KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 8. februar 2012
om statsstøtte SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 & ex CP 194/09), som Sverige har ydet til Hammar Nordic Plugg AB
(meddelt under nummer C(2012) 546)
(Kun den svenske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2012/293/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Ved brev af 26. maj 2009, der blev registreret den 16. juni 2009, modtog Kommissionen en klage vedrørende statsstøtte, der angiveligt skulle være ydet til Hammar Nordic Plug AB i forbindelse med Vänersborg kommunes salg af offentlig ejendom under markedsprisen.
(2)
Den 27. oktober 2009 videresendte Kommissionen en ikke-fortrolig version af klagen til de nationale myndigheder. Sverige svarede ved brev af 30. november 2009, der blev registreret samme dag.
(3)
Den 9. marts 2010 anmodede Kommissionen om supplerende oplysninger, og Sverige svarede ved brev af 20. april 2010.
(4)
Den 11. maj 2010 modtog Kommissionen oplysninger fra Chips AB.
(5)
Ved brev af 27. oktober 2010 meddelte Kommissionen Sverige, at den havde besluttet at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (2) (i det følgende benævnt »TEUF«) med hensyn til ovennævnte støtte. Kommissionens beslutning om at indlede proceduren (i det følgende benævnt »beslutningen om at indlede proceduren«) blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (3). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte.
(6)
Ved brev af 23. november 2010 anmodede Sverige om forlængelse af fristen for at fremsætte bemærkninger til beslutningen om at indlede proceduren.
(7)
Ved brev af 15. og 17. december 2010 fremsatte de svenske myndigheder deres bemærkninger til Kommissionen. Hammar Nordic Plugg AB fremsendte sine bemærkninger til Kommissionen ved brev af 22. januar 2011.
(8)
Den 1. februar 2011 videresendte Kommissionen Hammar Nordic Plugg AB's bemærkninger til de svenske myndigheder med anmodning om kommentarer.
(9)
Den 1. juni 2011 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger. Sverige svarede ved brev af 29. juni 2011, ligesom en række yderligere præciseringer blev fremsendt ved e-mail af 12. september og 30. september 2011.
(10)
Den 6. juni 2011 tilsendte Kommissionen Chips AB et spørgeskema, som virksomheden ikke besvarede direkte. Chips AB stillede dog nogle oplysninger til rådighed for de svenske myndigheder, som de lod indgå i de præciseringer, som de fremsendte den 12. september 2011.
(11)
Den 19. oktober 2011 blev der afholdt et møde mellem Kommissionens tjenestegrene og repræsentanter for Hammar Nordic Plugg AB.
(12)
Den 3. november 2011 fremsendte Hammar Nordic Plugg AB yderligere oplysninger til Kommissionen pr. e-mail. Kommissionen videresendte den 4. november 2011 oplysningerne til de svenske myndigheder, som den 28. november 2011 bekræftede, at de ikke havde bemærkninger hertil.
2. BESKRIVELSE
2.1. Støttemodtagere og interesserede parter
(13)
Støttemodtageren er aktieselskabet Hammar Nordic Plugg AB (i det følgende benævnt »Hammar«), som beskæftiger sig med ejendomsudlejning og forvaltning af fast ejendom. Hammar har hjemsted i Trollhättan i Västra Götaland og ejes 100 % af moderselskabet Hammar Nordic Fastigheter AB, der igen ejes af en privatperson, Anders Hammar (4).
(14)
Vänersborg kommune (i det følgende benævnt »kommunen«) ligger i Västra Götalands län tæt ved grænsen til Norge. Ifølge regionalstøttekortet for Sverige i perioden 2007-2013 ligger Vänersborg ikke i et støtteberettiget område.
(15)
Fastighets AB Vänersborg (i det følgende benævnt »FABV«) er et ejendomsselskab, som ejes af kommunen.
(16)
Topp Livsmedel (i det følgende benævnt »Topp«) tilhørte Chips AB (5), en division i den internationale koncern Orkla ASA (i det følgende benævnt »Orkla«).
(17)
Den ejendom, som er omfattet af støtteforanstaltningen (i det følgende benævnt »anlægget«) omfatter to grunde, et produktionsanlæg, løsøre og immaterielle rettigheder (f.eks. varemærker). Den ligger i Brålanda, et mindre byområde i Vänersborg kommune. Indtil 2007 fremstillede 30 Topp-ansatte dybfrosne grøntsager i anlægget.
