EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1233/2011
af 16. november 2011
om anvendelse af visse retningslinjer for offentligt støttede eksportkreditter og om ophævelse af Rådets afgørelse 2001/76/EF og 2001/77/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Eksportkreditinstitutter bidrager til verdenshandlens udvikling ved at støtte virksomheders eksport og investeringer på en måde, der supplerer ydelsen af finansiering og forsikring fra den private sektor. Unionen er part i arrangementet vedrørende offentligt støttede eksportkreditter (»arrangementet«), der er indgået inden for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD). Arrangementet, der er indgået af deltagerne, regulerer de finansielle vilkår og betingelser, som eksportkreditinstitutter kan tilbyde for at fremme ensartede vilkår for offentligt støttede eksportkreditter.
(2)
I henhold til Rådets beslutning 2001/76/EF af 22. december 2000 om erstatning af beslutningen af 4. april 1978 om anvendelsen af visse retningslinjer for offentligt støttede eksportkreditter (2) og Rådets beslutning 2001/77/EF af 22. december 2000 om anvendelse af principperne for en rammeaftale om projektfinansiering i forbindelse med offentligt støttede eksportkreditter (3) finder arrangementets retningslinjer og de særlige regler for projektfinansiering anvendelse i Unionen.
(3)
Via eksportkreditinstitutternes virksomhed bidrager arrangementet indirekte til fri og fair handel og til, at virksomheder, der ellers ville have mindre adgang til kreditfaciliteter fra den private sektor, kan foretage investeringer.
(4)
Medlemsstaterne bør overholde Unionens almindelige bestemmelser om foranstaltninger udadtil som f.eks. konsolidering af demokrati, respekt for menneskerettigheder og sammenhæng i udviklingspolitikken og bekæmpelse af klimaændringer, når de opretter, udvikler og gennemfører deres nationale eksportkreditordninger, og når de gennemfører deres tilsyn med officielt støttet eksportkreditvirksomhed.
(5)
Deltagerne i arrangementet medvirker i en kontinuerlig proces med henblik på at minimere markedsforvridninger og skabe ensartede konkurrencevilkår, hvor de præmier, der opkræves af eksportkreditinstitutterne, baseres på risikoen og bør være tilstrækkelige til at dække driftsudgifter og tab på lang sigt og være i overensstemmelse med forpligtelser inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen. For at nå dette mål fungerer eksportkreditordningerne på en gennemskuelig måde, og institutterne aflægger beretning herom til OECD.
(6)
Målrettede eksportkreditter fra eksportkreditinstitutter kan bidrage til muligheder for markedsadgang for virksomheder i Unionen, herunder for små og mellemstore virksomheder (SMV'er).
(7)
Deltagerne i arrangementet og Unionens medlemsstater er nået til enighed om at give adgang til visse oplysninger om eksportkreditter i henhold til OECD's og Unionens regler om gennemsigtighed for at fremme ensartede vilkår for deltagerne i arrangementet og medlemsstaterne.
(8)
Unionen anvender foranstaltninger for gennemsigtighed og rapportering som fastsat i bilag I.
(9)
I betragtning af den intensiverede konkurrence på verdensmarkederne og for at undgå konkurrencemæssige ulemper for EU-virksomheder bør Kommissionen med hensyn til forhandlingsbemyndigelsen fra medlemsstaterne støtte OECD's bestræbelser på at nå ud til de lande, der ikke deltager i arrangementet. Kommissionen bør anvende bilaterale og multilaterale forhandlinger for at fastsætte globale standarder for offentligt støttede eksportkreditter. Globale standarder på dette område er en forudsætning for ensartede vilkår inden for verdenshandlen.
(10)
Selv om OECD-landene er underlagt arrangementet, deltager lande, der ikke er medlem af OECD, ikke i arrangementet, og dette kan indebære en konkurrencemæssig fordel for eksportører fra sidstnævnte lande. Disse lande opfordres derfor til at anvende arrangementet for at sikre ensartede vilkår også på globalt plan.
(11)
På baggrund af Unionens politik for bedre regulering, der tager sigte på at forenkle og forbedre den eksisterende lovgivning, vil Kommissionen og medlemsstaterne i forbindelse med fremtidige revisioner af arrangementet i givet fald fokusere på at reducere de administrative byrder for virksomheder og nationale forvaltninger, herunder eksportkreditinstitutter.
