterende producent havde forelagt, bestod af et resumé af de testresultater, producenten havde opnået i sit eget laboratorium. Det afgørende er, at disse resultater ikke var tilgængelige for efterprøvning og bemærkninger fra andre interesserede parter, herunder EU-erhvervsgrenen, og den eksporterende producent indsendte heller ikke et anvendeligt ikke-fortroligt resumé deraf til trods for gentagne opfordringer.
(22)
Der skal erindres, at på det foreløbige stade konkluderede Kommissionen, at testens objektivitet og troværdighed ikke var tilstrækkelig til at basere konklusioner derpå. Den eksporterende producent fremlagde ikke yderligere detaljerede oplysninger, som kunne bidrage til en yderligere vurdering af testens troværdighed. Da der ikke blev fremlagt en ikke-fortrolig udgave af denne test, kunne de virksomheder, hvis ruller til rotationstryk angiveligt var blevet testet, ikke reagere på testens konklusioner. Kommissionen kunne således ikke objektivt undersøge, om de indsendte testresultater var troværdige og korrekte og kunne anvendes som led i undersøgelsen. På grundlag af de oplysninger, Kommissionen var i besiddelse af, kunne konklusionerne på det foreløbige stade om testens objektivitet og troværdighed ikke tages op til fornyet overvejelse, idet de indsendte fortrolige oplysninger ikke kunne krydstjekkes med andre pålidelige kilder.
(23)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger fremlagde den eksporterende producent resultaterne af endnu en test, der blev udført på dennes vegne af et eksternt laboratorium, og gentog, at coated finpapir til rotationspresser vilkårligt var blevet udelukket fra undersøgelsen. Det fremgik af testrapporterne, at rivefastheden var blevet målt på 25 stikprøver af ruller til rotationstryk, som den eksporterende producent leverede til og identificerede for laboratoriet som stikprøver af papir fremstillet af EU-producenterne. Ifølge denne rapport opfyldte ingen af papirprøverne begge kriterier i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told.
(24)
Evalueringen af testrapporten viste, at rapporten, der var udarbejdet af det eksterne laboratorium, hovedsagelig vedrørte varer, for hvilke resultaterne var irrelevante, da de fleste undersøgte stikprøver viste sig ikke at være ruller til rotationstryk. For det andet omhandlede testrapporten varer, der ikke var tilstrækkeligt identificerede, da det ikke fremgik med sikkerhed af testrapporten, om det papir, der blev testet, var til rotationspresser eller til fladtrykspresser, idet det beskrevne papirmærke i rapporten fandtes i begge formater. Desuden gav testrapporten ingen sikkerhed for, om de stikprøveudtagne ruller virkelig var dem, der blev testet.
(25)
Som svar på testrapporten udarbejdet af det eksterne laboratorium indsendte klageren resultaterne af den test, der var blevet udført af en af EU-producenterne på de samme stikprøver af ruller til rotationstryk, som angiveligt var blevet testet af det eksterne laboratorium. Den test viste andre resultater. Klageren tilskrev forskellene eventuelt andre afprøvningsbetingelser og dermed en eventuel manglende overholdelse af ISO 3783:2006 standarden, dvs. den standard, i henhold til hvilken rivefastheden, der er nævnt i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told, skal måles.
(26)
Efter fremlæggelse af de endelige konklusioner rejste den eksporterende producent tvivl om Kommissionens objektivitet, idet denne havde afvist testresultatet fra det eksterne laboratorium. Det blev hævdet, at det var en blindtest udført af den uafhængige ekspert og i overensstemmelse med den relevante ISO-standard. Producenten fremlagde en erklæring fra laboratoriets ledelse, der forklarer, hvordan stikprøverne til testen blev indsamlet med henblik på at bevise, at testen var udført uafhængigt, korrekt og på repræsentativ vis.
(27)
For det første rejste Kommissionen aldrig tvivl om objektiviteten for så vidt angår det eksterne laboratoriums testrapport, og i den forbindelse er det irrelevant, at der er tale om en blindtest. På den anden side blev der sået tvivl om de forklaringer, der var afgivet i forbindelse med udvælgelsen af stikprøverne og deres oprindelse, og ikke tvivl om selve testen. Den eksporterende producents argumenter kunne ikke fjerne denne tvivl, da de ikke var velfunderede, og de var uklare på flere områder, f.eks. blev det hævdet, at inddragelsen af andre varer end ruller til rotationstryk skyldtes en administrativ fejl eller skyldtes fejl begået af leverandørerne, da de har afgivet eventuelt forkerte stikprøver.
(28)
Eftersom både kilden og stikprøverne på de angiveligt testede varer ikke fremgik klart, og resultaterne af testen udført af de forskellige parter var modsigende, var det opfattelsen, at den forelagte testrapport fra det eksterne laboratorium, som handler på vegne af den eksporterende producent, ikke entydigt påviste, at rivefasthed ikke var egnet til at skelne mellem coated finpapir til rotationspresser og coated finpapir til fladtrykspresser. Det fremgik ikke af testrapporten, at coated finpapir til rotationspresser vilkårligt var blevet udelukket fra undersøgelsen.
(29)
For så vidt angår relevansen af rivefasthed som et kriterium til at skelne ruller til rotationspresser fra andre, skal det erindres, at der i varedefinitionen skelnes mellem to varegrupper bl.a. på grundlag af varernes anvendelsesformål, dvs. hvorvidt varen anvendes til rotationspresser eller til fladtrykspresser, hvilket afhænger bl.a. af kravene i forbindelse med de maskiner, som de anvendes på, som bl.a. afspejles i egenskaber som rivefasthed. Det skal desuden bemærkes, at rivefastheden blot er én af de egenskaber, der anvendes til at skelne mellem coated finpapir til rotationspresser og coated finpapir til fladtrykspresser. Betragtning 16 og 18 i forordningen om midlertidig told indeholder yderligere kriterier, som ikke er blevet anfægtet af den eksporterende producent. Den eksporterende producent hævdede, at fugtighed, jf. betragtning 18 i forordningen om midlertidig told, ikke var en særskilt grundlæggende egenskab, der kan anvendes til at skelne mellem varerne. Der blev i den henseende imidlertid fremsat forskellige påstande af andre parter i løbet af undersøgelsen. Under alle omstændigheder blev det konstateret, at stivhed og rivefasthed er de mest relevante faktorer.
(30)
I sit svar erkendte klageren, at der kan være ruller, som ikke helt opfylder samtlige kriterier for rivefasthed i forordningen om midlertidig told, og som kan anvendes til rotationspresser. Klageren fastholdt dog, at rivefasthed er den eneste test, der med sikkerhed kan afgøre, om en rulle er egnet til rotationspresser, dvs. hvis en rulle opfylder kriterierne til rivefasthed i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told, er det med sikkerhed en rulle til rotationstryk.
(31)
Til støtte for ovenstående påstande vedrørende rivefasthed henviste den eksporterende producent til argumenter, som var blevet fremført af én af de klagende EU-producenter i antidumping- og antisubsidieundersøgelser i USA, og i henhold til hvilke EU-producenten angiveligt erkendte, at ruller til rotationstryk ikke kan skelnes fra andre ud fra en rivefasthedstest eller andre målinger.
(32)
Klageren anfægtede disse udtalelser fra den eksporterende producent og påstod i modsætning til det allerede fremførte, at undersøgelserne i USA viste, at der er en klar opdeling mellem ruller til rotationstryk og coated finpapir.
(33)
For det første skal det bemærkes, at de udtalelser, som den eksporterende producent henviser til, blev fremført i undersøgelser under en anden jurisdiktion og af andre parter end i den nuværende undersøgelse og er dermed ikke relevante. Dernæst konkluderede de amerikanske myndigheder i nævnte undersøgelser, at der var en klar forskel mellem coated finpapir til fladtrykspresser og ruller til rotationspresser. Arkruller blev betragtet som halvfabrikata, mens ruller til rotationspresser ikke blev betragtet som den pågældende vare. De amerikanske myndigheder definerede ikke udtrykkeligt ruller til rotationstryk i deres varedækning. Rivefasthedskriteriet var derfor ikke relevant i definitionen af varedækningen i de nævnte undersøgelser.
(34)
Ud fra ovenstående bemærkninger blev den tekniske egenskab »rivefasthed« bekræftet som en pålidelig egenskab til at beskrive coated finpapir til rotationspresser.
(35)
De fremsatte bemærkninger viste dog også, at der findes ruller til rotationstryk, der kan bruges til rotationspresser, selv om de ikke opfylder samtlige kriterier med hensyn til rivefasthed. Det blev derfor anset for nødvendigt at præcisere definitionen af ruller til rotationspresser yderligere.
(36)
For at anvende endnu et kriterium med henblik på at definere ruller til rotationstryk, der ikke helt opfylder samtlige kriterier for rivefasthed, foreslog klageren, at en rulle, som ikke helt opfylder rivefasthedstesten, men har en kernediameter på under 80 mm, bør betragtes som en rulle til rotationstryk.
(37)
Kinas regering og den eksporterende producent hævdede, at tilføjelsen af kernediameter som et nyt element til varedefinitionen udgjorde en ændring af definitionen af ruller til rotationstryk, og dermed også af den pågældende vare. Det blev også hævdet, at kernediameteren ikke er et egnet kriterium, da der findes ruller til rotationstryk, som er mere end 80 mm i kernediameter, og arkruller, hvis kernediameter er under 80 mm.
(38)
Kommissionen påtog sig at præcisere definitionen af ruller til rotationspresser yderligere og give nærmere oplysninger for klart at kunne skelne endnu mere tydeligt mellem den pågældende vare og andre varer også med henblik på at minimere muligheden for omgåelse af foranstaltningerne. Den dokumentation, der blev indsendt om kernediameterens egnethed som et alternativt kriterium i forbindelse med definitionen, viste imidlertid, at dette kriterium ville føre til den mulige udelukkelse fra foranstaltningerne af den pågældende vare, dvs. arkruller med en kernediameter på under 80 mm. Derfor blev dette kriterium med hensyn til at definere ruller til rotationspresser opgivet.
(39)
Ovenstående foregriber ikke pålideligheden af den metode, ifølge hvilken ruller til rotationspresser, blev udelukket fra undersøgelsen som påstået af en kinesisk gruppe af eksporterende producenter.
(40)
Der blev ikke modtaget yderligere bemærkninger om udelukkelsen af multiplekskarton fra varedækningen i undersøgelsen.
(41)
Ud fra ovenstående bekræftes konklusionerne i betragtning 14 til 26 i forordningen om midlertidig told hermed.
3.2. Samme vare
(42)
Da der ikke indkom bemærkninger til konklusionerne i betragtning 27 i forordningen om midlertidig told, bekræftes de foreløbige konklusioner med hensyn til samme vare hermed.
4. STIKPRØVEUDTAGNING
(43)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger til stikprøveudtagning, bekræftes konklusionerne i betragtning 28 til 30 i forordningen om midlertidig told hermed.
(44)
De fire producenter, der er omtalt i betragtning 29 i forordningen om midlertidig told, og som blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenen som defineret i betragtning 77 i forordningen om midlertidig told, omtales herefter som »repræsentative EU-producenter«.
5. DUMPING
(45)
Kun en samarbejdsvillig kinesisk producent (APP-gruppen, den eksporterende producent) indsendte bemærkninger til dumping som en opfølgning på indførelsen af de midlertidige foranstaltninger.
5.1. Markedsøkonomisk behandling
(46)
APP hævdede med hensyn til kriterium nr. 1, at Kommissionens argumenter udelukkende hvilede på påstanden om, at det var umuligt at kontrollere betalingen. Det blev følgelig hævdet, at de metoder, som den part havde anvendt, var i tråd med internationale regnskabsstandarder (»IAS«).
(47)
Denne påstand måtte afvises. I den forbindelse skal det bemærkes, at undersøgelsen afslørede, at det ikke var muligt at fastslå, om der var udført betalinger i forbindelse med overførslen af virksomhedernes aktier og omkostninger på større input af råvarer. Med hensyn til de anvendte regnskabsmetoder skal det bemærkes, at disse metoder ikke var i overensstemmelse med IAS (udligning og oplysning om nærtstående parter).
(48)
Med hensyn til kriterier nr. 1 og 2 indvendte APP, at Kommissionen rent automatisk havde forkastet en udtalelse fra eksperter fra et velkendt firma inden for regnskabsvæsen med den begrundelse, at den var irrelevant. En sådan forkastelse svarer til en utilstedelig afvisning af en uafhængig vidneforklaring, og APP's ret til en retfærdig behandling var dermed blevet tilsidesat. APP gjorde gældende, at dets regnskabseksperter var af den opfattelse, at Kommissionens analyse af regnskabsprocedurerne og -principperne var mangelfuld, og at nogle af de af Kommissionen påpegede punkter ifølge disse eksperter ikke var væsentlige.
(49)
APP's påstande blev ikke dokumenteret og måtte afvises. I den forbindelse skal det bemærkes, at ovennævnte regnskabseksperter ikke synes at bestride de faktiske kendsgerninger i denne undersøgelse, men forsøgte snarere at forelægge en analyse af nogle af de grundlæggende regnskabsprincipper, især forsigtighedsprincippet, periodiseringsprincippet, princippet om korrekt gengivelse og princippet om væsentlighed. Det skal bemærkes, at disse regnskabseksperter ikke var til stede, da der blev udført en kontrol på stedet af Kommissionen i Kina, i løbet af hvilken Kommissionen fik et førstehåndsindtryk af APP's anvendte praksis, der er relevant i forbindelse med vurderingen af den markedsøkonomiske behandling. Kommissionen har over for parten givet en indgående skriftlig redegørelse for de konstaterede mangler og for, hvordan disse hænger sammen med regnskabsprincipperne IAS. Regnskabsfirmaets fortolkning af disse principper var ikke tilstrækkelig underbygget eller dokumenteret og kunne heller ikke afstemmes med de faktiske foreliggende kendsgerninger. Faktisk bekræftede den eksisterende dokumentation, at ovennævnte regnskabsprincipper ikke var blevet overholdt.
(50)
APP gjorde gældende, at dets grundlæggende rettigheder var blevet overtrådt. Det blev hævdet, at Kommissionen havde pålagt denne part en urimelig bevisbyrde, da den markedsøkonomiske behandling var blevet undersøgt.
(51)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen har underrettet APP fuldt ud om, hvilke oplysninger der ønskes i forbindelse med markedsøkonomisk behandling, og påtog sig på ethvert tidspunkt i proceduren at kontrollere de oplysninger, som parten har afgivet. Det forhold, at de oplysninger, som denne part har afgivet, ikke bekræfter, at regnskabsmetoderne er i overensstemmelse med IAS, betyder ikke, at der er tale om en urimelig bevisbyrde. Markedsøkonomisk behandling er en undtagelse i forhold til den normale ordning for virksomheder, der befinder sig i lande uden markedsøkonomi, og parterne i sådanne tilfælde anmodes blot om at vise, at de har opfyldt bestemmelserne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og hvor markedsøkonomisk behandling kan afslås, hvis bare ét kriterium ikke er opfyldt. I denne særlige procedure blev det fastslået, at APP ikke kunne godtgøre, at den opfyldte kravene under kriterium nr. 2.
(52)
APP gjorde også gældende, at der var en mangel på objektivitet i vurderingen af markedsøkonomisk behandling. Den indvendte, at afgørelsen om markedsøkonomisk behandling eventuelt var påvirket af Kommissionens kendskab til virkningen af afslaget om markedsøkonomisk behandling på koncernens dumpingmargen.
(53)
Disse påstande var udokumenterede og måtte derfor afvises. Der er ingen tegn på, at afgørelsen om markedsøkonomisk behandling var påvirket af Kommissionens kendskab til virkningen på koncernens dumpingmargen af afslaget på markedsøkonomisk behandling. Analysen vedrørende markedsøkonomisk behandling er en teknisk analyse af, hvorvidt de fem klare kriterier fastsat i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), er opfyldt, og analysen vedrørende markedsøkonomisk behandling, som blev forelagt af Kommissionen, blev udført ud fra kriterierne for markedsøkonomisk behandling uden at tage hensyn til virkningen af resultatet af den analyse på den eksporterende producents eventuelle dumpingmargen. I den forbindelse skal det erindres, at planlægningen af de forskellige segmenter af kontrol på stedet og forskellene i de tidsplaner, der blev fulgt (ansøgninger om markedsøkonomisk behandling, antidumpingspørgeskemaer, oplysninger om referenceland, eksportsalg gennem forretningsmæssigt forbundne EU-parter), sammen med de perioder, inden for hvilke parterne indsendte svar, samt efterfølgende ændringer i deres bemærkninger viser, at Kommissionen ikke var i stand til at fastslå en virkning af afgørelsen om markedsøkonomisk behandling på denne parts eventuelle dumping på tidspunktet for fremlæggelsen af afgørelsen om markedsøkonomisk behandling. Endelig blev APP ved med lige til det sidste at indsende nye oplysninger og erstatte allerede afgivne oplysninger, og således kan det ikke hævdes, at Kommissionen kunne beregne dumpingmargener ud fra de oplysninger, som den ikke besad.