2.2. Resumé af foranstaltningen:
(18)
Ved brev af 26. maj 2009 modtog Kommissionen en klage vedrørende statsstøtte, som angiveligt skulle være blevet ydet gennem salg af offentlig ejendom (anlægget) under markedsprisen.
(19)
De faktiske forhold er som følger: I slutningen af 2007 tilkendegav Chips AB at ville indstille produktionen i Topp og satte anlægget til salg.
(20)
Den 13. februar 2008 købte kommunen - gennem FABV - anlægget af Chips AB for 17 mio. SEK(1,7 mio. EUR) (6).
(21)
Samme dag indgik FABV to aftaler med Hammar. Den ene var en lejeaftale, hvorved FABV udlejede hele anlægget til Hammar (7). Den anden aftale gav Hammer forkøbsret til at erhverve anlægget af FABV til en fast pris på 8 mio. SEK(0,8 mio. EUR) på et hvilket som helst tidspunkt i en periode på to år fra 1. marts 2008 til 28. februar 2010. Hammer udnyttede forkøbsretten og erhvervede anlægget af FABV til den faste pris den 11. august 2008.
(22)
Ved en aftale af 1. marts 2008 udlejede Hammar størstedelen af anlægget til lokale virksomheder til en leje (8), som var højere end den, som FABV og Hammar var blevet enige om. Som betingelse for at underskrive lejeaftalen krævede de lokale virksomheder desuden, at de skulle have mulighed for at købe anlægget på et senere tidspunkt, hvis Hammer blev ejer af anlægget. Aftalen om forkøbsret, som blev underskrevet samme dag, gav de lokale virksomheder mulighed for at erhverve anlægget for 40 mio. SEK (4 mio. EUR).
(23)
Den 2. september 2008 indgik Hammar en aftale med de lokale virksomheder om salg af anlægget til den aftalte pris på 40 mio. SEK.
3. BESLUTNING OM AT INDLEDE PROCEDUREN
(24)
Kommissionen havde grund til at antage, at FABV's salg af anlægget til Hammar indeholdt et statsstøtteelement. Derfor indledte Kommissionen den 27. oktober 2010 den formelle undersøgelsesprocedure over for denne transaktion (9).
(25)
De svenske myndigheder og Hammar har fremsat bemærkninger til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure.
(26)
De svenske myndigheder er af den opfattelse, at salget af anlægget til Hammar ikke udgør statsstøtte. De hævder, at kommunens eneste formål med at erhverve anlægget gennem FABV var at sikre produktion og beskæftigelse. Eftersom kommunen ikke havde til hensigt selv at drive virksomhed, valgte den den løsning, som Hammar havde foreslået, nemlig en lejeaftale med forkøbsret. De svenske myndigheder bemærker også, at den forkøbsret, som blev indrømmet Hammar, fordrede en kapitaltilførsel på 9 mio. SEK(0,9 mio. EUR) fra kommunens budget til FABV til dækning af det tab, som ville opstå, hvis Hammar udnyttede forkøbsretten.
(27)
Hammar påstår, at FABV købte anlægget af Chips AB til en alt for høj pris, hvilket kan indebære, at Orkla har modtaget statsstøtte. Desuden påstår Hammar, at anlægget blev købt af FABV på markedsvilkår, og at salget hverken påvirkede samhandelen mellem medlemsstaterne eller medførte konkurrencefordrejning.
(28)
Til støtte for sine påstande fremlagde Hammer en efterfølgende vurdering (dateret 20.1.2011) af anlæggets værdi udarbejdet af PricewaterhouseCopers (i det følgende benævnt »PwC-rapporten«). Ifølge PwC-rapporten er usikkerhedsfaktoren ved beregningen af markedsprisen for denne type ejendom så stor, at prisen ved hvert af salgene af anlægget (dvs. da FABV købte det af Chips AB, da det senere blev solgt til Hammar, og endelig da Hammar solgte det til de lokale virksomheder) kan siges at have ligget i nærheden af markedsprisen. Særlig for så vidt angår FABV's salg til Hammar og videresalget til de lokale virksomheder, gives der i rapporten udtryk for den opfattelse, at de priser, der blev betalt, var markedskonforme i betragtning af de finansielle vilkår i de to lejeaftaler (dvs. mellem henholdsvis FABV og Hammar og Hammar og de lokale virksomheder).
