KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 26. november 2010
om afvisning af den løsning, som Østrig har foreslået i henhold til artikel 10 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 vedrørende beregningen af en kompensation i grundlaget for de egne momsindtægter som følge af begrænsningen af momsfradragsretten, jf. artikel 176 i Rådets direktiv 2006/112/EF
(meddelt under nummer K(2010) 8206)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(2010/719/EU, Euratom)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 af 29. maj 1989 om den endelige ordning for ensartet opkrævning af egne indtægter hidrørende fra merværdiafgiften (1), særlig artikel 10, stk. 2,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kompensationen i grundlaget for momsindtægterne er baseret på artikel 6, stk. 4, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89, hvori det fastslås, at når en medlemsstat på grundlag af artikel 176 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (2) begrænser eller udelukker retten til at fradrage momsen i et tidligere led, kan grundlaget for de egne momsindtægter fastlægges, som om udøvelsen af fradragsretten ikke var begrænset. Dette gælder kun i forbindelse med køb af personbiler og brændstof til dem og udgifter i forbindelse med leasing og leje samt udgifter til vedligeholdelse og reparation af sådanne biler i det omfang, de anvendes til erhvervskørsel. Østrig foreslog en løsning for beregning af andelen af privat brug i denne kompensation i sit grundlag for de egne momsindtægter.
(2)
I overensstemmelse med artikel 13, stk. 3, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 behandlede Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter på sit møde den 26. oktober 2010 den løsning, som Østrig havde foreslået. Behandlingen viste, at der var uenighed i udvalget om metoden. Et udkast til en afgørelse om afvisning af den løsning, som Østrig havde fremlagt, blev forelagt for Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter, der afgav en positiv udtalelse den 26. oktober 2010.
(3)
Når der ikke foreligger faktiske oplysninger, kan der anvendes alternative metoder ved beregningen af privat brug. For at sikre, at disse metoder bidrager til en ensartet beregning af kompensationen, bør de baseres på generelt accepterede antagelser.
(4)
Østrig kræver, at skattepligtige personer administrerer faktiske oplysninger om privat brug af firmabiler. For at forenkle administrationen har Østrig imidlertid foreslået en løsning for beregning af privat brug, som omfatter generelle statistiske oplysninger kombineret med afskrivningsregler, der ikke tages sigte på bestemmelse af privat brug som sådan. Da den foreslåede løsning resulterer i, at andelen af privat brug bliver væsentligt lavere end den andel, som de andre medlemsstater ligger til grund, er den i strid med den krævede ensartethed i beregningen af kompensationen. Den løsning, som Østrig foreslår for beregningen af andelen af privat brug af biler, som er erhvervet af virksomheder, må derfor afvises -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den løsning, som Østrig foreslår for beregningen af andelen af privat brug af biler, som er erhvervet af virksomheder, afvises.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Republikken Østrig.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. november 2010.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. listopadu 2010,
kterým se zamítá řešení navrhované Rakouskem podle článku 10 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1553/89 v souvislosti s výpočtem složky, která připadne na použití pro soukromou potřebu a tvoří podíl úlevy ze základu vlastního zdroje z DPH, vyplývající z omezení práva na odpočet DPH podle článku 176 směrnice Rady 2006/112/ES
(oznámeno pod číslem K(2010) 8206)
(Pouze německé znění je závazné)
(2010/719/EU, Euratom)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
s ohledem na nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1553/89 ze dne 29. května 1989 o konečné jednotné úpravě vybírání vlastních zdrojů vycházejících z daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení,
po konzultaci s Poradním výborem pro vlastní zdroje,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Úleva ze základu vlastního zdroje z DPH vychází z čl. 6 odst. 4 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1553/89, který stanoví, že pokud členský stát na základě článku 176 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (2) omezí nebo zruší právo na odpočet DPH na vstupu, může být základ vlastního zdroje z DPH stanoven, jako by uplatnění práva na odpočet nebylo omezeno. Toto ustanovení se použije pouze na nákup ropných produktů a osobních automobilů v míře, ve které jsou použity pro výdělečné účely, a na výdaje týkající se pronájmu a nájmu, údržby a oprav těchto automobilů. Rakousko navrhlo řešení, jehož prostřednictvím se při stanovení této úlevy z jednotného základu vlastního zdroje z DPH vypočítá podíl, jenž připadne na použití pro soukromou potřebu.
(2)
Řešení navržené Rakouskem posoudil v souladu s čl. 13 odst. 3 nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89 Poradní výbor pro vlastní zdroje na svém zasedání dne 26. října 2010. Při posuzování metodiky se zjistilo, že se názory v poradním výboru liší. Návrh rozhodnutí, kterým se řešení předložené Rakouskem zamítá, byl předložen Poradnímu výboru pro vlastní zdroje, který vydal dne 26. října 2010 kladné stanovisko.
(3)
Při výpočtu podílu, který připadá na použití pro soukromou potřebu, lze v případě, že nejsou k dispozici konkrétní údaje, použít alternativní metody. Pro zajištění jednotného výpočtu úlevy musí tyto metody vycházet z obecně přijatých předpokladů.
(4)
Rakousko požaduje, aby osoby podléhající dani vedly záznamy o používání podnikových automobilů pro soukromou potřebu. Rakousko nicméně z důvodu zjednodušení administrativy navrhlo řešení pro výpočet podílu připadajícího na použití pro soukromou potřebu, které pracuje s obecnými statistickými údaji ve spojení s částkami snížené hodnoty, které však původně nebyly jako takové stanoveny k určení podílu připadajícího na použití pro soukromou potřebu. Jelikož z navrhovaného řešení vyplývá podíl připadající na použití pro soukromou potřebu, který je výrazně nižší než podíl používaný ostatními členskými státy, je toto řešení v rozporu s požadovanou jednotností výpočtu úlevy. Řešení navržené Rakouskem ohledně výpočtu podílu připadajícího na použití podnikových automobilů pro soukromou potřebu je tedy třeba zamítnout,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Řešení navržené Rakouskem ohledně výpočtu podílu, který připadá na použití podnikových automobilů pro soukromou potřebu, se tímto zamítá.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Rakouské republice.
V Bruselu dne 26. listopadu 2010.