(54)
APP gjorde også gældende, at Kommissionen ikke var nødt til at kontrollere partens svar fuldt ud for at danne sig et detaljeret billede af de oplysninger, der indgik i denne parts besvarelse af antidumpingspørgeskemaet, og at der er mistanke om, at Kommissionen havde alle de oplysninger, der var nødvendige for at beregne dumpingmargenen.
(55)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i denne forbindelse erindres, at Kommissionen kontrollerede alle de oplysninger, som de interesserede parter havde indsendt i henhold til grundforordningens artikel 16 med henblik på at træffe en repræsentativ konklusion. Resultaterne af undersøgelsen hvilede på forhold, der var kontrolleret i en periode på fire måneder, og ikke bare på mistanker eller på anden form for ikke-kontrollerede udtalelser eller påstande.
(56)
APP gjorde gældende, at kriterier med hensyn til markedsøkonomisk behandling skulle ses i lyset af deres formål med hensyn til at sikre, at priserne er resultatet af normale markedskræfter. I den forbindelse bemærkes det, at formålet med kriterierne med hensyn til markedsøkonomisk behandling er klart fastlagt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, og Kommissionen har over for APP anvendt disse klare regler, da den analyserede ansøgningen om markedsøkonomisk behandling.
(57)
APP indvendte også, at vurderingen af markedsøkonomisk behandling havde mangler, idet kontrollen af besvarelsen på antidumpingspørgeskemaet havde resulteret i »troværdige« produktionsomkostninger, mens vurderingen af markedsøkonomisk behandling viste en manglende evne til at fastsætte betalinger for input.
(58)
Denne fortolkning af resultaterne må afvises som værende fejlagtig. Der mindes om, at grundforordningen udtrykkeligt gør tildelingen af markedsøkonomisk behandling og dermed troværdigheden og anvendelsen af en eksporterende producents egne oplysninger om priser og omkostninger med henblik på at fastsætte normal værdi betinget af, at virksomheden kan godtgøre, at den opfylder kravene i artikel 2, stk. 7, litra c). Hvis ovennævnte påstand fremsat af APP accepteres, ville det svare til en omgåelse af resultaterne i forbindelse med vurderingen af markedsøkonomisk behandling og af bestemmelserne i artikel 2, stk. 7, litra c), idet der anvendes andre oplysninger indsamlet til andre formål. Det er ikke i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningen.
(59)
Der skal mindes om, at for APP's vedkommende fremstillede to ud af de fire forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter kun multiplekskarton. Under hensyntagen til det forhold, at multiplekskarton er udelukket fra varedækningen, jf. betragtning 40 og 41, konkluderes det, at resultaterne i forbindelse med markedsøkonomisk behandling for de to forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, som kun fremstiller multiplekskarton inden for APP-gruppen, ikke er relevante i forbindelse med denne procedure.
(60)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende markedsøkonomisk behandling, bekræftes konklusionerne i betragtning 31 til 51 i forordningen om midlertidig told.
5.2. Individuel behandling
(61)
Da der ikke er fremsat bemærkninger til individuel behandling, bekræftes konklusionerne i betragtning 52 til 55 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.3. Normal værdi
5.3.1. Referenceland
(62)
Ingen af parterne anfægtede valget af USA som referenceland for den endelige fastsættelse.
(63)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende valget af referenceland, bekræftes konklusionerne i betragtning 56 til 63 i forordningen om midlertidig told.
5.3.2. Fastsættelse af den normale værdi
(64)
Der mindes om, at den normale værdi blev beregnet på grundlag af data fra den eneste samarbejdsvillige producent i referencelandet (dvs. USA). Den normale værdi blev således fastsat på grundlag af en amerikansk producents hjemmemarkedssalg af den samme vare fremstillet i USA. I UP fremstillede og solgte denne producent størstedelen af samme vare på det amerikanske marked.
(65)
APP indvendte, at Kommissionen ikke fremlagde de nødvendige oplysninger om den normale værdi i referencelandet, f.eks. varernes sammenlignelighed, repræsentativitet, omkostningsstruktur, rimelige sammenligningsmekanismer og justeringer.
(66)
Disse påstande måtte afvises. I den forbindelse skal det bemærkes, jf. betragtning 9, at Kommissionen afgav alle de nødvendige oplysninger til denne part om data, der anvendes til at beregne normal værdi, som kunne frigives uden at overtræde bestemmelserne i grundforordningens artikel 19, dvs. ved at sikre, at fortrolige oplysninger leveret af den eneste amerikanske producent behandles som sådan og ikke fremlægges over for andre parter. Oplysningerne, som blev givet til den eksporterende producent, var relevante og gav den mulighed for at forstå den anvendte metode i tråd med bestemmelserne i grundforordningens artikel 2.
(67)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 64-67 i forordningen om midlertidig told.
5.4. Eksportpris
(68)
APP indvendte, at eksportsalget i en af de virksomheder, der samarbejder i forbindelse med undersøgelsen, ikke skulle have været udelukket fra beregningen af dumpingmargenen, heller ikke selv om der ikke findes tilsvarende varer. Det blev også hævdet, at denne virksomheds eksportmængder ikke var små, men omfattende.
(69)
Med hensyn til disse påstande bemærkes det, at salgsværdien i forbindelse med de pågældende transaktioner blev taget i betragtning i forbindelse med fastsættelsen af eksportprisen, men der kunne ikke fastsættes en normal værdi for disse transaktioner, da der ikke fandtes en sammenlignelig varetype i referencelandet, og dermed kunne der ikke foretages sammenligninger. Hvad angår eksportmængderne fra denne virksomhed, skal det bemærkes, at de kun udgjorde en mindre del af APP's samlede eksportsalg, og deres prisniveau var tilsyneladende på linje med APP's generelle priser ved salg til eksport. Endelig skal det påpeges, at størstedelen af eksporttransaktionerne blev anvendt til at fastsætte, hvorvidt eksporten havde fundet sted til dumpingpriser, dvs. de transaktioner, der svarede fuldt ud til den normale værdi i referencelandet. Således måtte påstande fra APP med hensyn til eksportpris afvises, da de ikke er af en sådan beskaffenhed, at de kan rejse tvivl om konklusionen vedrørende skadevoldende dumping, eftersom beregningsgrundlaget er klart repræsentativt. Det forhold, at en tilsvarende normal værdi i referencelandet ikke nødvendigvis findes for hver enkelt eksporttransaktion, er indbygget i en sådan konklusion.
(70)
APP gjorde også gældende, at ovennævnte eksportsalg burde være blevet anvendt i beregningen af dumpingmargenen, da den undersøgende myndighed har mulighed for at udpege tilsvarende varetyper, der anvendes til beregningen af normal værdi, tilpasse eksportprisen til den normale værdi eller beregne en normal værdi med henblik på at sammenligne med ovennævnte eksportsalg.
(71)
Disse påstande måtte afvises, da der ikke fandtes varetyper i referencelandet, som var tilstrækkelig identiske med de eksporterede varetyper, til at forskellene kunne dækkes ved en tilpasning af forskelle i de fysiske egenskaber. Det var heller ikke muligt at beregne den normale værdi for sådanne varetyper. Det var hverken muligt at indkredse lignende varetyper i andre transaktioner, der var udført til normal værdi, ligesom der heller ikke fandtes noget grundlag for at foretage justeringer eller på anden måde beregne normal værdi ved at anvende antagelser vedrørende salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste.
(72)
APP anmodede om præciseringer med hensyn til den rimelige fortjenstmargen, som anvendes til at beregne eksportprisen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9.
(73)
I den forbindelse skal det bemærkes, at Kommissionen tog det punkt op på ny som følge af nye udviklinger. Det skal erindres, jf. betragtning 71 i forordningen om midlertidig told, at der blev anvendt en rimelig fortjenstmargen, der var meget lavere end målfortjenesten for EU-erhvervsgrenen. Kommissionen tog de tilgængelige oplysninger op på ny og reducerede den fortjenstmargen, der anvendes til beregning af eksportprisen, til en margen, der svarer til den gennemsnitlige vægtede margen indberettet af forretningsmæssigt ikke forbundne EU-importører af den pågældende vare, dvs. 4,5 %.
(74)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 68 til 71 i forordningen om midlertidig told med ovenfor anførte ændringer.
5.5. Sammenligning
(75)
APP hævdede, at de ikke kunne forstå beregningsgrundlaget for visse godtgørelser med hensyn til normal værdi (dvs. de forskellige justeringstyper og deres indvirkning på den normale værdi) og eksportpris (dvs. den anvendte metode og de beregninger, der er udført for at komme frem til forskellige kvotienter).
(76)
Med hensyn til justeringer i forbindelse med den normale værdi, jf. betragtning 9 og 66, afgav Kommissionen alle de relevante oplysninger, som den havde, til APP under hensyntagen til bestemmelserne om fortrolighed i grundforordningen. Desuden kontrollerede Kommissionen hos den samarbejdsvillige part i referencelandet, om der kunne fremlægges yderligere oplysninger om justeringer for at gøre det mere transparent. Efter at have indhentet producentens samtykke i referencelandet blev der givet flere detaljerede oplysninger til APP efter den midlertidige fremlæggelse af oplysninger, som uddybede justeringerne i forbindelse med normal værdi.
(77)
Hvad angår justeringerne i eksportprisen, skal det bemærkes, at APP opnåede fuld fremlæggelse af oplysninger. Dernæst efter APP's anmodning blev der givet præciseringer til APP efter den midlertidige fremlæggelse af oplysninger, som uddybede justeringerne i forbindelse med eksportprisen.
(78)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 72 og 73 i forordningen om midlertidig told.
5.6. Dumpingmargen
(79)
Der blev ikke indsendt relevante kommentarer til dumpingmargenen. I mangel af andre bemærkninger bekræftes konklusionerne i betragtning 74 i forordningen om midlertidig told hermed.
(80)
Under hensyn til den reviderede fortjenstmargen, som er anvendt til beregning af eksportprisen for APP, og ud fra den metode, der er fastsat i betragtning 31 til 73 i forordningen om midlertidig told, udgør de endelige dumpingmargener følgende i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Eksporterende producent
Dumpingmargen
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
63 %
(81)
Ud fra de forhold, der er anført i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told, blev den landsdækkende endelige dumpingmargen for Kina fastsat ved hjælp af den endelige dumpingmargen for de samarbejdsvillige virksomheder med den højeste individuelle toldsats, dvs. 63 %. I mangel af andre bemærkninger bekræftes konklusionerne i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told hermed.
6. EU-PRODUCENTER
(82)
Kinas regering bemærkede, at en af de repræsentative producenter angiveligt skulle være forretningsmæssigt forbundet med en kinesisk virksomhed og derfor burde udelukkes fra definitionen af EU-erhvervsgrenen. Undersøgelsen viste dog, at de varer, som blev fremstillet af den omtalte kinesiske virksomhed, ikke er den pågældende vare. Derfor har forholdet ingen virkning hverken på skadesanalysen eller på indlemmelsen af denne EU-producent i definitionen af EU-erhvervsgrenen.
(83)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger til EU-produktionen, bekræftes konklusionerne i betragtning 77 til 79 i forordningen om midlertidig told.
7. SKADE
7.1. EU-forbruget
(84)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger til EU-forbruget, bekræftes konklusionerne i betragtning 80 til 82 i forordningen om midlertidig told hermed.
7.2. Importen til Unionen fra Kina
(85)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger til importniveauet til Unionen fra Kina, bekræftes konklusionerne i betragtning 83 til 84 i forordningen om midlertidig told.
7.2.1. Prisunderbud
(86)
For at være sikker på, at dumping- og underbudsberegningerne følger en sammenhængende strategi, og som følge af de årsager, der er fastsat i betragtning 68 til 71, er underbudsberegningen blevet revideret for at udelukke eksportsalget for en virksomhed, der indgår i gruppen af en af de samarbejdsvillige eksporterende producenter.
(87)
På grundlag af de reviderede oplysninger, der er anvendt i forbindelse med beregningen, og også som følge af en mindre rettelse i beregningen blev der foretaget en mindre ændring i kvotienten for prisunderbuddet i betragtning 87. Importen til dumpingpriser underbød EU-producenternes salgspriser med et gennemsnit på 7,6 % i UP.
7.3. EU-erhvervsgrenens og de repræsentative EU-producenters økonomiske situation
7.3.1. Indledende bemærkninger
(88)
En af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter (APP) hævdede, at skadesanalysen skulle udføres på baggrund af en ordentligt defineret EU-erhvervsgren, der skulle begrænses til de EU-producenter, som støtter klagen og samarbejder i undersøgelsen. Den nævnte producent anfører, at konklusionerne vedrørende væsentlig skade ville være anderledes, hvis visse indikatorer, f.eks. markedsandel, var blevet fastslået på baggrund af en sådan ordentligt defineret EU-erhvervsgren. Kinas regering bemærkede, at skadesanalysen ikke på sammenhængende og omfattende vis analyserede alle skadesfaktorer for klagerne og for EU-erhvervsgrenen som helhed.
(89)
For det første skal det bemærkes, at den nævnte producents erklæringer tilsyneladende har rod i indikatorer beregnet ud fra andre data og oplysninger end dem, der blev fastsat i løbet af undersøgelsen, og som er anført nedenfor og i forordningen om midlertidig told. Disse konklusioner er således faktuelt forkerte og dermed irrelevante.
(90)
For det andet er det Kommissionens praksis at foretage en evaluering af de makroøkonomiske faktorer som udtryk for den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, jf. betragtning 89 i forordningen om midlertidig told. I denne undersøgelse blev EU-erhvervsgrenen defineret som de EU-producenter, der tegner sig for den samlede EU-produktion, jf. betragtning 77 i forordningen om midlertidig told, uanset om producenterne støttede klagen eller samarbejdede som led i undersøgelsen. I betragtning af denne brede definition må den eksporterende producents påstand om, at EU-erhvervsgrenen ikke er blevet ordentligt defineret, afvises.
(91)
De mikroøkonomiske faktorer blev analyseret for de repræsentative EU-producenter, uanset om disse støttede klagen. De repræsentative producenter tegnede sig for 58 % af EU-produktionen. Ingen andre EU-producenter gav sig til kende med påstand om, at Kommissionens konklusioner om de mikroøkonomiske faktorer skulle være urealistiske eller udokumenterede. Der er derfor ingen grund til at rejse tvivl om de resultater, som alene er baseret på oplysninger fra de repræsentative EU-producenter.
(92)
En af de repræsentative EU-producenter indsendte yderligere bemærkninger til samarbejdsniveauet.
(93)
Det blev påstået, at en af de repræsentative EU-producenter kun delvist samarbejdede, da denne angiveligt skulle være forretningsmæssigt forbundet med en anden producent, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Virksomhederne skulle angiveligt være forretningsmæssigt forbundne som følge af overgangsaftaler indgået i forbindelse med den samarbejdsvillige EU-producents overtagelse af den anden producents segment for coated finpapir. Det blev påstået, at den samarbejdsvillige EU-producent med disse overgangsaftaler kontrollerer nogle af de papirfabrikker, som stadig ejes af den delvist overtagne producent. Til støtte for denne påstand henviste den eksporterende producent til Kommissionens beslutning (5), hvori det på overtagelsestidspunktet blev undersøgt, om transaktionen skulle betragtes som en overtagelse, jf. Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«) (6).
(94)
Denne påstand er allerede blevet behandlet i betragtning 91 i forordningen om midlertidig told. Der skal mindes om, at det af de omtalte overgangsaftaler ikke fremgik, at der var en forbindelse mellem virksomhederne ud over et normalt forretningsforhold mellem køber og sælger. Bestemmelserne i overgangsaftalerne har navnlig til formål at administrere salget af coated papir i en overgangsperiode, og ifølge disse bestemmelser har EU-producenten kun funktioner, der kan sidestilles med en salgsagents opgaver, i overgangsperioden. I de konsoliderede reviderede regnskaber og i spørgeskemabesvarelsen har EU-producenten desuden indberettet provision som agent for de pågældende papirfabrikker. Denne EU-producent har ikke erkendt at eje fabrikkerne og har dermed heller ikke erkendt at have omkostninger i den forbindelse.