(29)
Hammar hævdede under mødet med Kommissionens tjenestegrene den 19. oktober 2011 og i forbindelse med fremsendelsen af supplerende oplysninger til Kommissionen den 3. november 2011, at der på det tidspunkt, hvor kommunen og Hammar aftalte Hammars forkøbsret til at erhverve anlægget for 8 mio. SEK, ikke var indkommet andre bud på anlægget, og at prisen derfor bør betragtes som markedsprisen. Eventuelle beregninger ændrer ikke herved og må betragtes som hypotetiske.
(30)
Den 3. november 2011 tilsendte Hammar Kommissionen en rapport udarbejdet af Copenhagen Economics A/S (10) (i det følgende benævnt »Copenhagen Economics«) om den eventuelle påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne som følge af FABV's køb af anlægget af Chips AB og senere salg til Hammar. Rapporten konkluderer, at førstnævnte transaktion kunne påvirke samhandelen inden for Unionen, eftersom sælgeren, Chips AB - som er det finske datterselskab til den norske Orklakoncern - er en international virksomhed, der konkurrerer internationalt. Til gengæld hævdes det i rapporten, at FABV's salg af anlægget til Hammar slet ikke, eller kun i ubetydeligt omfang, påvirkede samhandelen inden for Unionen, eftersom Hammar kun opererer på lokalt plan og ikke har internationale konkurrenter på de relevante markeder.
4. VURDERING AF FORANSTALTNINGEN
4.1. Forekomst af statsstøtte
(31)
Vurderingen af, om FABV's salg af anlægget til Hammar indeholdt et statsstøttelement, skal ske ud fra artikel 107, stk. 1, i TEUF, hvori det er fastsat, at »statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, [er] uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.«
(32)
Kommissionen bemærker, at støttemodtageren, dvs. Hammar, skal betragtes som en virksomhed, eftersom den udøver økonomisk virksomhed ved at udbyde tjenesteydelser i forbindelse med fast ejendom.
(33)
Transaktionen blev gennemført af kommunen gennem FABV. FABV ejes 100 % af kommunen, som dækker FABV's eventuelle tab over sit normale budget. FABV's bestyrelse består af medlemmer af Vänersborgs kommunalbestyrelse. FABV's beslutninger kan dermed tilskrives staten, og i det omfang, beslutningerne har økonomiske konsekvenser, indebærer de brug af statsmidler. Desuden deltog kommunen klart i transaktionen, idet den forkøbsret, som blev indrømmet Hammar, fordrede en kapitaltilførsel på 9 mio. SEK fra kommunen til FABV til dækning af det tab, som ville opstå, hvis Hammar udnyttede forkøbsretten. På baggrund heraf konkluderer Kommissionen, at salget af anlægget til Hammar involverede statsmidler.
(34)
Eftersom en specifik virksomhed (dvs. Hammar) fik fordel af transaktionen, må foranstaltningen betragtes som selektiv.
(35)
Foranstaltningen fordrejer eller kan fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen inden for Unionen og Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (i det følgende benævnt »EØS«) i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Den Europæiske Unions Domstols relevante retspraksis på statsstøtteområdet. I rapporten fra Copenhagen Economics (se betragtning 30) gøres det gældende, at det ejendomsmarked, hvor Hammar opererer, udelukkende er lokalt, hvilket opfattes som et argument for, at den selektive fordel, som salget af anlægget til Hammer medførte, overhovedet ikke, eller kun i ubetydelig omfang, påvirkede samhandelen. Den eventuelle påvirkning af samhandelen afhænger dog ikke af, om denne eller hin støttemodtager opererer internationalt eller udelukkende nationalt, men snarere af, om de varer og tjenesteydelser, som støttemodtageren handler med, er eller kan være genstand for samhandel inden for Unionen (11). Dette kriterium er i dette tilfælde opfyldt, idet fast ejendom og hermed forbundne tjenester er genstand for handel og investeringer inden for Unionen. I den foreliggende sag bekræftes det af, at anlæggets tidligere ejere (Chips AB) er et finskbaseret datterselskab af Orklakoncernen, som opererer internationalt. Det beviser, at der er en grænseoverskridende interesse i det pågældende aktiv (dvs. anlægget), som i øvrigt ikke er en ubebygget grund, men et anlæg, som anvendes til fremstilling af dybfrostvarer.
(36)
Derfor er Kommissionen af den opfattelse, at selv om Hammar udelukkende opererer på lokalt plan, er virksomheden aktiv på et marked, hvor det ikke kan udelukkes, at foranstaltningen påvirker samhandelen og konkurrencevilkårene inden for Unionen og EØS. De argumenter, som Hammar har fremført, giver derfor ikke Kommissionen anledning til at ændre sin foreløbige vurdering af dette kriterium i beslutningen om at indlede proceduren.