(12)
Deltagerne i arrangementet har besluttet at ændre og rationalisere arrangementet. De ændringer, som de er nået til enighed om, tager sigte på større brugervenlighed, forbedret overensstemmelse i de relevante internationale forpligtelser og større gennemsigtighed, navnlig i forbindelserne med ikke-deltagere i arrangementet. Desuden er deltagerne i arrangementet nået til enighed om at optage reglerne for projektfinansiering, som blev indført ved beslutning 2001/77/EF, og reglerne for eksportkreditter til skibe, som blev indført ved Rådets beslutning 2002/634/EF (4), der ændrer beslutning 2001/76/EF, i teksten til arrangementet.
(13)
Beslutning 2001/76/EF som ændret bør ophæves og erstattes med nærværende forordning, og den konsoliderede og reviderede tekst til arrangementet, der er indeholdt i bilaget dertil, og beslutning 2001/77/EF bør ophæves.
(14)
For gnidningsløst og hurtigt at få indarbejdet de ændringer af retningslinjerne i arrangementet, hvorom deltagerne i arrangementet er nået til enighed, i Unionens lovgivning, bør Kommissionen vedtage delegerede retsakter til ændring af bilag II, hvor dette er nødvendigt. Derfor bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændringer af retningslinjerne, hvorom deltagerne i arrangementet er nået til enighed. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelse af arrangementet
De retningslinjer, som er indeholdt i arrangementet vedrørende offentligt støttede eksportkreditter (»arrangementet«), finder anvendelse i Unionen. Teksten til arrangementet er knyttet som bilag til denne forordning.
Artikel 2
Delegation af beføjelser
Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 3 vedrørende ændring af bilag II som følge af ændringer af retningslinjerne, hvorom deltagerne i arrangementet er nået til enighed.
Hvis det i tilfælde af ændringer af bilag II som følge af ændringer af retningslinjerne, hvorom deltagerne i arrangementet er nået til enighed, er påkrævet af særligt hastende årsager, anvendes proceduren i artikel 4 på delegerede retsakter vedtaget i henhold til nærværende artikel.
Artikel 3
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 2, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra den 9. december 2011.
3. Den i artikel 2 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 2 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for den frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 4
Hasteprocedure
1. Delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne artikel træder i kraft straks og anvendes, så længe der ikke er gjort indsigelse i henhold til stk. 2. I meddelelsen til Europa-Parlamentet og Rådet af en delegeret retsakt anføres begrundelsen for anvendelse af hasteproceduren.
2. Europa-Parlamentet eller Rådet kan efter proceduren i artikel 3, stk. 5, gøre indsigelse mod en delegeret retsakt. I så fald skal Kommissionen ophæve retsakten straks efter Europa-Parlamentets eller Rådets meddelelse af afgørelsen om at gøre indsigelse.
Artikel 5
Gennemsigtighed og rapportering
De foranstaltninger for gennemsigtighed og rapportering, der skal finde anvendelse i Unionen, er fastsat i bilag I.
Artikel 6
Ophævelse
Beslutning 2001/76/EF og 2001/77/EF ophæves.
Artikel 7
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. november 2011.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1233/2011
ze dne 16. listopadu 2011
o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů a o zrušení rozhodnutí Rady 2001/76/ES a 2001/77/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Exportní úvěrové agentury přispívají k rozvoji světového obchodu, neboť podporují vývoz a investice společností, a to způsobem, který je doplňkem k poskytování financí a pojištění ze strany soukromého sektoru. Unie je stranou Ujednání Organizace pro ekonomickou spolupráci a rozvoj (OECD) o státem podporovaných vývozních úvěrech (dále jen „ujednání“). Ujednání, jak bylo účastníky uzavřeno, upravuje finanční podmínky, jež mohou exportní úvěrové agentury nabízet s cílem vytvořit v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů rovné podmínky pro všechny.
(2)
Na základě rozhodnutí Rady 2001/76/ES ze dne 22. prosince 2000, kterým se nahrazuje rozhodnutí ze dne 4. dubna 1978 o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů (2), a rozhodnutí Rady 2001/77/ES ze dne 22. prosince 2000 o uplatňování zásad rámcové dohody o financování projektů v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů (3) se v Unii používají pravidla uvedená v ujednání a zvláštní pravidla financování projektů.
(3)
Prostřednictvím činnosti exportních úvěrových agentur ujednání nepřímo podporuje svobodný a spravedlivý obchod a investice společností, které by jinak měly obtížnější přístup k úvěrovým prostředkům poskytovaným soukromým sektorem.
(4)
Členské státy by se měly při vytváření, rozvíjení a uplatňování svých vnitrostátních systémů vývozních úvěrů a při výkonu dohledu nad činností v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů řídit obecnými ustanoveními týkajícími se vnější činnosti Unie, jako je upevňování demokracie, dodržování lidských práv, soudržnost politik ve prospěch rozvoje a boj proti změně klimatu.