(95)
I henhold til Kommissionens beslutning ovenfor blev transaktionen mellem virksomhederne betragtet som EU-producentens erhvervelse af en del af den anden virksomheds aktiviteter og ikke som en virksomhedsovertagelse som sådan. I beslutningen anføres det ikke, at virksomhederne skal anses for at være en enhed efter overtagelsen. Der er navnlig ikke tale om et joint venture mellem virksomhederne. Det skal også bemærkes, at det geografiske område, som blev undersøgt i beslutningen, omfatter EØS og ikke Unionen. Det skal endvidere bemærkes, at Kommissionen i beslutningen ikke analyserede forbindelsen mellem de pågældende virksomheder ud fra artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks (7).
(96)
I den henseende er der derfor ingen grund til at tage de foreløbige konklusioner op til fornyet overvejelse, dvs. at de to virksomheder ikke er forretningsmæssigt forbundet, jf. artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks, og at den pågældende EU-producent samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.
(97)
Den eksporterende producent påstod også, at EU-producenternes tilknyttede virksomheder skulle have udfyldt separate spørgeskemaer, da de er separate retlige enheder. Den eksporterende producent hævdede, at der var tale om forskelsbehandling, da den blev anmodet om at tilvejebringe en særskilt anmodning om markedsøkonomisk behandling for hver enkelt enhed i gruppen.
(98)
Det skal bemærkes, at ved anmodninger om markedsøkonomisk behandling ligger bevisbyrden hos en gruppe af virksomheder med hensyn til at godtgøre, at alle virksomheder i gruppen opfylder kriterierne i forbindelse med markedsøkonomisk behandling, da afgørelsen af, hvorvidt der bør gives tilsagn om markedsøkonomisk behandling, er specifik for denne gruppe. For så vidt angår spørgeskemaerne for EU-producenter, er det formålet at afgøre, om der er tale om væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen (som helhed) i UP. Påstanden om forskelsbehandling tager ikke hensyn til den klare forskel mellem målsætningerne i forbindelse med en skadesundersøgelse og en afgørelse om markedsøkonomisk behandling.
(99)
Under alle omstændigheder blev det for den pågældende EU-producent konkluderet, at det var tilstrækkeligt med en spørgeskemabesvarelse til at få en hensigtsmæssig besvarelse og analyse af skadesaspekterne. Den indsendte besvarelse ville navnlig give en detaljeret oversigt over oplysninger for de enkelte papirfabrikker, og alle nødvendige oplysninger vedrørende samtlige forretningsmæssigt forbundne producenter/sælgere af den samme vare kunne kontrolleres under kontrolbesøgene.
(100)
I et efterfølgende indlæg hævdede den eksporterende producent også, at den samme virksomhed ikke samarbejdede fuldt ud, da den indsendte sin spørgeskemabesvarelse på vegne af en ikke-eksisterende enhed, og at virksomhedens reviderede regnskaber ikke afspejler oplysningerne i spørgeskemabesvarelsen. Konklusionerne i den foregående betragtning er relevante også i den henseende.
(101)
Derfor forbliver konklusionerne i betragtning 88 til 91 uændret.
7.3.2. Data vedrørende EU-erhvervsgrenen (makroøkonomiske indikatorer)
(102)
Kinas regering gjorde gældende, at de makroøkonomiske oplysninger, der er anvendt i forbindelse med analysen, er ufuldstændige og unøjagtige og derfor ikke kan anvendes som positiv dokumentation for væsentlig skade.
(103)
Kontrol på stedet hos den klageren bekræftede, at de oplysninger, der er blevet anvendt til at fastsætte makroøkonomiske indikatorer, er direkte indsamlet hos EU-producenterne, som tegner sig for ca. 98 % af den samlede EU-produktion, og er tilstrækkeligt detaljerede til, at man kan indkredse oplysninger om den pågældende vare. Antagelser og/eller skøn er blevet anvendt på et rimeligt og berettiget grundlag, f.eks. blev arkruller ikke medregnet på grund af deres klart ubetydelige mængder, hvilket fremgik af deres andel af de repræsentative EU-producenters samlede salgsmængde. Påstanden måtte derfor afvises.
(104)
Den eksporterende producent påstod, at EU-producenternes markedsandel også skulle omfatte importen fra Schweiz, da denne import stammer fra en fabrik, som ejes af en af de repræsentative EU-producenter.
(105)
Det geografiske område i antidumpingundersøgelser er Den Europæiske Union. Påstanden måtte derfor afvises.
(106)
Det blev endvidere påstået, at klagerens markedsandel steg markant i løbet af den betragtede periode.
(107)
Markedsandelen er en makroøkonomisk indikator, som undersøges for hele EU-erhvervsgrenen og ikke for de enkelte klagere. Desuden er påstanden vedrørende klagerens markedsandel faktuelt forkert.
(108)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger i denne forbindelse, bekræftes de foreløbige resultater i betragtning 92 til 98 i forordningen om midlertidig told hermed.
7.3.3. Data vedrørende de repræsentative EU-producenter (mikroøkonomiske indikatorer)
(109)
Den eksporterende producent anførte, at skadesanalysen er fejlagtig, da oplysningerne om papirfabrikkerne, som blev erhvervet af den EU-producent, der er omtalt i betragtning 93, ikke var inkluderet i analysen af de mikroøkonomiske indikatorer for årene 2006-2008.
(110)
Som følge af de argumenter, som denne part fremlagde, blev de mikroøkonomiske indikatorer tilpasset for således at opnå en fuldt sammenlignelig tendens over en årrække ved at udelukke oplysningerne om de erhvervede papirfabrikker for alle de undersøgte år.
(111)
Som følge af det ændrede omfang af oplysninger, der var blevet anvendt til analysen af de repræsentative EU-producenters økonomiske situation, jf. foregående betragtning, fastsættes de mikroøkonomiske indikatorer definitivt som følger:
7.3.3.1. De repræsentative EU-producenters gennemsnitlige enhedspriser
(112)
Til trods for en mindre ændring af tallene bekræftes de grundlæggende tendenser og konklusioner i betragtning 99 i forordningen om midlertidig told, i henhold til hvilke priserne på coated finpapir forblev stabile i en årrække.
Tabel 5
EU-producenternes priser
EU-producenternes priser
2006
2007
2008
2009/UP
Gennemsnitspris (EUR/ton)
692
717
691
699
Indeks
100
104
100
101
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
7.3.3.2. Lagerbeholdninger
(113)
Lagrene udgjorde ca. 10 % af produktionsmængden i UP. De repræsentative EU-producenter øgede deres lagre med 10 % i den betragtede periode, særlig mellem 2006 og 2007 og senere mellem 2008 og UP. Dette faldt navnlig sammen med den kraftige stigning i dumpingimporten til lavpris fra Kina.
Tabel 6
Lagerbeholdninger
Lagerbeholdninger
2006
2007
2008
2009/UP
Lagerbeholdninger (ton)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeks
100
107
107
110
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
7.3.3.3. Beskæftigelse, lønninger og produktivitet
Tabel 7
Beskæftigelse
Beskæftigelse
2006
2007
2008
2009/UP
Beskæftigelse - fuldtidsækvivalenter (FTÆ)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeks
100
97
93
80
Arbejdskraftomkostninger (EUR pr. FTÆ)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeks
100
102
105
108
Produktivitet(enhed/ FTÆ)
453
478
486
484
Indeks
100
106
107
107
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(114)
På grund af lukninger af papirfabrikker og konsolidering hos de repræsentative EU-producenter blev antallet af ansatte kraftigt reduceret med 20 % (næsten 1 600 job) i den betragtede periode. Der er opnået effektivitetsgevinster ved at forøge og opretholde et højt output pr. ansat selv i en periode med omfattende afskedigelser. Arbejdskraftomkostningerne steg konstant med en samlet stigning på 8 % i den betragtede periode.
(115)
Konklusionerne i betragtning 102 i forordningen om midlertidig told understøttes således yderligere af de let ændrede tal.
7.3.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast
Tabel 8
Rentabilitet
2006
2007
2008
2009/UP
Rentabilitet
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Ændring (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Likviditet (1000 EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeks
100
81
66
129
Investeringer (1000 EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeks
100
99
84
58
Investeringsafkast
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Ændring (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(116)
Rentabiliteten i den betragtede periode blev korrigeret for at afspejle rentabilitetsniveauet mere nøjagtigt. Imidlertid forbliver den grundlæggende tendens med hensyn til rentabiliteten upåvirket af ændringen. De repræsentative EU-producenter havde tab i årene 2006 til 2008, og den økonomiske situation blev først positiv i 2009, hvor verdensmarkedsprisen på papirmasse, som er den vigtigste råvare, helt usædvanligt faldt betydeligt som følge af den økonomiske afmatning. Faldet i prisen på papirmasse (-19 %) blev anset for et usædvanligt stort fald, som bidrog direkte til den forbedrede økonomiske situation i UP. Det skal bemærkes, at priserne på papirmasse efter udløbet af UP er vendt tilbage til niveauet før UP.
(117)
Hvis der foretages en mindre ændring af tallene, kan konklusionerne i forbindelse med likviditet, investering og investeringsafkast i betragtning 104 og 105 i forordningen om midlertidig told bekræftes hermed.
(118)
Den eksporterende producent påstod, at rentabilitetsstigningen ikke skulle ses som et enkeltstående tilfælde baseret på et usædvanligt fald i råvareomkostningerne, jf. betragtning 107 i forordningen om midlertidig told. Faldet i omkostningerne var til gavn for både de lokale og de kinesiske producenter, ikke blot for klagerne, og ændringen i rentabiliteten var derfor ikke udelukkende baseret på et fald i omkostningerne, men var snarere et resultat af en ændring i klagernes prisadfærd.
(119)
Endvidere påstod den eksporterende producent, at rentabiliteten styres af priserne på coated finpapir og ikke af priserne på papirmasse. Det blev imidlertid konstateret, da priserne på papirmasse faldt drastisk i 2009, at priserne på coated finpapir forblev stabile, og fortjenesten steg som en følge heraf. Derfor er der ingen sammenhæng mellem priserne og rentabiliteten i denne specifikke tidsperiode, eftersom priserne forblev stabile.
(120)
Rentabiliteten er en indikator, der analyseres for de repræsentative EU-producenter og ikke for klageren, som fremført af den pågældende part. Analysen af de indhentede oplysninger viste en direkte forbindelse mellem det usædvanlige fald i papirmassepriserne, den vigtigste råvare, og den øgede rentabilitet, hvorved stabile priser på de færdige varer havde betydning for den forbedrede rentabilitet. Selv om dette sandsynligvis også var tilfældet for andre producenter på markedet, påvirker det dog ikke konklusionen om, at den midlertidige forbedring af rentabiliteten skyldes det usædvanlige fald i råvarepriserne i UP.
7.3.3.5. Evne til at rejse kapital
(121)
Konklusionerne med hensyn til de repræsentative producenters evne til at rejse kapital, jf. betragtning 106 i forordningen om midlertidig told, bekræftes hermed.
7.4. Konklusion vedrørende skade
(122)
En eksporterende producent og Kinas regering hævdede, at der ikke forelå positiv dokumentation for, at de klagende EU-producenter havde lidt væsentlig skade. Tværtimod præsenterede klagerne generelt stabile økonomiske resultater og øgede deres rentabilitet i UP.
(123)
Først og fremmest analyseres EU-erhvervsgrenens situation for de repræsentative EU-producenter og ikke for klagerne, som fremført af parterne.
(124)
For det andet, jf. betragtning 89 og 107, er disse parters konklusioner tilsyneladende truffet på grundlag af indikatorer beregnet ud fra andre data og oplysninger end dem, der blev fastsat i løbet af undersøgelsen, og som er anført nedenfor og i forordningen om midlertidig told. Disse konklusioner er således faktuelt forkerte. Desuden var parternes analyse ikke konsekvent i brugen af de to forskellige datasæt for makro- og mikroøkonomiske indikatorer.
(125)
Det blev desuden hævdet, at forbedringen af rentabiliteten også skulle ses som en følge af erhvervsgrenens bestræbelser på omstrukturering, herunder lavere produktion, færre beskæftigede og øget produktivitet. I dette tilfælde kan de sidstnævnte faktorer ikke anses for at være de eneste skadesindikatorer, men alle skadesindikatorer skal tages i betragtning.
(126)
Grundforordningens artikel 3, stk. 5, opregner de økonomiske faktorer og indekser, der skal evalueres i forbindelse med undersøgelsen af virkningen af dumpingimport på EU-erhvervsgrenen. I artikel 3, stk. 5, anføres det udtrykkeligt, at opregningen af faktorerne ikke er udtømmende, og hverken en eller flere af disse faktorer er nødvendigvis udslagsgivende. Således bør der drages konklusioner gennem analysen af alle faktorer, selv om indikatorerne skal vurderes enkeltvis.
(127)
Generelt påvirker den eksporterende producents og Kinas regerings påstande, som anført ovenfor, ikke den konklusion, der fremkom på det foreløbige stade, og den bekræftes hermed, dvs. at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
(128)
Parterne fremkom også gentagne gange med bemærkninger til den eventuelle trussel om yderligere væsentlig skade på baggrund af de kinesiske producenters enorme kapacitetsopbygning, der fik støtte af statslige politikker og subsidier. Undersøgelsen omfattede væsentlig skade og ikke truslen om yderligere væsentlig skade. Derfor kunne disse bemærkninger ikke påvirke konklusionerne og måtte afvises.
(129)
På dette grundlag bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 107 til 111 i forordningen om midlertidig told hermed.
8. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(130)
Kommissionen modtog en række bemærkninger til de foreløbige konklusioner vedrørende årsagssammenhængen mellem dumping og skade.
8.1. Virkninger af dumpingimporten
(131)
De foreløbige konklusioner om virkningen af dumpingimporten blev anfægtet af flere parter. Hovedargumentet var, at den kinesiske import ikke havde en betydelig virkning på mængde og priser. Det blev gjort gældende, at der ikke var tale om en voldsom stigning i kinesisk import, men snarere om en gradvis stigning i løbet af årene, og derfor var virkningen ret begrænset og burde ikke overdrives af hensyn til afgørelsen af spørgsmålet om skade. Det blev desuden gjort gældende, at de kinesiske priser ikke havde nogen virkning på EU-erhvervsgrenens relativt stabile priser, heller ikke selv om de lå under EU-priserne. En af de samarbejdsvillige eksporterende kinesiske producenter drog Kommissionens konklusioner i tvivl med hensyn til, at de kinesiske priser var med til at trykke priserne. Producenten påpegede, at EU-erhvervsgrenens priser ikke bare steg i 2009, men faktisk fik EU-erhvervsgrenen også en fortjeneste, da de kinesiske priser faldt yderligere.
(132)
Udviklingen i den kinesiske import blev nøje analyseret i betragtning 84 og 114 i forordningen om midlertidig told. Det blev konstateret, at importen næsten tredobledes i den betragtede periode, især i årene fra 2006 til 2007 (+118 %) og fra 2008 til UP (+81 %). Stigningen i mængde kan derfor ikke anses for ubetydelig.
(133)
Med hensyn til priserne underbød den kinesiske import de repræsentative EU-producenters priser med 7,6 %, hvilket anses for at være betydeligt på et marked, hvor pristransparensen er så udtalt. Som anført i betragtning 112 var de repræsentative EU-producenters priser stabile i den betragtede periode med undtagelse af en usædvanlig stigning i 2007, som var det år, hvor den kinesiske eksport ikke steg. I 2009 kunne EU-producenterne holde deres priser på et stabilt niveau, men tabte yderligere markedsandel, og deres rentabilitet var udtryk for en kombination af disse stabile priser og de faldende råvareomkostninger.
(134)
Den eksporterende producent hævdede, at importen af coated finpapir fra Kina ikke har indflydelse på EU-erhvervsgrenens priser, da den ikke er sammenlignelig med coated finpapir, der fremstilles og sælges af de repræsentative EU-producenter, eftersom kun 10 % af de repræsentative EU-producenters salg blev sammenlignet i forbindelse med afgørelsen af spørgsmålet om underbud og ikke-skadevoldende prisniveau. Det skal bemærkes, at disse afgørelser er truffet på baggrund af fuldt sammenlignelige varer, hvis egenskaber alle stemmer overens, og dermed sikres der en retfærdig sammenligning. Coated finpapir fremstillet af kinesiske producenter og EU-producenter er imidlertid generelt sammenlignelige varer, jf. betragtning 42, og konkurrerer derfor direkte med hinanden på EU-markedet.
(135)
Det blev endvidere påstået, at konklusionen, med hensyn til at markedet for coated finpapir er et råvaremarked, der er kendetegnet af en høj grad af transparens, er ukorrekt, da EU-producenterne sælger ca. halvdelen af deres varer direkte til slutbrugerne. I modsætning til denne påstand solgte de repræsentative EU-producenter størstedelen af deres varer gennem forhandlere enten direkte eller indirekte (dvs. varerne sendes direkte til kunden, men ordreafgivelse og fakturering går gennem forhandlerne). Forhandlerne spiller rent faktisk en afgørende rolle både med hensyn til oplagring af varerne, og for så vidt angår pristransparensen over for markedet.
(136)
På dette grundlag bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 113 til 117 i forordningen om midlertidig told hermed.
8.2. Andre faktorers indvirkning
8.2.1. Udviklingen i forbruget på EU-markedet og den økonomiske krise
(137)
En af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter og Kinas regering hævdede, at faldet i EU-produktionen var en følge af den internationale finanskrise og det drastiske fald i forbruget på EU-markedet, hvilket kunne ses af de negative tendenser i EU-producenternes hjemmemarkedssalg, kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og lagerbeholdninger og skulle ikke tilskrives kinesisk import.
(138)
For at underbygge deres påstand citerede Kinas regering et manifest om konkurrence og beskæftigelse, som papir- og papirmasseindustrien havde udarbejdet i juni 2009 (»manifestet«). Dette dokument omfatter hele papir- og papirmasseindustrien og tjener et overordnet politikformål. Ud fra oplysninger i dette dokument kan der ikke drages særskilte konklusioner om produktion og salg af den pågældende vare. Det er derfor ikke muligt at konkludere, om erklæringerne eller konklusionerne i manifestet finder uindskrænket anvendelse på den pågældende vare. Da undersøgelsen desuden ikke viste, at der var en tæt forbindelse mellem finanskrisen og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, måtte dette argument afvises.
8.2.2. Råvarepriser
(139)
Der fremkom ingen nye argumenter, der medførte, at konklusionerne i betragtning 120 til 122 i forordningen om midlertidig told og betragtning 118 i denne forordning skulle tages op til fornyet overvejelse.
8.2.3. De repræsentative EU-producenters eksportresultater
(140)
Revisionen af den mikroøkonomiske indikator havde en virkning på analysen af de repræsentative EU-producenters eksportresultater, jf. betragtning 110, idet faldet i deres eksportsalg i den betragtede periode var på 16 %. Disse virksomheders eksportsalg til ikke-forretningsmæssigt forbundne parter udgjorde 26 % af deres samlede salg.
(141)
I modsætning til en eksporterende producents påstand blev udviklingen i de repræsentative EU-producenters eksport af den pågældende vare behandlet i betragtning 123 til 124 i forordningen om midlertidig told. Ovennævnte revision påvirker ikke de konklusioner, der blev truffet på det foreløbige stade.
(142)
De fremsatte argumenter og dokumentationen i den forbindelse om virkningen af EU-erhvervsgrenens eksportresultater gav således ikke anledning til en ændring i de konklusioner, der blev truffet på det foreløbige stade.
8.2.4. Import fra andre tredjelande
(143)
De argumenter, der blev fremsat om virkningen af importen fra andre tredjelande, blev allerede behandlet i betragtning 125 til 127 i forordningen om midlertidig told.
8.2.5. Strukturbestemt overkapacitet
(144)
Det blev påstået, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, skyldes strukturbestemt overkapacitet. Denne påstand blev allerede analyseret i betragtning 128 i forordningen om midlertidig told.
(145)
Hovedargumentet i den forbindelse er, at EU-erhvervsgrenens bestræbelser på omstrukturering blev afsluttet i 2009 gennem konsolideringen af to store producenter, hvilket medførte en umiddelbar forbedring af EU-erhvervsgrenens situation. Som nævnt i betragtning 93 i forordningen om midlertidig told fandt disse bestræbelser på omstrukturering sted fra 2000 og frem til UP. Den positive virkning af den nævnte konsolidering skulle have været synlig i form af en forbedring af kapacitetsudnyttelsen og som minimum i form af en stabil salgsmængde, men begge disse indikatorer forværredes i UP. På den anden side var det blevet konstateret, at EU-erhvervsgrenens forbedrede rentabilitet i UP primært og direkte skyldtes det usædvanlige kraftige fald i priserne på papirmasse. Derfor opretholdes konklusionerne i betragtning 128 i forordningen om midlertidig told, med hensyn til at erhvervsgrenens bestræbelser på omstrukturering blev undermineret af dumpingimporten.
8.3. Konklusion om årsagssammenhæng
(146)
På baggrund af ovenstående opretholdes de foreløbige konklusioner i betragtning 129 til 132 i forordningen om midlertidig told, med hensyn til at dumpingimporten fra Kina har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6. De foreløbige konklusioner om virkningen af de andre kendte faktorer, som kunne have forvoldt skade for EU-erhvervsgrenen, blev også bekræftet. Disse faktorer synes ikke at være af en sådan beskaffenhed, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
9. UNIONENS INTERESSER
9.1. EU-erhvervsgrenen
(147)
Der blev ikke modtaget yderligere bemærkninger eller oplysninger med hensyn til EU-producenternes, importørernes og forhandlernes interesse. De foreløbige konklusioner i betragtning 134-138 i forordningen om midlertidig told om disse gruppers interesse bekræftes hermed.
9.2. Importører og forhandlere
(148)
Der blev ikke modtaget yderligere bemærkninger eller oplysninger med hensyn til importørernes og forhandlernes interesse. De foreløbige konklusioner i betragtning 139-143 i forordningen om midlertidig told om disse gruppers interesse bekræftes hermed.
9.3. Brugerne
(149)
Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger gav yderligere tre trykkerier og en sammenslutning af europæiske trykkerier og forlag sig til kende. De hævdede, at foranstaltningerne ville få negative virkninger på virksomhederne i de efterfølgende produktionsled, da prisstigninger kan resultere i en udflytning af trykkerisektoren og dermed øget import af tryksager fremstillet i de efterfølgende produktionsled. Påstanden blev støttet af den omstændighed, at i de seneste år er importen af tryksager fra Kina steget voldsomt og tegnede sig tilsyneladende for en betydelig markedsandel af EU-forbruget for alle tryksager.
(150)
Det blev også hævdet, at foranstaltningerne ville føre til forsyningsknaphed på markedet og længere leveringstider for brugerne.
(151)
De fleste af disse påstande var ikke virksomhedsspecifikke og lignede påstande, som allerede var blevet fremsat på det foreløbige stade i undersøgelsen og behandlet i betragtning 146 og 150 i forordningen om midlertidig told. Der mindes om, at samarbejdet mellem trykkerierne var begrænset og ud fra de begrænsede kvantitative oplysninger, der var indkommet, blev det konkluderet, at trykkerierne især er følsomme over for prisstigninger som følge af deres rentabilitetsniveau og den andel, som coated finpapir udgør af deres omkostninger. Imidlertid havde de fleste trykkerier ingen eller meget begrænsede direkte indkøb af kinesisk papir i UP, og mængden af kinesisk papir, der anvendes af trykkerierne, er generelt lav, og derfor vil den direkte indvirkning af tolden være ubetydelig. De fleste trykkerier anførte også, at andelen af leverancer direkte fra tredjelande ville forblive begrænset på grund af trykkeriernes behov for korte leveringstider.
(152)
Med hensyn til påstandene om tryksager fra Kina fremstillet i de efterfølgende produktionsled skal det bemærkes, at importstatistikkerne for tryksager omfatter en lang række varer, som også omfatter tryksager, der ikke er trykt på coated finpapir. Ud fra de foreliggende oplysninger kunne det ikke vurderes, hvilken del af de varer der importeres fra Kina, der trykkes på den pågældende vare, og hvad der trykkes på andre papirtyper. Det fremgår dog af de fremlagte oplysninger, at tryksager med oprindelse i Kina hovedsagelig består af visse kategorier af bøger, børnebøger, kalendere, emballage og lykønskningskort. Varer, der er mere »tidsfølsomme«, f.eks. ugeblade/blade, der udkommer en gang om måneden, og andre former for aviser, importeres i mindre grad fra Kina på grund af transporttiden. Trykning af visse tryksager kan i højere grad udflyttes, men der findes dog samtidig andre varetyper, hvor nærhed og service er afgørende, og de påvirkes derfor ikke af udenlandsk konkurrence. Selv om papir derudover er et vigtigt omkostningselement for trykkerisektoren, er det desuden en arbejdskraftintensiv industri, og arbejdskraftomkostningerne kan derfor være en endnu vigtigere faktor for udflytning. Kort sagt kan det ikke udelukkes, at importen af tryksager på coated finpapir vil stige, men det er ikke muligt at vurdere den eventuelle stigning nøjagtigt, hvilken virkning den måtte få for konkurrenceevnen for producenterne i trykkerisektoren og derigennem, hvilken direkte indvirkning prisstigningerne måtte få for de efterfølgende led i EU-trykkerisektoren.
(153)
Det fremgår endvidere af de fremlagte oplysninger, at trykkerierne lider under strukturbestemt overkapacitet, hvilket fører til en løbende omstrukturering af sektoren. En af drivkræfterne for omstrukturering var også konsolideringen af papirproducenterne i værdikæden. Trykkerisektorens eventuelle vanskeligheder i forbindelse med prisstigninger anses i overvejende grad at være forårsaget af sektorens egen strukturbestemte overkapacitet.
(154)
De interesserede parter, der fremsatte påstanden om en mulig forsyningsknaphed, fremlagde intet overslag herfor. Disse påstande er under alle omstændigheder ikke understøttet af EU-producenternes kapacitetsudnyttelse, som var på 83 % i UP, hvilket betyder, at der er ca. 1 mio. ton i fri kapacitet. På dette grundlag er det usandsynligt, at der vil forekomme forsyningsknaphed.
9.4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(155)
I lyset af ovenstående bekræftes de foreløbige konklusioner om Unionens interesser, dvs. at der ikke er tvingende grunde til ikke at indføre endelige foranstaltninger over for importen af coated finpapir med oprindelse i Kina.
10. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
10.1. Skadestærskel
(156)
En gruppe kinesiske eksporterende producenter anmodede om yderligere oplysninger om metoden til beregning af målfortjenesten på 8 %, der blev anvendt til beregningen af den ikke-skadevoldende pris. Gruppen henviste til klagen, i hvilken den foreslåede målfortjeneste var lavere.
(157)
Klageren anmodede til gengæld om, at målfortjenesten skulle sættes til mindst 10 %, og baserede sine argumenter på en forventet fortjenstmargen, som er blevet anvendt af uafhængige ratingagenturer i deres klassifikationsmetoder, og på den rentabilitet, som en producent, der er aktiv i et andet segment af papirfremstillingen, der ikke er påvirket af importen fra Kina, har opnået.
(158)
Det bør præciseres, at den målfortjeneste, der er anført i klagen, blev undersøgt ud fra spørgeskemabesvarelserne og kontrolbesøgene hos de repræsentative EU-producenter. Nærmere bestemt blev investeringsomkostningerne til maskiner taget i betragtning. Den målfortjeneste, der blev fastsat på dette grundlag, blev anset for at afspejle de høje forudgående investeringsbehov og risici i denne kapitelintensive industri uden dumpingimport eller subsidieret import. Derfor blev en målfortjeneste på 8 % anset for at være det niveau, som industrien kunne opnå uden dumpingimport. Som anført i betragtning 86 og for at være sikker på, at dumping- og underbudsberegningerne fulgte en sammenhængende strategi, og som følge af årsagerne i betragtning 68 til 71 er beregningen af skadestærsklen blevet revideret for at udelukke eksportsalget for en virksomhed inden for gruppen af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter.
(159)
Med hensyn til alle andre aspekter bekræftes konklusionerne i betragtning 153 til 161 i forordningen om midlertidig told hermed.
10.2. Endelige foranstaltninger
(160)
I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, bør der indføres endelig antidumpingtold på importen af coated finpapir med oprindelse i Kina svarende til enten dumpingmargenen eller skadestærsklen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. I det foreliggende tilfælde bør toldsatsen derfor fastsættes på samme niveau som den konstaterede skadestærskel.
(161)
Det skal bemærkes, at der samtidig med antidumpingundersøgelsen blev gennemført en antisubsidieundersøgelse vedrørende importen af coated finpapir med oprindelse i Kina. Da ingen vare må pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 1, og artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (8) (»antisubsidiegrundforordningen«), blev det anset for nødvendigt at afgøre, om og i hvilket omfang subsidiebeløbene og dumpingmargenerne stammer fra en og samme situation.
(162)
Med hensyn til de subsidieordninger, der udgjorde eksportsubsidier, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a), skyldes den endelige dumpingmargin, der blev fastslået for de to kinesiske eksporterende producenter (dvs. 0,05 %) til dels, at det fandtes udligningsberettigede eksportsubsidier. I forbindelse med andre subsidieordninger og i lyset af reglen om den lavest mulige told, som anvendes i denne sag, og det subsidiebeløb, der blev konstateret i den parallelle antisubsidieundersøgelse, blev det ikke fundet nødvendigt at undersøge, om og i hvilket omfang de samme subsidier udlignes to gange, når der samtidig indføres både antidumping- og udligningstold på den samme importerede vare.
(163)
Hvad angår den endelige landsdækkende dumpingmargen og det landsdækkende subsidieniveau, mindes der om, at de blev fastsat ved hjælp af den endelige dumping- og subsidiemargen for de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter med den højeste individuelle toldsats, dvs. 63 % for den endelige dumpingmargen og 16 % for den endelige subsidiemargen.
(164)
Det skal erindres, at der gælder den samme skadestærskel for både antidumping- og antisubsidieundersøgelserne. I den forbindelse skal det bemærkes, at skadestærsklen er lavere end de endelige dumpingmargener, men højere end de endelige subsidiemargener. Det anses derfor for hensigtsmæssigt at indføre en endelig udligningstold, der svarer til omfanget af de konstaterede endelige subsidiemargener, og derefter pålægge en endelig antidumpingtold op til den relevante skadestærskel.
(165)
Ud fra ovenstående og under hensyntagen til konklusionerne i Rådets forordning (EU) nr. 452/2011 af 6. maj 2011 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (9) og på baggrund af grundforordningens artikel 14, stk. 1, sidste punktum, indføres denne told ikke i det omfang, det er nødvendigt for at opfylde bestemmelsen i dette punktum; den endelige antidumpingtold for Kina og den told, der vil blive indført, fastsættes som følger :
Virksomhed
Subsidiemargen i alt
Heraf eksportsubsidier
Dumpingmargen
Skadesmargen
Endelig udligningsberettiget told
Endelig antidumpingtold
Endelig antidumpingtold, der skal indføres
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Alle andre virksomheder
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. ENDELIG OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD
(166)
På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og omfanget af den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, og under hensyntagen til at der ikke var blevet indført foranstaltninger i den parallelle antisubsidieundersøgelse, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den midlertidige told.
(167)
En af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter hævdede, at den endelige opkrævning af den midlertidige told på de satser, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1042/2010, vil være i modstrid med grundforordningens artikel 10, stk. 3, andet punktum. Men som præciseret i denne forordning, særlig artikel 1, stk. 2, er den endelige told, der indføres ved denne forordning, faktisk højere end den midlertidige told, der blev indført. Under disse omstændigheder bør den midlertidige told på de satser, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1042/2010, opkræves endeligt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af coated finpapir, som er papir eller pap, der er coated på den ene side eller begge sider (undtagen kraftpapir eller kraftpap), i enten ark eller ruller og med en vægt på 70 g/m2 eller derover, dog højst 400 g/m2, og med en glans på mere end 84 (målt i henhold til ISO 2470-1) med oprindelse i Kina, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 og ex 4810 99 90 (Taric-kode 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 og 4810999020).
Den endelige antidumpingtold vedrører ikke ruller, der anvendes i rotationspresser. Ruller, der anvendes i rotationspresser, defineres som ruller, der, når de testes i henhold til ISO-testen ISO-standard 3783:2006 om fastlæggelse af papirets rivefasthed - en metode med accelereret hastighed med anvendelse af IGT-testeren (elektronisk model), giver et resultat på under 30 N/m ved måling i papirets tværsnit og et resultat på under 50 N/m ved måling i løberetningen. Den endelige antidumpingtold vedrører heller ikke multiplekspapir og multiplekskarton.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende:
Virksomhed
Antidumpingtold
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
39,1 %
Alle andre virksomheder
39,1 %
3. Med hensyn til den antidumpingtold, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, vil der ikke blive opkrævet 12 % for Gold East Paper (Jiangsu) Co. og Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., 4 % for Shangdong Chenming Paper Holdings Limited og Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd. og 12 % for alle andre virksomheder, da det tilsvarende beløb opkræves i henhold til forordning (EU) nr. 452/2011.