(5)
Účastníci ujednání jsou zapojeni do nepřetržitého procesu, jehož cílem je minimalizovat narušení trhu a vytvořit rovné podmínky, za kterých bude pojistné účtované exportními úvěrovými agenturami založeno na riziku, bude přiměřené s ohledem na pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrát a bude v souladu se závazky Světové obchodní organizace. Aby bylo dosaženo tohoto cíle, fungují systémy vývozních úvěrů transparentním způsobem a agentury v souladu s tím předkládají zprávy OECD.
(6)
Správně zaměřené vývozní úvěry poskytované exportními úvěrovými agenturami mohou zlepšit možnosti přístupu společností Unie na trh, včetně malých a středných podniků.
(7)
Účastníci ujednání a členské státy Unie se v souladu s pravidly transparentnosti OECD a Unie dohodli na zveřejňování určitých informací o vývozních úvěrech, aby byly pro účastníky ujednání a členské státy vytvořeny rovné podmínky.
(8)
Unie uplatňuje opatření týkající se transparentnosti a podávání zpráv, která jsou uvedena v příloze I.
(9)
S ohledem na silnější konkurenci na světových trzích a za účelem předcházení konkurenčnímu znevýhodnění společností Unie by Komise vzhledem ke zmocnění k jednání, které jí udělily členské státy, měla podpořit snahu OECD o oslovení stran, které se ujednání neúčastní. Komise by měla využít dvoustranných a vícestranných jednání k tomu, aby stanovila celosvětové normy pro státem podporované vývozní úvěry. Celosvětové normy v této oblasti jsou předpokladem rovných podmínek pro všechny účastníky světového obchodu.
(10)
Země OECD se sice ujednáním řídí, nečlenské země OECD však nejsou účastníky ujednání, což by mohlo vést ke konkurenční výhodě pro vývozce z těchto zemí. Tyto země se proto vyzývají, aby ujednání uplatňovaly, a zajistily tak rovné podmínky pro všechny i na celosvětové úrovni.
(11)
S ohledem na politiku zdokonalování tvorby právních předpisů Unie, jejímž účelem je zjednodušit a zlepšit stávající předpisy, se Komise a členské státy při budoucích revizích ujednání soustředí na případné snížení administrativní zátěže podniků a vnitrostátních správních orgánů, včetně exportních úvěrových agentur.
(12)
Účastníci ujednání se rozhodli ujednání upravit a racionalizovat. Změny, na kterých se dohodli, se týkají lepší praktické použitelnosti, větší konzistentnosti příslušných mezinárodních závazků a dosažení větší transparentnosti, zejména vůči státům, které nejsou účastníky ujednání. Účastníci ujednání se navíc dohodli, že do textu ujednání začlení pravidla financování projektů zavedená rozhodnutím 2001/77/ES a pravidla vývozních úvěrů pro lodě zavedená rozhodnutím Rady 2002/634/ES (4), kterým se mění rozhodnutí 2001/76/ES.
(13)
Rozhodnutí 2001/76/ES v pozměněném znění by proto mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením, přičemž konsolidovaný a revidovaný text ujednání by měl být připojen k tomuto nařízení jako příloha, a rozhodnutí 2001/77/ES by mělo být zrušeno.
(14)
Za účelem bezproblémového a rychlého zapracování změn pravidel stanovených v ujednání, na nichž se dohodli účastníci ujednání, do právních předpisů Unie by Komise měla v případě potřeby přijmout ke změně přílohy II akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha II. Na Komisi by proto měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny pravidel dojednané účastníky ujednání. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Použití ujednání
V Unii se použijí pravidla uvedená v Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech („dále jen ujednání“). Znění ujednání je uvedeno v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Přenesení pravomoci
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 3, kterými se mění příloha II, pokud je to nezbytné v důsledku změn pravidel, které dojednali účastníci ujednání.
Ve zvláště závažných naléhavých případech se na akty v přenesené pravomoci podle tohoto článku, kterými se mění příloha II v důsledku změn pravidel, které dojednali účastníci ujednání, použije postup uvedený v článku 4.
Článek 3
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 2 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 9. prosincem 2011.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 4
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení o aktu v přenesené pravomoci poskytnutém Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 3 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 5
Transparentnosti a podávání zpráv
Opatření uplatňovaná v Unii, která se týkají transparentnosti a podávání zpráv, jsou uvedena v příloze I.
Článek 6
Zrušení
Rozhodnutí 2001/76/ES a 2001/77/ES se zrušují.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.