4. På baggrund af artikel 1, stk. 2 og 3, fastsættes den endelige antidumpingtold på nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer, fremstillet af nedenstående virksomheder, til følgende:
Virksomhed
Antidumpingtold
Taric-tillægskode
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
35,1 %
B013
Alle andre virksomheder
27,1 %
B999
5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
De beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 1042/2010, opkræves endeligt med et beløb svarende til den midlertidige told, der blev indført i henhold til artikel 1 i nævnte forordning.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. maj 2011.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 451/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (EU) č. 1042/2010 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo (dále jen „prozatímní opatření“) z dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. ledna 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval skutečnosti nasvědčující dumpingu uvedeného výrobku a podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. NÁSLEDNÝ POSTUP
(3)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložilo několik zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(4)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(5)
Jedna skupina spolupracujících čínských vyvážejících výrobců (dále jen „vyvážející výrobce“) uvedla, že před uložením prozatímních opatření měla být vyslechnuta, jelikož podle této skupiny je prozatímní nařízení individuálním opatřením ve smyslu článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (3) (dále jen „Listina“).
(6)
Co se týká výše uvedeného tvrzení, je třeba zdůraznit tyto body. Práva stran v rámci antidumpingových řízení stanoví základní nařízení, přičemž procesní úkony pro uložení prozatímních opatření jsou stanoveny v článku 7. V článku 7 základního nařízení se mimo jiné uvádí, že případná prozatímní opatření mohou být uložena do devíti měsíců po zahájení řízení. V tomto řízení Komise provedla šetření v souladu s článkem 6 základního nařízení a uložila prozatímní opatření podle článku 7 základního nařízení, přičemž všechny zúčastněné strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty a měly přiměřenou možnost poskytnout informace a podat své připomínky. Podle ustálené judikatury Soudního dvora platí, že „i když … zásada práva na slyšení vyžaduje, aby byli vývozci informováni o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit prozatímní cla, nemůže mít nedodržení tohoto práva samo o sobě za následek neplatnost nařízení o uložení konečných cel, pokud byl v průběhu řízení k přijetí zmíněného nařízení nedostatek způsobující neplatnost řízení k přijetí příslušného nařízení o uložení prozatímních cel napraven“ (4). V tomto případě Komise splnila své povinnosti týkající se poskytnutí informací vyplývající ze základního nařízení a v řízení vedoucím k přijetí tohoto nařízení bylo dodrženo právo vyvážejícího výrobce na nestranné vyslechnutí.
(7)
Prozatímní povaha opatření přijatých podle článku 7 základního nařízení se odráží mimo jiné v maximální šestiměsíční lhůtě, po kterou mohou být opatření uložena, a rovněž ve skutečnosti, že každé prozatímní clo je zajištěno pouze složením jistoty. Komise mimoto nikdy žádné straně nebránila v tom, aby před uplynutím devítiměsíční lhůty stanovené v právních předpisech pro uložení prozatímních opatření podala žádost o konání více slyšení, pokud se domnívá, že je nutné, aby byla vyslechnuta v této fázi.
(8)
Vyvážející výrobce požádal o přístup k použitým údajům jediné společnosti ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“), která v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) poskytla informace pro stanovení běžné hodnoty. Uvádělo se, že v opačném případě by bylo vyvážejícímu výrobci zabráněno v přístupu k důkazům, na jejichž základě byla uložena prozatímní opatření, a že to by porušilo jeho práva na obhajobu a bylo by v rozporu se zásadou řádné správy. Vyvážející výrobce tvrdil, že by důvěrné údaje týkající se konkrétních stran mohly být poskytnuty právním zástupcům vyvážejícího výrobce. Právní zástupci by se zavázali, že zaručí mlčenlivost, pokud jde o obchodní tajemství společností. Toto tvrzení bylo podpořeno odkazem na systémy USA a Kanady a na rozsudek Soudního dvora Evropské unie ve věci G.J. Dokter a další v. minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Tyto žádosti bylo nutno odmítnout. Žádost vyvážejícího výrobce se týkala přístupu k důvěrným údajům o cenách, které poskytla výše uvedená společnost v USA. Komise nemohla umožnit přístup k takovýmto podrobným důvěrným obchodním informacím. Umožnění přístupu k těmto údajům by bylo v rozporu s právem Unie, zejména s článkem 19 základního nařízení, jelikož by vedlo k neoprávněnému sdělení omezených a citlivých obchodních údajů společnosti v USA. Pokud jde o navrhovaný způsob sdělení obchodního tajemství společnosti právním zástupcům ostatních zúčastněných stran, není na rozdíl od systémů USA a Kanady v základním nařízení takovýto postup stanoven. Jednoznačně tudíž nespadá do stanoveného právního rámce Unie pro antidumpingová řízení. Výše uvedený případ projednávaný Soudním dvorem v žádném případě nepodporuje tvrzení týkající se přístupu k důvěrným informacím. Rozsudek odkazuje rovněž na určitá omezení zásady práva na obhajobu.
(10)
Vyvážející výrobce požádal o přístup k důkazům týkajícím se kotoučů používaných v kotoučových tiskařských strojích vyráběných výrobci v Unii, podrobných informací o právním postavení jednoho reprezentativního výrobce v Unii, činnosti a finančních údajů vybraných papíren, podrobných údajů o výrobních nákladech výrobního odvětví Unie a kontrolních číslech výrobků reprezentativních výrobců v Unii. Některé požadované informace byly mimo rozsah tohoto šetření, jelikož se týkaly výrobků, na něž se šetření nevztahovalo, nebo činnosti výrobců v Unii, která nezahrnuje výrobu bezdřevého natíraného papíru. Co se týká ostatních požadovaných informací, nemohla Komise umožnit přístup k těmto údajům, jelikož podle článku 19 základního nařízení by to představovalo neoprávněné sdělení důvěrných obchodních tajemství.
(11)
Vyvážející výrobce požadoval rovněž zveřejnění názvů společností, které vznesly námitky vůči šetření a nepožádaly o důvěrný způsob zacházení. Poskytnutí těchto informací by odhalilo totožnost a postoj výrobců, kteří požádali o důvěrný způsob zacházení; tyto informace nebylo proto možno poskytnout.
(12)
Poskytnutá prozatímní zjištění byla co nejpodrobnější, aniž by byly zveřejněny důvěrné informace, a nepředstavovala proto porušení základních práv vyvážejícího výrobce, jeho práv na obhajobu ani zásady řádné správy.
(13)
Analýzy újmy, které byly provedeny v tomto antidumpingovém a souběžném antisubvenčním šetření, jsou totožné, jelikož definice výrobního odvětví Unie, reprezentativní výrobci v Unii a období šetření byly v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
2.1. Období šetření
(14)
Připomíná se, že (jak je stanoveno v 13. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) se šetření dumpingu a újmy týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
3. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
3.1. Dotčený výrobek
(15)
Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobce a žadatel předložili další připomínky týkající se definice výrobku. Některé z těchto připomínek představovaly zopakování připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení.
(16)
Vyvážející výrobce zopakoval, že neexistuje významný rozdíl, pokud jde o základní vlastnosti bezdřevého natíraného papíru v arších a kotoučích vhodných pro použití v archových tiskařských strojích (dotčený výrobek) a v kotoučích určených pro použití v kotoučových tiskařských strojích, a že by proto bezdřevý natíraný papír určený pro kotoučové tiskařské stroje neměl být z definice výrobku vyloučen. Tato strana rovněž tvrdila, že nebylo doloženo zjištění Komise, že tyto výrobky nejsou vzájemně zaměnitelné.
(17)
Připomíná se, že šetřením bylo zjištěno, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích a archových tiskařských strojích představuje odlišné skupiny výrobků a že tyto výrobky nejsou vzájemně zaměnitelné, jak je popsáno v 18. a 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. I samotný vyvážející výrobce uznal, že tyto výrobky nejsou zcela zaměnitelné.
(18)
Je třeba rovněž zmínit, že v průběhu posuzovaného období nebyly z ČLR dováženy žádné kotouče pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Lze proto považovat za nepravděpodobné, že tyto výrobky budou dováženy v budoucnu, jelikož pořizování těchto výrobků na velkou vzdálenost není z důvodů uvedených v 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení z ekonomického hlediska rentabilní.
(19)
Vyvážející vývozce dále uvedl, že kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to technická vlastnost týkající se pevnosti v tahu, nejsou vhodná pro rozlišování mezi bezdřevým natíraným papírem vhodným pro použití v kotoučových tiskařských strojích na straně jedné a bezdřevým natíraným papírem používaným v archových kotoučových strojích na straně druhé. Bylo rovněž uvedeno, že vyloučení kotoučů pro kotoučové stroje bylo provedeno svévolně a že kotouče pro kotoučové tiskařské stroje vyráběné výrobci v Unii údajně nesplňují kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o pevnost v tahu.
(20)
Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že Komise nedostála své povinnosti přezkoumat objektivně důkazy, které tento vyvážející výrobce předložil útvarům Komise před přijetím prozatímního nařízení, konkrétně výsledky zkoušky provedené v jeho vlastní laboratoři, která se týkala se měření pevnosti v tahu u kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii.
(21)
Výsledky zkoušky předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly ve shrnutí výsledků zkoušky provedené v jeho vlastní laboratoři. Zásadní je, že výsledky nebyly poskytnuty ke kontrole a podání připomínek ostatními zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce navzdory opakovaným upomínkám nepředložil ani smysluplné shrnutí těchto výsledků bez důvěrných údajů.
(22)
Připomíná se, že v prozatímní fázi Komise dospěla k závěru, že objektivita a spolehlivost zkoušky nepostačují k tomu, aby na nich bylo možno založit příslušné závěry. Vyvážející výrobce neposkytl žádné další podrobné informace, jež by mohly pomoci blíže posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta verze zprávy o této zkoušce neobsahující důvěrné údaje, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na závěry zkoušky reagovat. Komise tudíž nemohla objektivně ověřit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda je možno z nich vycházet pro účely šetření. Na základě skutečností, které měla Komise k dispozici, nemohly být závěry ohledně objektivity a spolehlivosti zkoušky, jichž bylo dosaženo v prozatímní fázi, přehodnoceny, jelikož informace poskytnuté jako důvěrné nemohly být překontrolovány pomocí spolehlivých zdrojů.
(23)
Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky, kterou jeho jménem provedla externí zkušební laboratoř, a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. Ve zkušebních protokolech bylo uvedeno, že pevnost v tahu byla měřena u 25 vzorků kotoučů pro kotoučové stroje, které vyvážející výrobce poskytl laboratoři a identifikoval jako vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný papír nesplnil obě kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(24)
Při posuzování zkušebního protokolu vyšlo najevo, že se za prvé zkušební protokol vypracovaný externí laboratoří týkal většinou výrobků, pro něž nebyly tyto výsledky podstatné, jelikož většinu testovaných vzorků ve skutečnosti netvořily kotouče pro kotoučové stroje; za druhé, zkušební protokol se týkal výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož ze zkušebního protokolu nebylo možno zjistit, zda byl testovaný papír určen pro archové tiskařské stroje nebo pro kotoučové tiskařské stroje, jelikož značka papíru uvedená v protokolu existovala v obou formátech. Zkušební protokol mimoto neposkytoval žádnou záruku, že uvedené kotouče zařazené do vzorku byly skutečně kotouči, jež byly testovány.
(25)
V reakci na zkušební protokol vypracovaný externí laboratoří poskytl žadatel výsledky zkoušky, kterou provedl jeden z výrobců v Unii u téhož vzorku kotoučů pro kotoučové tiskařské stroje, jež byly údajně testovány externí laboratoří. Tato zkouška vykázala odlišné výsledky. Žadatel přičetl rozdíly možným odlišným podmínkám při provádění zkoušky, a tudíž případnému nedodržení normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle níž by měla být měřena pevnost v tahu stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(26)
Po zveřejnění konečných zjištění zpochybnil vyvážející výrobce objektivitu Komise při odmítnutí výsledků zkoušky provedené externí laboratoří. Uvedl, že zkouška byla provedena naslepo nezávislým odborníkem a v souladu s příslušnou normou ISO. S cílem dokázat nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky poskytl čestné prohlášení vedoucího pracovníka, ve kterém byl vysvětlen postup výběru zdroje vzorků použitých při zkoušce.
(27)
Objektivitu zkušebního protokolu externí laboratoře Komise nikdy nezpochybnila a v tomto ohledu není relevantní, že byla zkouška provedena naslepo. Byly však vyjádřeny pochybnosti týkající se záruk ohledně výběru a původu zkoušených vzorků a nikoli samotné zkoušky. Argumenty vyvážejícího výrobce tyto obavy neodstranily, jelikož nebyly ucelené a byly v několika ohledech nejasné, například zahrnutí výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo údajně způsobeno administrativními chybami nebo chybami dodavatelů, kteří poskytli nesprávné vzorky.
(28)
Jelikož nebyl zřejmý zdroj a rovněž vzorky údajně testovaných výrobků a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, usuzovalo se, že předložený zkušební protokol externí laboratoře jednající jménem vyvážejícího výrobce nemůže nevyvratitelně prokázat, že zkouška týkající se pevnosti v tahu není vhodná k rozlišování mezi bezdřevým natíraným papírem určeným pro používání v kotoučových tiskařských strojích na straně jedné a bezdřevým natíraným papírem používaným v archových tiskařských strojích na straně druhé. Zkušební protokol proto neprokázal, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl svévolně vyloučen z rozsahu šetření.
(29)
Co se týká významu pevnosti v tahu jako rozlišujícího kritéria pro kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích, připomíná se, že v definici výrobku byly vzájemně odlišeny dvě skupiny výrobků, kromě jiného na základě použití výrobků, tj. zda je výrobek vhodný pro použití v kotoučových nebo archových tiskařských strojích na základě požadavků na lisy, na kterých se používají, což se odráží mimo jiné na pevnosti v tahu. Dále se podotýká, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití v kotoučových tiskařských strojích od bezdřevého natíraného papíru používaného v archových tiskařských strojích; v 16. a 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou stanovena další kritéria, která vyvážející výrobce nezpochybnil. Vyvážející výrobce uvedl, že vlhkost definovaná v 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení není rozdílnou základní vlastností pro rozlišení výrobků. V průběhu šetření však ostatní strany v tomto ohledu uvedly odlišná tvrzení. V každém případě bylo zjištěno, že nejdůležitějšími faktory jsou tuhost a odolnost v tahu.
(30)
Ve svém dalším podání, které reagovalo na tyto skutečnosti, žadatel potvrdil, že mohou existovat kotouče, které nesplňují zcela všechna kritéria pro pevnost v tahu stanovená v prozatímním nařízení, lze je však přesto použít v kotoučových tiskařských strojích. Trval však na svém názoru, že zkouška pevnosti v tahu je jediná zkouška, která může s jistotou určit, zda je kotouč skutečně vhodný pro kotoučové tiskařské stroje, tj. pokud kotouč splňuje kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jedná se jistě o kotouč pro kotoučové stroje.
(31)
Na podporu výše uvedených tvrzení týkajících se pevnosti v tahu poukázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním ze žádajících výrobců v Unii při antidumpingovém a antisubvenčním šetření v USA, v němž výrobce v Unii údajně tvrdil, že kotouče pro kotoučové stroje nelze rozlišovat na základě zkoušky pevnosti v tahu či jiného měření.
(32)
Žadatel tato tvrzení vyvážejícího výrobce zpochybnil a uvedl, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno, z řízení v USA vyplývá, že existuje jednoznačná dělicí čára odlišující kotouče pro kotoučové stroje od bezdřevého natíraného papíru.
(33)
Za prvé je třeba uvést, že tvrzení, na něž poukazoval vyvážející výrobce, byla předložena při šetřeních v rámci jiných jurisdikcí a jinými stranami, než jsou strany, jež jsou účastníky tohoto řízení, a nejsou tudíž relevantní. Za druhé, orgány USA v uvedených šetřeních dospěly k závěru, že mezi bezdřevým natíraným papírem používaným v archových tiskařských strojích na straně jedné a kotouči vhodnými pro použití v kotoučových tiskařských strojích na straně druhé existuje jednoznačný rozdíl. Kotouče určené k rozřezání byly pokládány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučové tiskařské stroje se nepovažovaly za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici výrobku nevymezily výslovně kotouče pro kotoučové tiskařské stroje. Z tohoto důvodu nebylo ve zmíněných šetřeních při definici výrobku důležité kritérium týkající se pevnosti v tahu.
(34)
Na základě výše uvedených předložených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností pro popis bezdřevého natíraného papíru vhodného pro použití v kotoučových tiskařských strojích.
(35)
Z předložených připomínek však bylo rovněž zjištěno, že existují kotouče pro kotoučové stroje, které lze použít v kotoučových tiskařských strojích, i když nesplňují zcela všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu se pokládalo za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučové tiskařské stroje.
(36)
Za účelem poskytnutí dalšího kritéria k odlišení kotoučů pro kotoučové stroje, které nesplňují zcela všechna kritéria pevnosti v tahu, žadatel navrhl, aby se kotouč, který nevyhověl zcela zkoušce na pevnost v tahu, avšak má vnitřní jádro o velikosti menší než 80 mm, považoval za kotouč pro kotoučové stroje.
(37)
Vláda ČLR a vyvážející výrobce uvedli, že přidání velikosti vnitřního jádra jakožto nového prvku do definice výrobku je revizí definice kotoučů pro kotoučové stroje a tedy i dotčeného výrobku. Uvedli rovněž, že velikost vnitřního jádra není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučové stroje s velikostí vnitřního jádra větší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání s velikostí vnitřního jádra menší než 80 mm.
(38)
Komise usilovala o další zpřesnění definice kotoučů vhodných pro použití v kotoučových strojích a o další vyjasnění, aby se ještě jasněji rozlišovalo mezi dotčeným výrobkem a jinými výrobky, také s cílem minimalizovat možnost obcházení opatření. Předložené důkazy ohledně vhodnosti velikosti jádra jakožto alternativního kritéria v definici však ukázaly, že by toto kritérium vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů pro kotoučové stroje s velikostí vnitřního jádra menší než 80 mm, z opatření. Proto bylo toto kritérium pro definici kotoučů vhodných pro použití v kotoučových strojích opuštěno.
(39)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, na jejímž základě byly kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích vyloučeny z rozsahu šetření, jak tvrdila čínská skupina vyvážejících výrobců.
(40)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky týkající se vyloučení vícevrstvého papíru z definice výrobku v rámci tohoto šetření.
(41)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují 14. až 26. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Obdobný výrobek
(42)
Jelikož nebyly obdrženy žádné připomínky, pokud jde o závěry uvedené v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzují se prozatímní zjištění týkající se obdobného výrobku.
4. VÝBĚR VZORKŮ
(43)
Jelikož k výběru vzorku nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 28. až 30. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(44)
Na čtyři výrobce uvedené ve 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, kteří byli považováni za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie definované v 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se dále odkazuje jako na „reprezentativní výrobce v Unii“.
5. DUMPING
(45)
Po uložení prozatímních opatření podala připomínky týkající se dumpingu pouze jedna čínská spolupracující skupina (APP, vyvážející výrobce).
5.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(46)
Co se týká kritéria č. 1, skupina APP tvrdila, že se tvrzení Komise zakládala výhradně na údajné nemožnosti ověřit platbu. Bylo proto uvedeno, že metody používané dotyčnou stranou jsou v souladu s mezinárodními účetními standardy (dále jen „IAS“).
(47)
To bylo nutno odmítnout. V tomto ohledu se podotýká, že šetření ukázalo, že nebylo možné zjistit existenci plateb, pokud jde o převod akcií společností a náklady na pořízení hlavních surovinových vstupů. Co se týká používaných účetních metod, uvádí se, že používané metody nebyly v souladu s IAS (vzájemné započítávání a zveřejnění údajů o spřízněných stranách).
(48)
Pokud jde o kritérium č. 1 a 2, skupina APP uvedla, že Komise celkově odmítla stanovisko známé společnosti účetních poradců z toho důvodu, že není relevantní. Takovéto odmítnutí údajně představuje nepřípustné zamítnutí prohlášení nezávislého svědka, čímž bylo porušeno právo společnosti APP na spravedlivý proces. Skupina APP tvrdila, že její účetní poradci pokládali analýzu Komise týkající se účetních postupů a zásad za chybnou, přičemž některé body, které Komise zjistila, nebyly podle těchto poradců podstatné.
(49)
Tvrzení skupiny APP nebyla doložena žádnými důkazy a musela být odmítnuta. V této souvislosti se uvádí, že účetní poradci, na něž se odkazuje ve výše uvedeném bodě odůvodnění, nezpochybňují (jak se zdá) konkrétní skutečnosti zjištěné v tomto šetření, nýbrž se spíše pokoušejí předložit analýzu některých základních účetních zásad, zejména zásady obezřetnosti, akruálního principu, zásady přesného zachycení transakcí a zásady významnosti. Je nutno zmínit, že tito účetní poradci nebyli přítomni při inspekci na místě, kterou Komise uskutečnila v ČLR a při níž získala přímé poznatky o skutečných postupech APP, které jsou důležité pro posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Komise dotyčné straně podrobně vysvětlila písemně zaznamenané nedostatky a jejich souvislost s účetními zásadami IAS. Výklad těchto zásad účetní společností nebyl dostatečně odůvodněn ani doložen důkazy a rovněž jej nebylo možno uvést do souladu se zjištěnými konkrétními skutečnostmi. Důkazy obsažené ve spisu ve skutečnosti potvrdily, že výše uvedené účetní zásady nebyly dodržovány.
(50)
Skupina APP uvedla, že byla porušena její základní práva. Tvrdila, že Komise při šetření týkajícím se žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství uložila straně nepřiměřené důkazní břemeno.
(51)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout. V této souvislosti se uvádí, že Komise skupinu APP plně informovala o druhu požadovaných informací s ohledem na žádost o zacházení jako v tržním hospodářství a v každé fázi řízení se snažila ověřit veškeré informace, které tato strana poskytla. Skutečnost, že informace předložené dotyčnou stranou nepotvrzují shodu jejích účetních metod s IAS, neznamená existenci nepřiměřeného důkazního břemene. Zacházení jako v tržním hospodářství představuje výjimku z běžného režimu pro společnosti usazené v zemích bez tržního hospodářství a strany jsou v těchto případech jednoduše vyzvány, aby prokázaly, že dodržují pravidla stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, přičemž nesplnění jednoho kritéria postačuje k odůvodnění odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. V tomto konkrétním řízení bylo šetřením zjištěno, že se skupině APP nepodařilo prokázat dodržení požadavků kritéria č. 2.
(52)
Skupina APP rovněž tvrdila, že posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství nebylo dostatečně objektivní. Skupina uvedla, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství mohlo být ovlivněno povědomím Komise o dopadu odmítnutí přiznat toto zacházení na dumpingové rozpětí skupiny.
(53)
Tato tvrzení navíc nebyla doložena důkazy, a musela být tudíž odmítnuta. Neexistuje žádný náznak, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo ovlivněno povědomím Komise o dopadu odmítnutí přiznat toto zacházení na dumpingové rozpětí skupiny. Analýza týkající se zacházení jako v tržním hospodářství je technickou analýzou splnění pěti jednoznačných kritérií stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení a analýza týkající se zacházení jako v tržním hospodářství, kterou předložila Komise, byla provedena na základě kritérií pro toto zacházení, aniž by se bral v potaz dopad výsledku této analýzy na případné dumpingové rozpětí vyvážejícího výrobce. V této souvislosti se připomíná, že naplánování jednotlivých částí inspekcí na místě a rozdíl v kalendářích (formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, antidumpingové dotazníky, údaje srovnatelné země, vývoz prostřednictvím stran ve spojení v Unii) spolu s lhůtami, v nichž strany poskytly odpovědi na dotazník a provedly následné změny svých podání, prokazuje, že v době poskytnutí informací týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství nemohla Komise zjistit možný dopad rozhodnutí o přiznání tohoto zacházení na případný dumping dotyčné strany. Skupina APP mimoto poskytla nové informace a nahradila informace, které již byly obsaženy ve spisu, až v pozdní fázi, nelze tudíž tvrdit, že Komise mohla vypočítat dumpingová rozpětí na základě informací, které neměla k dispozici.
(54)
Skupina APP rovněž uvedla, že Komise nemusela ověřit zcela odpovědi strany na dotazník, aby si utvořila podrobný obraz o údajích obsažených v odpovědi strany na antidumpingový dotazník, a že existuje podezření, že Komise měla všechny potřebné údaje pro výpočet antidumpingového rozpětí.
(55)
Toto tvrzení bylo třeba odmítnout. V této souvislosti se poznamenává, že podle článku 16 základního nařízení ověřila Komise veškeré informace, které předložily zúčastněné strany, s cílem dospět k reprezentativnímu zjištění. Zjištění šetření vycházela ze skutečností ověřovaných v období trvajícím čtyři měsíce, a nikoli z pouhého podezření či jiného druhu neověřených prohlášení nebo tvrzení.
(56)
Skupina APP uvedla, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství je nutno vzít v úvahu na základě jejich cíle, kterým je zajistit, aby byly ceny výsledkem běžných tržních sil. V tomto ohledu se uvádí, že účel kritérií pro zacházení jako v tržním hospodářství je jednoznačně stanoven v čl. 2 odst. 7 základního nařízení a že s ohledem na skupinu APP uplatnila Komise tato jednoznačně stanovená kritéria při analýze její žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství.
(57)
Skupina APP rovněž tvrdila, že posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství vykazovalo nedostatky, jelikož ověření odpovědi na antidumpingový dotazník zjistilo „spolehlivé“ výrobní náklady, zatímco posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství poukazuje na nemožnost zjistit platby za vstupy.
(58)
Tento výklad zjištění je třeba odmítnout jako chybný. Připomíná se, že v základním nařízení je přiznání zacházení jako v tržním hospodářství, a tudíž spolehlivost a použití vlastních údajů vyvážejícího výrobce o cenách a nákladech za účelem stanovení běžné hodnoty, výslovně podmíněno tím, že společnost úspěšně prokáže, že splňuje požadavky stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c). Pokud by bylo přijato výše uvedené tvrzení skupiny APP, „obcházelo“ by to jednoduše zjištění vyplývající z posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a čl. 2 odst. 7 písm. c) použitím jiného druhu informací shromážděných k jiným účelům. To není v souladu s ustanoveními základního nařízení.
(59)
Připomíná se, že v případě skupiny APP bylo u dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku. Vzhledem ke skutečnosti, že vícevrstvý kartón a lepenka jsou z definice výrobku vyloučeny, jak bylo potvrzeno v (37). a (41). bodě odůvodnění, vyvozuje se závěr, že zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství s ohledem na dva vyvážející výrobce ve spojení v rámci skupiny APP, kteří vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nejsou pro toto řízení podstatná.
(60)
Jelikož nebyly podány žádné jiné připomínky týkající se zacházení jako v tržním hospodářství, potvrzují se 31. až 51. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2. Individuální zacházení
(61)
Jelikož k individuálnímu zacházení nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 52. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3. Běžná hodnota
5.3.1. Srovnatelná země
(62)
Žádná ze stran nezpochybnila výběr USA jako srovnatelné země za účelem konečného určení.
(63)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky týkající se výběru srovnatelné země, potvrzují se 56. až 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2. Určení běžné hodnoty
(64)
Připomíná se, že běžná hodnota byla vypočítána na základě údajů, které poskytl jediný spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi (tj. USA). Běžná hodnota byla tudíž stanovena na základě cen při prodeji na domácím trhu jednoho amerického výrobce obdobného výrobku vyráběného v USA. Během období šetření tento výrobce vyráběl a prodával na trhu USA převážnou většinu jednotlivých druhů obdobného výrobku.
(65)
Skupina APP uvedla, že Komise neposkytla potřebné informace týkající se běžné hodnoty ve srovnatelné zemi, jako je srovnatelnost výrobků, reprezentativnost, struktura nákladů, mechanismy spravedlivého srovnání a úpravy.
(66)
Tato tvrzení bylo nutno odmítnout. V této souvislosti se podotýká, že, jak bylo vysvětleno v 9. bodě odůvodnění, Komise poskytla této straně všechny důležité informace týkající se údajů použitých k výpočtu běžné hodnoty, jež mohly být uvolněny, aniž by byl porušen článek 19 základního nařízení, tj. při současném zajištění, aby bylo s případnými důvěrnými údaji, které poskytl jediný výrobce v USA, zacházeno jako s takovými a aby nebyly poskytnuty ostatním stranám. Informace poskytnuté vyvážejícímu výrobci byly smysluplné a umožnily mu pochopit použitou metodiku v souladu s článkem 2 základního nařízení.
(67)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzují se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4. Vývozní cena
(68)
Skupina APP tvrdila, že při výpočtu dumpingového rozpětí neměl být vynechán vývoz jedné z jejích společností, které při šetření spolupracovaly, i když neexistovaly odpovídající výrobky. Tato skupina rovněž uvedla, že objem vývozu této společnosti nebyl malý, nýbrž významný.
(69)
S ohledem na tato tvrzení se podotýká, že při stanovení vývozních cen byly uváženy prodejní hodnoty dotyčných obchodů, u těchto obchodů však nebylo možno stanovit běžnou hodnotu, jelikož ve srovnatelné zemi neexistovaly srovnatelné druhy výrobků, a nebylo tudíž možno provést srovnání. Pokud jde o objem vývozu této konkrétní společnosti, poznamenává se, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny APP a že se jeho cenové úrovně zdály být v souladu s celkovými úrovněmi vývozních cen skupiny APP. Je třeba rovněž uvést, že za účelem určení, zda je vývoz dumpingový či nikoli, byla použita velká většina vývozních obchodů, tj. obchody, u nichž existovala naprostá shoda s běžnou hodnotou stanovenou ve srovnatelné zemi. Tvrzení skupiny APP s ohledem na vývozní cenu bylo proto nutno odmítnout, jelikož nemohou zpochybnit zjištění týkající se dumpingu působícího újmu, poněvadž základ pro výpočet je jednoznačně reprezentativní. Toto zjištění nutně zohledňuje skutečnost, že ve srovnatelné zemi neexistuje pro každý vývozní obchod nutně odpovídající běžná hodnota.
(70)
Skupina APP rovněž uvedla, že se výše uvedený vývoz měl použít ve výpočtech dumpingového rozpětí, jelikož orgán provádějící šetření mohl určit podobné druhy výrobků použité pro výpočet běžné hodnoty, přizpůsobit vývozní cenu běžné hodnotě nebo běžnou hodnotu určit početně za účelem srovnání s výše zmíněným vývozem.
(71)
Tato tvrzení musela být odmítnuta, jelikož ve srovnatelné zemi neexistovaly žádné druhy výrobků, které by se dostatečně blížily vyváženým výrobkům, aby bylo možno provést úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech. Stejně tak nebylo možné určit pro takovéto druhy výrobků běžnou hodnotu početně. Nebylo rovněž možné stanovit podobné druhy výrobků v ostatních obchodech s běžnou hodnotou, ani nebyl k dispozici základ pro provedení úprav či početní určení běžné hodnoty pomocí předpokladů týkajících se prodejních, správních a režijních nákladů a zisku.
(72)
Skupina APP požádala o vysvětlení s ohledem na přiměřené ziskové rozpětí použité při početním určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
(73)
V této souvislosti se uvádí, že na základě nového vývoje Komise tento bod revidovala. Připomíná se, že (jak bylo objasněno v 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) byla použita přiměřená míra zisku, která byla mnohem nižší, než je cílový zisk pro výrobní odvětví Unie. Komise přezkoumala dostupné údaje a ziskové rozpětí použité pro početní určení vývozní ceny snížila na míru rovnající se vážené průměrné míře, kterou udala řada dovozců dotčeného výrobku v Unii, kteří nejsou ve spojení, tj. 4,5 %.
(74)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, s výše uvedenou změnou se potvrzují 68. až 71. bod odůvodnění.
5.5. Srovnání
(75)
Skupina APP uvedla, že nechápe základ pro výpočet některých úprav s ohledem na běžnou hodnotu (konkrétně druh úprav a jejich dopad na běžnou hodnotu) a vývozní cenu (konkrétně použitou metodiku a výpočty provedené za účelem dosažení několika poměrů).
(76)
Co se týká úpravy běžné hodnoty, jak bylo vysvětleno v 9. a 62. bodě odůvodnění, poskytla Komise skupině APP všechny relevantní údaje, které bylo možno uvést s přihlédnutím k ustanovením základního nařízení týkajícím se důvěrnosti. Komise u spolupracující strany ve srovnatelné zemi ověřila, zda je v zájmu větší transparentnosti možno zveřejnit další informace týkající se úprav. Po získání souhlasu výrobce ve srovnatelné zemi byly po zveřejnění prozatímních zjištění skupině APP skutečně poskytnuty podrobnější informace, které dále rozváděly úpravy běžné hodnoty.
(77)
Co se týká úprav vývozní ceny, podotýká se, že skupina APP obdržela veškeré údaje. Na základě žádosti skupiny APP jí byla po zveřejnění prozatímních zjištění podána vysvětlení, která podrobněji rozváděla úpravy vývozní ceny.
(78)
Jelikož nebyly podány žádné další připomínky, potvrzují se 72. a 73. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.6. Dumpingové rozpětí
(79)
K dumpingovému rozpětí nebyly předloženy žádné relevantní připomínky. Vzhledem k neexistenci jiných připomínek se potvrzuje 74. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(80)
Vzhledem k revidované míře ziskového rozpětí použité k početnímu určení vývozní ceny pro skupinu APP a podle metodiky objasněné v 31. až 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením toto:
Vyvážející výrobce
Dumpingové rozpětí
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
63 %
(81)
Na základě skutečností uvedených v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo konečné celostátní dumpingové rozpětí pro ČLR stanoveno za použití konečného dumpingového rozpětí zjištěného u spolupracujících společností s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 63 %. Jelikož nebyly podány žádné jiné připomínky, potvrzuje se 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6. VÝROBCI V UNII
(82)
Vláda ČLR uvedla, že jeden z reprezentativních výrobců je údajně ve spojení s jednou čínskou společností, a měl být tudíž vyloučen z definice výrobního odvětví Unie. Šetřením však bylo zjištěno, že výrobky, které vyrábí zmíněná čínská společnost, nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah neměl proto žádný dopad na analýzu újmy ani na zařazení tohoto výrobce v Unii do definice výrobního odvětví Unie.
(83)
Jelikož k výrobě v Unii nebyly podány žádné jiné připomínky, potvrzují se 77. až 79. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ÚJMA
7.1. Spotřeba v Unii
(84)
Jelikož ke spotřebě v Unii nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 80. až 82. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Dovoz do Unie z ČLR
(85)
Jelikož k výši dovozu do Unie z ČLR nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 83. a 84. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2.1. Cenové podbízení
(86)
Aby bylo zajištěno použití jednotného přístupu při výpočtech dumpingu a cenového podbízení a prodeje pod cenou a z důvodů uvedených v 64. až 67. bodě odůvodnění, byl výpočet cenového podbízení revidován s cílem vyloučit vývoz společnosti jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce ve skupině.
(87)
Na základě pozměněného souboru údajů pro výpočet a rovněž vzhledem k menší opravě výpočtu byla míra cenového podbízení v 87. bodě odůvodnění mírně revidována. V období šetření byly ceny dumpingového dovozu v průměru o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii.
7.3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie a reprezentativních výrobců v Unii
7.3.1. Předběžné poznámky
(88)
Jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců (APP) uvedl, že analýza újmy měla být provedena na úrovni náležitě vymezeného výrobního odvětví Unie, jež mělo být omezeno na výrobce v Unii, kteří podpořili podnět a spolupracovali při šetření. Tento výrobce předpokládal, že by se závěry týkající se podstatné újmy změnily, pokud by byly některé ukazatele, například podíl na trhu, stanoveny na úrovni takovéhoto „náležitě vymezeného“ výrobního odvětví Unie. Vláda ČLR uvedla, že při analýze újmy nebyly u žadatelů a celého výrobního odvětví Unie jednotně a zevrubně analyzovány všechny ukazatele újmy.
(89)
Za prvé se podotýká, že tvrzení tohoto výrobce byla (jak se zdá) odvozena z ukazatelů vypočítaných pomocí jiných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny při šetření a které jsou uvedeny níže a v prozatímním nařízení. Tyto závěry jsou proto věcně nesprávné, a nejsou tudíž podstatné.
(90)
Za druhé, je zavedenou praxí Komise posoudit pro údaj týkající se újmy způsobené na úrovni celého výrobního odvětví Unie makroekonomické činitele, jak bylo objasněno v 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V tomto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková výroba v Unii (77. bod odůvodnění prozatímního nařízení), bez ohledu na to, zda výrobci podpořili podnět nebo spolupracovali při šetření. Vzhledem k této široké definici se odmítá tvrzení vyvážejícího výrobce, že výrobní odvětví Unie nebylo „náležitě“ vymezeno.
(91)
Mikroekonomické činitele jsou analyzovány na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na skutečnost, zda podporují podnět, či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % výroby v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii neuvedl, že závěry Komise týkající se mikroekonomických činitelů jsou nespolehlivé či neopodstatněné. Neexistuje proto důvod pro zpochybnění zjištění založených na informacích, které poskytli pouze reprezentativní výrobci v Unii.
(92)
Byly obdrženy další připomínky týkající se úrovně spolupráce jednoho reprezentativního výrobce v Unii.
(93)
Uvádělo se, že jeden z reprezentativních výrobců v Unii spolupracoval pouze částečně, jelikož byl údajně ve spojení s jiným výrobcem, který při šetření nespolupracoval. Společnosti byly údajně ve spojení v důsledku přechodných dohod uzavřených v době získání obchodního segmentu druhého výrobce, který se týkal bezdřevého natíraného papíru, spolupracujícím výrobcem v Unii. Uvádělo se, že prostřednictvím těchto prozatímních dohod kontroluje spolupracující výrobce v Unii některé z papíren, které zůstaly ve vlastnictví částečně nabytého výrobce. Na podporu tohoto tvrzení poukázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise (5), které v době akvizice zkoumalo, zda je nutno transakci považovat za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (6).
(94)
Tímto tvrzením se již zabýval 91. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Připomíná se, že zmíněné přechodné dohody neprokazují, že by mezi společnostmi existoval vztah překračující běžný obchodní vztah mezi kupujícím a prodávajícím. Cílem podmínek prozatímních dohod je řízení prodeje natíraného papíru během přechodného období a podle těchto podmínek má výrobce v Unii během přechodného období pouze funkce, jež jsou srovnatelné s obchodním zástupcem. V konsolidované účetní závěrce ověřené auditory a ve své odpovědi na dotazník tento výrobce mimoto uvedl příjmy z provizí plynoucí z jeho působení jakožto zástupce dotyčných papíren; výrobce v Unii nevykázal u těchto papíren vlastnictví, a tudíž ani žádné náklady.
(95)
Podle výše uvedeného rozhodnutí Komise se transakce mezi společnostmi pokládala za získání části podniku jiné společnosti výrobcem v Unii, nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; společnosti zejména nezaložily společný podnik. Podotýká se rovněž, že zeměpisná oblast, která byla zkoumána ve výše uvedeném rozhodnutí, zahrnuje celý Evropský hospodářský prostor, a nikoli Unii. Je třeba rovněž uvést, že v dotyčném rozhodnutí Komise neanalyzovala vztah mezi dotyčnými společnostmi ve smyslu článku 143 prováděcího nařízení k celnímu kodexu Společenství (7).
(96)
V tomto ohledu proto neexistují důvody pro přehodnocení prozatímních závěrů, tj. že obě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 nařízení (EHS) č. 2454/93 a že dotyčný výrobce v Unii při šetření plně spolupracoval.
(97)
Vyvážející výrobce rovněž uvedl, že by každá přidružená společnost výrobců v Unii měla poskytnout zvláštní odpověď na dotazník, jelikož se jedná o samostatné právní subjekty. Vyvážející výrobce poukazoval na diskriminaci, jelikož se požadovalo, aby pro každý subjekt ve skupině podal zvláštní žádost o zacházení jako v tržním hospodářství.
(98)
Podotýká se, že v případě žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství nese důkazní břemeno skupina společností a musí prokázat, že všechny společnosti ve skupině splňují kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství, jelikož se rozhodnutí, zda by mělo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, či nikoli, týká celé skupiny. V případě dotazníků pro výrobce v Unii je účelem určit, zda v období šetření existovala podstatná újma způsobená (celému) výrobnímu odvětví Unie. Tvrzení týkající se diskriminace nebere v potaz jednoznačný rozdíl mezi cíli šetření týkajícího se újmy a rozhodnutí o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství.
(99)
V případě dotyčného výrobce v Unii se v každém případě usuzovalo, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy postačuje jedna odpověď na dotazník. Odpověď zejména obsahovala podrobný rozpis informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě bylo možno ověřit veškeré potřebné údaje týkající se všech výrobců/prodejců obdobného výrobku, kteří jsou ve spojení.
(100)
V následně poskytnutých informacích vyvážející výrobce také uvedl, že táž společnost plně nespolupracovala, jelikož vyplnila svůj formulář jménem neexistujícího subjektu, a že auditované účetnictví společnosti neodpovídá údajům poskytnutým v její odpovědi na dotazník. Závěry uvedené v předchozím bodě odůvodnění jsou relevantní i v tomto ohledu.
(101)
Závěry uvedené v 88. až 91. bodě odůvodnění se proto nemění.
7.3.2. Údaje týkající se výrobního odvětví Unie (makroekonomické ukazatele)
(102)
Vláda ČLR uvedla, že makroekonomické údaje použité při analýze nejsou úplné a přesné, nemohou být proto použity jako jednoznačné důkazy o podstatné újmě.
(103)
Při inspekci na místě u žadatele bylo potvrzeno, že údaje použité ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly shromážděny přímo od výrobců v Unii, na něž připadá přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby bylo možno získat informace o dotčeném výrobku. Použité předpoklady nebo odhady byly provedeny na přiměřeném a opodstatněném základě; například kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu z důvodu jejich jasně nevýznamných objemů, což je patrné z jejich podílu na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii. Toto tvrzení bylo proto třeba odmítnout.
(104)
Vyvážející výrobce tvrdil, že by podíl výrobců v Unii na trhu měl zahrnovat rovněž dovoz ze Švýcarska, jelikož ten pochází z papírny, kterou vlastní jeden z reprezentativních výrobců v Unii.
(105)
Zeměpisná působnost antidumpingových šetření se týká Evropské unie. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(106)
Uvádělo se rovněž, že se podíl žadatele na trhu v posuzovaném období pozoruhodně zvýšil.
(107)
Podíl na trhu je makroekonomickým ukazatelem, který je analyzován na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Kromě toho je tvrzení týkající se podílu žadatelů na trhu věcně nesprávné.
(108)
Jelikož v této souvislosti nebyly podány žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění uvedená v 92. až 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.3.3. Údaje týkající se reprezentativních výrobců v Unii (mikroekonomické ukazatele)
(109)
Vyvážející výrobce uvedl, že analýza újmy je chybná kvůli skutečnosti, že do analýzy mikroekonomických ukazatelů pro roky 2006-2008 nebyly zahrnuty informace o papírnách, které získal výrobce v Unii uvedený v 89. bodě odůvodnění.
(110)
Podle tvrzení předložených vyvážejícím výrobcem byly mikroekonomické ukazatele upraveny tak, aby představovaly zcela srovnatelnou tendenci v průběhu let s vyloučením informací o získaných papírnách pro všechny posuzované roky.
(111)
Na základě pozměněného rozsahu údajů použitých při analýze hospodářské situace reprezentativních výrobců v Unii, jak bylo objasněno v předchozím bodě odůvodnění, jsou mikroekonomické ukazatele s konečnou platností stanoveny takto:
7.3.3.1. Průměrné jednotkové ceny reprezentativních výrobců v Unii
(112)
Navzdory mírně pozměněným údajům se potvrzují základní tendence a zjištění uvedená v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se závěrem, že ceny bezdřevého natíraného papíru byly v průběhu let stálé.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
7.3.3.2. Stav zásob
(113)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného dumpingového dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zásoby (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
7.3.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(114)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst). Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance, dokonce i v době značného propouštění. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž se za posuzované období zvýšily celkem o 8 %.
(115)
Potvrzují se proto závěry uvedené v 102. bodě odůvodnění prozatímního nařízení s mírně pozměněnými údaji.
7.3.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(116)
Míra ziskovosti v posuzovaném období byla upravena, aby přesněji zohledňovala úroveň ziskovosti. Touto změnou však není dotčena základní tendence týkající se ziskovosti. Reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výrazně klesla v důsledku hospodářského útlumu. Snížení cen buničiny (-19 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl k zlepšení finanční situace v období šetření. Je nutno zmínit, že od období šetření se ceny buničiny vrátily na úrovně před obdobím šetření.
(117)
S výhradou mírně pozměněných údajů se potvrzují zjištění týkající se peněžního toku, investic a návratnosti investic, která byla uvedena v 104. a 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Vyvážející výrobce uvedl, že by se zlepšení ziskovosti nemělo považovat za omezený případ vycházející z mimořádného poklesu nákladů na surovinu, jak bylo objasněno v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Pokles nákladů přinesl prospěch všem místním i čínským výrobcům, nejen žadatelům. Obrat v ziskovosti nebyl proto založen výhradně na snížení nákladů, nýbrž byl spíše výsledkem změny cenové politiky žadatelů.
(119)
Vyvážejí výrobce dále uvedl, že ziskovost je ovlivňována spíše cenami bezdřevého natíraného papíru než cenou buničiny. Bylo však zjištěno, že zatímco ceny buničiny v roce 2009 prudce poklesly, ceny bezdřevého natíraného papíru zůstaly stabilní a v důsledku toho vzrostl zisk. Vzhledem ke stabilním cenám proto v tomto konkrétním období nelze vyvozovat vzájemný vztah mezi cenami a ziskovostí.
(120)
Míra ziskovosti je ukazatelem, který je analyzován na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, nikoli na úrovni žadatele, jak naznačovala dotyčná strana. Analýza shromážděných informací prokázala přímou souvislost mezi mimořádným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a vyšší ziskovostí; přičemž při zlepšení ziskovosti skutečně hrály roli stálé ceny hotových výrobků. Ačkoliv to pravděpodobně platilo i pro ostatní výrobce na trhu, nemění to závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti je způsobeno mimořádným poklesem cen suroviny v období šetření.
7.3.3.5. Schopnost získávat kapitál
(121)
Potvrzují se zjištění týkající se schopnosti reprezentativních výrobců získávat kapitál, jak bylo uvedeno v 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.4. Závěr o újmě
(122)
Jeden vyvážející výrobce a vláda ČLR uvedli, že neexistují jednoznačné důkazy, že žádající výrobci v Unii utrpěli podstatnou újmu. Naopak, žadatelé vykázali v období šetření celkově stabilní hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(123)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie je analyzován na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak naznačovaly zmíněné strany.
(124)
Za druhé, jak již bylo uvedeno v 85. a 102. bodě odůvodnění, zdá se, že závěry těchto stran byly odvozeny z ukazatelů vypočítaných podle jiných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny během šetření a představeny výše a v prozatímním nařízení. Tyto závěry jsou proto věcně nesprávné. Analýza stran nebyla mimoto konzistentní s ohledem na použití dvou různých souborů údajů pro makroekonomické a mikroekonomické ukazatele.
(125)
Dále bylo uvedeno, že zlepšení ziskovosti je nutno považovat rovněž za výsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví, včetně snížení výroby a zaměstnanosti a zvýšení produktivity. V tomto případě nelze posledně uvedené faktory pokládat za jediné ukazatele újmy, nýbrž všechny ukazatele újmy je nutno posoudit společně.
(126)
V čl. 3 odst. 5 základního nařízení je uveden výčet hospodářských činitelů a ukazatelů, jež je nutno vyhodnotit při zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie. V čl. 3 odst. 5 se výslovně uvádí, že výčet těchto činitelů není vyčerpávající a žádné z uvedených kritérií nemusí být rozhodující. Ačkoliv je nutno ukazatele posoudit jednotlivě, závěry by měly být vyvozeny pomocí analýzy všech činitelů.
(127)
Výše uvedená tvrzení vyážejícího výrobce a vlády ČLR celkově neovlivňují závěr, jehož bylo dosaženo v prozatímní fázi, a který se proto potvrzuje, tj. že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(128)
Strany se opakovaně vyjádřily rovněž k hrozbě možné další podstatné újmy s ohledem na obrovský nárůst kapacity čínských výrobců podporovaný politikou a subvencemi státu. Šetření se zabývalo existencí podstatné újmy, a nikoli hrozbou další podstatné újmy. Tyto připomínky nemohly proto ovlivnit zjištění a je nutno je odmítnout.
(129)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená v 107. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
(130)
Komise obdržela řadu připomínek k prozatímním zjištěním týkajícím se příčinné souvislosti mezi dumpingem a újmou.
8.1. Účinek dumpingového dovozu
(131)
Řada stran zpochybnila prozatímní zjištění týkající se účinku dumpingového dovozu. Hlavním předloženým tvrzením bylo to, že čínský dovoz neměl z hlediska objemu a cen významný dopad. Uvádělo se, že nedošlo k prudkému nárůstu čínského dovozu, nýbrž že se tento v průběhu let zvyšoval postupně, a jeho dopad byl proto poměrně omezený a pro účely zjištění újmy by se neměl zveličovat. Dále se uvádělo, že čínské ceny byly sice nižší než ceny výrobců v Unii, neměly však dopad na relativně stálé ceny výrobního odvětví Unie. Jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, že čínské ceny zapříčinily stlačení cen. Poukázal na skutečnost, že v roce 2009, kdy se čínské ceny dále snížily, zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nejen růst, nýbrž ve skutečnosti umožnily výrobnímu odvětví Unie dosáhnout zisku.
(132)
Vývoj čínského dovozu byl podrobně analyzován v 84. a 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo zjištěno, že se dovoz v posuzovaném období téměř ztrojnásobil, zejména od roku 2006 do roku 2007 (+118 %) a od roku 2008 do období šetření (+81 %). Nárůst objemu proto nelze pokládat za nevýznamný.
(133)
Pokud jde o ceny, ceny čínského dovozu byly o 7,6 % nižší než ceny reprezentativních výrobců v Unii, což se pokládalo za významné na trhu, na němž je transparentnost cen vysoká. Jak bylo popsáno v 112. bodě odůvodnění, ceny reprezentativních výrobců v Unii byly v posuzovaném období stálé s výjimkou mimořádného zvýšení v roce 2007, což je rok, v němž čínský vývoz nerostl. V roce 2009 se výrobcům v Unii podařilo udržet ceny stabilní za cenu dalšího úbytku podílu na trhu a ztráty ziskovosti způsobené spolupůsobením těchto stálých cen a snižujících se nákladů na surovinu.
(134)
Čínský vyvážející výrobce uvedl, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny v odvětví v Unii, jelikož není srovnatelný s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, protože při určení cenového podbízení a úrovně ceny, která nepůsobí újmu, bylo porovnáno pouze 10 % prodeje reprezentativních výrobců v Unii. Poznamenává se, že se tato určení provádějí na základě zcela srovnatelných výrobků, které se přímo shodují ve všech vlastnostech, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný čínskými výrobci a výrobci v Unii jsou však obecně srovnatelné výrobky, jak uvádí 42. bod odůvodnění, a proto spolu přímo soutěží na trhu Unie.
(135)
Dále bylo namítáno, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem, který se vyznačuje vysokým stupněm transparentnosti, je nesprávné, jelikož výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo koncovým uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávali reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodníků přímo nebo nepřímo (jednalo se o takzvaný indentní prodej, při němž jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodníci sehrávají klíčovou úlohu jak při zásobování výrobky, tak při zajišťování cenové transparentnosti na trhu.
(136)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená v 113. až 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2. Vliv dalších činitelů
8.2.1. Vývoj spotřeby na trhu Unie a hospodářská krize
(137)
Jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce a vláda ČLR uvedli, že snížení výroby v Unii bylo důsledkem světové finanční krize a prudkého poklesu spotřeby na trhu Unie, jak dokládají negativní tendence zaznamenané u výrobců v Unii s ohledem na prodej na domácím trhu, využití kapacity, zaměstnanost a stav zásob, a neměly by být přičteny čínskému dovozu.
(138)
K doložení svého tvrzení citovala vláda ČLR prohlášení týkající se konkurenceschopnosti a zaměstnanosti, které v červnu 2009 zveřejnil papírenský a celulózový průmysl (dále jen „prohlášení“). Tento dokument se vztahuje na celý papírenský a celulózový průmysl a je určen pro účely obecné politiky. Na základě informací uvedených v tomto dokumentu nelze vyvodit zvláštní závěry pro výrobu a prodej dotčeného výrobku. Nelze proto dospět k závěru, zda se tvrzení nebo zjištění uvedená v prohlášení skutečně vztahují jednoznačně na dotčený výrobek. Jelikož při šetření nebyla zjištěna významná souvislost mezi finanční krizí a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo nutno toto tvrzení odmítnout.
8.2.2. Ceny surovin
(139)
Nebyla předložena žádná nová tvrzení, jež by vedla k přehodnocení závěrů uvedených v 120. až 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 113. bodě odůvodnění tohoto nařízení.
8.2.3. Vývozní výkonnost reprezentativních výrobců v Unii
(140)
Revize mikroekonomického ukazatele vysvětlená ve 110. bodě odůvodnění měla dopad na analýzu vývozní výkonnosti reprezentativních výrobců v Unii do té míry, že snížení jejich prodeje na vývoz v posuzovaném období činilo 16 %. Prodej na vývoz těchto společností stranám, které nejsou ve spojení, představoval 26 % jejich celkového prodeje.
(141)
Na rozdíl od tvrzení jednoho vyvážejícího výrobce se prozatímní nařízení v 123. a 124. bodě odůvodnění zabývalo vývojem vývozu dotčeného výrobku reprezentativními výrobci v Unii. Výše uvedená revize neovlivňuje tyto závěry učiněné v prozatímní fázi.
(142)
Předložené tvrzení a důkazy o vlivu vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie tedy nevedly ke změně závěrů učiněných v prozatímní fázi.
8.2.4. Dovoz z jiných třetích zemí
(143)
Předloženými tvrzeními o účinku dovozu z jiných třetích zemí se již zabývaly 125. až 127. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2.5. Strukturální nadbytek kapacity
(144)
Uvádělo se, že újmu, která byla způsobena výrobcům v Unii, způsobil strukturální nadbytek kapacity. Tento činitel byl již analyzován v 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(145)
Hlavním argumentem předloženým v této souvislosti bylo to, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo v roce 2009 završeno konsolidací dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Jak bylo popsáno v 93. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, probíhala restrukturalizace od roku 2000 až do období šetření. Kladný dopad zmíněné konsolidace se měl odrazit v lepším využití kapacity a přinejmenším ve stálém objemu prodeje, oba tyto ukazatele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že lepší ziskovost výrobního odvětví Unie v období šetření způsobil především a přímo mimořádný jednorázový pokles cen buničiny. Zůstávají proto zachovány závěry uvedené v 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví bylo narušeno dumpingovým dovozem.
8.3. Závěr o příčinné souvislosti
(146)
Na základě výše uvedených skutečností jsou zachována prozatímní zjištění uvedená v 129. až 132. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení. Potvrzují se rovněž prozatímní zjištění týkající se vlivu ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie: tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
9. ZÁJEM UNIE
9.1. Výrobní odvětví Unie
(147)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky nebo informace ohledně zájmu výrobců v Unii a dovozců a obchodníků. Potvrzují se proto prozatímní zjištění ohledně zájmu těchto skupin uvedená v 134. až 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
9.2. Dovozci a obchodníci
(148)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky ani informace o zájmu dovozců a obchodníků. Potvrzují se proto prozatímní zjištění ohledně zájmu těchto skupin uvedená v 139. až 143. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
9.3. Uživatelé
(149)
Po zveřejnění prozatímních opatření se přihlásily další tři tiskárny a sdružení evropských tiskáren a vydavatelů. Tito tvrdili, že opatření budou mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, jelikož by růst cen mohl vést k přemístění tiskařského průmyslu, což by mělo za následek vyšší dovoz navazujících tiskovin. Toto tvrzení bylo doloženo skutečností, že se dovoz tiskovin z ČLR v posledních letech rychle zvyšoval a v rámci evropské spotřeby všech tiskovin zjevně zaujímal značný podíl na trhu.
(150)
Uvádělo se rovněž, že by opatření mohla způsobit nedostatek dodávek na trhu a delší dodací lhůty pro uživatele.
(151)
Většina těchto tvrzení se netýkala konkrétních společností a podobala se tvrzením, která již byla předložena v prozatímní fázi šetření a jimiž se zabývaly 146. a 150. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Připomíná se, že spolupráce tiskáren byla omezená a z omezených kvantitativních údajů, které byly obdrženy, byl vyvozen závěr, že vzhledem k úrovni ziskovosti a podílu bezdřevého natíraného papíru na jejich nákladech jsou tiskárny skutečně citlivé na růst cen. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír nenakupovala nebo byl tento přímý nákup jen velmi omezený a množství čínského papíru je celkově nízké, přímý dopad cla by byl proto zanedbatelný. Většina tiskáren rovněž uváděla, že vzhledem k nutnosti krátkých dodacích lhůt zůstal podíl dodávek přímo ze třetích zemí omezený.
(152)
Pokud jde o tvrzení týkající se navazujících tiskovin z ČLR, je třeba uvést, že statistiky dovozu tiskovin zahrnují širokou škálu výrobků, k nimž patří hotové tiskoviny, které nejsou vytištěny na bezdřevém natíraném papíru. Na základě dostupných informací nebylo možno posoudit, jaká část výrobků dovážených z ČLR je vytištěna na dotčeném výrobku a jaká část je vytištěna na jiných druzích papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z ČLR většinou zahrnují některé zvláštní kategorie knih, knih pro děti, kalendářů, obalů a pohlednic. Výrobky, které jsou „časově citlivější“, jako jsou týdenní/měsíční časopisy a jiné noviny, jsou vzhledem k době potřebné pro přepravu k dovozu z ČLR méně náchylné. Ačkoliv tisk některých tištěných výrobků může být náchylnější k přemístění, na druhou stranu existují druhy výrobků, u nichž jsou zásadní blízkost a služby, a proto nejsou ovlivněny zahraniční hospodářskou soutěží. Přestože je papír pro odvětví tisku důležitým prvkem nákladů, je toto odvětví navíc rovněž náročné na práci, a proto mohou být náklady práce významnější hnací silou vývoje, pokud jde o přemístění. Nelze tedy vyloučit, že se zvýší dovoz tištěných výrobků, které jsou vytištěny na bezdřevém natíraném papíru, avšak s žádnou přesností nelze odhadnout úroveň nárůstu a míru ovlivnění konkurenceschopnosti výrobců v oblasti tisku, a tedy přímý dopad případného zvýšení cen na navazující odvětví tisku v Unii.
(153)
Z předložených informací je rovněž známo, že tiskařský průmysl trpí strukturálním nadbytkem kapacity, který vede k pokračující restrukturalizaci tohoto výrobního odvětví. Jednou z hnacích sil restrukturalizace byla rovněž konsolidace výrobců papíru v hodnotovém řetězci. Mělo se za to, že problémy tiskařského průmyslu se zvýšením cen působí spíše strukturální nadbytek kapacit v samotném tiskařském průmyslu.
(154)
Zúčastněné strany, které poukazovaly na možný nedostatek dodávek, tento možný dodatek nevyčíslily, ani neposkytly příslušný odhad. V každém případě se tato tvrzení nezdají být doložena mírou využití kapacity výrobců v Unii, která v období šetření činila 83 %, což znamená volnou kapacitu přibližně jeden milion tun. Na základě těchto skutečností není pravděpodobné, že dojde k nedostatku dodávek.
9.4. Závěr týkající se zájmu Unie
(155)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují prozatímní zjištění týkající se zájmu Unie, tj. že neexistují přesvědčivé důvody proti uložení konečných opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
10. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
10.1. Úroveň pro odstranění újmy
(156)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců si vyžádala další informace o metodě použité při výpočtu cílového zisku ve výši 8 %, který byl použit pro výpočet ceny nepůsobící újmu. Skupina odkázala na podnět, v němž byl navrhovaný cílový zisk nižší.
(157)
Žadatel na druhou stranu požadoval, aby byl cílový zisk stanoven na úrovni minimálně 10 %, přičemž vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své metodice klasifikace používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti, jíž dosáhl výrobce činný v jiném segmentu výroby papíru, který není ovlivněn čínským dovozem.
(158)
Je nutno objasnit, že cílový zisk navrhovaný v podnětu byl posouzen na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Konkrétně byly zvažovány náklady investic do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že cílový zisk stanovený na posledně uvedeném základě odráží nutnost vysokých počátečních investic a riziko spojené s tímto kapitálově náročným výrobním odvětvím v případě neexistence dumpingového nebo subvencovaného dovozu. Proto je cílový zisk 8 % považován za úroveň, které by mohlo odvětví dosáhnout, pokud by nedocházelo k dumpingovému dovozu. Jak bylo uvedeno v 86. bodě odůvodnění, byl v zájmu zajištění jednotného přístupu při výpočtu dumpingu a cenového podbízení a prodeje pod cenou a z důvodů uvedených v 68. až 71. bodě odůvodnění výpočet úrovně pro odstranění újmy revidován s cílem vyloučit vývoz společnosti spolupracujících čínských vyvážejících výrobců ve skupině.
(159)
Ve všech ostatních ohledech se potvrzují 153. až 161. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
10.2. Konečná opatření
(160)
Na základě závěrů, jichž bylo dosaženo s ohledem na dumping, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(161)
Podotýká se, že souběžně s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR probíhalo antisubvenční řízení. Jelikož podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (8), (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) nesmí být na žádný výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence, pokládalo se za nezbytné určit, zda a do jaké míry částka subvencí a dumpingové rozpětí vyplývají ze stejné situace.
(162)
Pokud jde o subvenční programy, které představovaly vývozní subvence ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, je konečné antidumpingové rozpětí zjištěné u dvou čínských vyvážejících výrobců způsobeno částečně (tj. 0,05 %) existencí napadnutelných vývozních subvencí. U ostatních subvenčních programů se vzhledem k použití pravidla nižšího cla v tomto případě a zjištěné výši subvence v souběžném antisubvenčním řízení nepovažovalo za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, je-li na stejný dovážený výrobek uloženo současně antidumpingové i vyrovnávací clo.
(163)
Co se týká konečné celostátní úrovně dumpingu a subvence, připomíná se, že tato úroveň byla zjištěna pomocí konečného dumpingového rozpětí a konečného rozpětí subvence zjištěného u spolupracujících čínkých vyvážejících výrobců s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 63 % v případě konečného dumpingového rozpětí a 16 % v případě konečného rozpětí subvence.
(164)
Připomíná se, že pro antidumpingové i antisubvenční šetření platí stejná úroveň pro odstranění újmy. V této souvislosti se uvádí, že úroveň pro odstranění újmy je nižší než konečná dumpingová rozpětí, avšak vyšší než konečná rozpětí subvence. Považovalo se za vhodné uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných rozpětí subvence a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy.
(165)
Na základě výše uvedených skutečností a s přihlédnutím k zjištěním uvedeným v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného vyrovnávacího cla a o konečném výběru prozatímního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (9) a s ohledem čl. 14 odst. 1 poslední větu základního nařízení, podle níž clo nebude uloženo do míry nezbytné ke splnění pravidla stanoveného v uvedené větě, je sazba konečného antidumpingového cla pro ČLR a sazba cel, která budou uložena, následující:
Společnost
Celkové rozpětí subvence
Z toho vývozní subvence
Dumpinové rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba konečného vyrovná-vacího cla
Sazba konečného antidumpingového cla
Sazba konečného antidumpingového cla, které má být uloženo
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. KONEČNÝ VÝBĚR PROZATÍMNÍHO CLA
(166)
Vzhledem k rozsahu zjištěného dumpingového rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se s přihlédnutím ke skutečnosti, že v souběžném antisubvenčním řízení nebyla uložena žádná prozatímní opatření, považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností v rozsahu prozatímních uložených cel.
(167)
Jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců uvedl, že konečný výběr prozatímního cla v sazbách stanovených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1042/2010 by byl v rozporu s čl. 10 odst. 3 druhou větou základního nařízení. Jak je však vysvětleno v tomto nařízení, a zejména v jeho čl. 1 odst. 2, konečné clo uložené tímto nařízením je ve skutečnosti vyšší než uložené prozatímní clo. Za těchto okolností by prozatímní clo v sazbách stanovených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1042/2010 mělo být s konečnou platností vybráno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódy TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné antidumpingové clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné antidumpingové clo se nevztahuje rovněž na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného antidumpingového cla je tato:
Společnost
Sazba antidumpingového cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
39,1 %
Všechny ostatní společnosti
39,1 %
3. Pokud jde o antidumpingové clo stanovené v čl. 1 odst. 2, 12 % se nevybere u společností Gold East Paper (Jiangsu) Co. a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., 4 % u společností Shangdong Chenming Paper Holdings Limited a Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd a 12 % u všech ostatních společností, pokud je odpovídající částka vybrána podle nařízení (EU) č. 452/2011.
4. S ohledem na čl. 1 odst. 2 a 3 je sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Sazba antidumpingového cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
35,1 %
B013
Všechny ostatní společnosti
27,1 %
B999
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1042/2010 se s konečnou platností vybírají v sazbě stanovené v článku 1 uvedeného nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.