(37)
Det eneste kriterium i definitionen af statsstøtte, som skal overvejes, er derfor, om FABV's salg af anlægget til Hammar gav Hammar en fordel. Det er på grundlag af de foreliggende oplysninger Kommissionens opfattelse, at FABV solgte anlægget til Hammar til en pris, der lå under markedsværdien, hvilket en privat markedsinvestor næppe ville gøre, og dermed gav Hammar en fordel.
(38)
Denne sag vedrører salget af visse offentligt ejede aktiver til en privat virksomhed. En del af aktiverne består af fast ejendom (jord og bygninger), så for at kunne vurdere, om der i sådanne tilfælde er tale om statsstøtte, anvender Kommissionen sin meddelelse om statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger (12) (i det følgende benævnt »meddelelsen«). Med hensyn til salget af andre typer aktiver anvender Kommissionen det markedsøkonomiske investorprincip, dvs. den vurderer, om den offentlige sælger optrådte som en privat investor, der opererer i en markedsøkonomi. Eftersom meddelelsen bygger på samme private investorprincip, vil Kommissionen af klarhedshensyn vurdere hele transaktionen på grundlag af denne meddelelse (13).
(39)
I overensstemmelse med meddelelsens punkt II.1 foreligger der ikke statsstøtte til fordel for køber, når salget sker efter »et tilstrækkelig publiceret, offentligt og betingelsesløst udbud, der kan sammenlignes med en auktion, hvor det højeste eller eneste tilbud accepteres«. Det viser sig på grundlag af de oplysninger, som Kommissionen har indsamlet, at FABV ikke afholdt et udbud i forbindelse med salget af anlægget. Det kan derfor ikke på dette grundlag udelukkes, at der er tale om statsstøtte.
(40)
Hammar hævder, at prisen på 8 mio. SEK afspejler anlæggets markedsværdi, eftersom der ikke blev indgivet andre tilbud på det tidspunkt, hvor Hammar udnyttede forkøbsretten. Kommissionen bemærker dog, at kommunens salg af anlægget ikke var gennemsigtigt og åbent for andre tilbudsgivere. Kommissionen kan derfor ikke konkludere, at salgsprisen svarede til anlæggets markedsværdi (14). Kommissionen bemærker desuden, at FABV købte anlægget for 17 mio. SEK den 13. februar 2008 og samme dag indgik aftalen om forkøbsret med Hammar til den langt lavere pris på 8 mio. SEK.
(41)
Det fremgår i øvrigt af meddelelsens punkt II.2a, at hvis salget finder sted, uden at der forinden er gennemført et betingelsesløst udbud, »skal der udføres en uafhængig vurdering af en eller flere vurderingssagkyndige, før der indledes forhandlinger om salg, for at fastlægge en markedsværdi på grundlag af almindeligt accepterede markedsindikatorer og vurderingsstandarder«. Kommissionen bemærker, at FABV ikke anmodede om en uafhængig vurdering af anlægget forud for salgsforhandlingerne.
(42)
Selv om der ikke har været gennemført et åbent og betingelsesløst udbud, og der ikke er foretaget en uafhængig vurdering forud for salgsforhandlingerne, kan anlæggets markedsværdi på det tidspunkt, hvor FABV solgte det til Hammar, fastslås ved hjælp af andre foreliggende oplysninger.
(43)
Da anlægget blev sat til salg i slutningen af 2007, antog Chips AB Colliers International (15) til at udarbejde et pristilbud. Colliers International fastsatte prisen til 27 mio. SEK(2,7 mio. EUR) for selve ejendommen, dvs. eksklusive løsøre og immaterielle aktiver. Som det fremgår af beslutningen om at indlede proceduren, mener Kommissionen, at denne vurdering af markedsprisen er sandsynlig, eftersom i) vurderingen blev foretaget, inden salgsforhandlingerne fandt sted, ii) den blev bestilt af Chips AB i forbindelse med salget af anlægget, dvs. i en situation, hvor Chips AB med rimelighed kunne forventes ikke at have andre interesser end at opnå en præcis vurdering af markedsværdien, iii) vurderingen blev foretaget af en tredjemand, som hverken havde tilknytning til køber eller sælger, og iv) Colliers International har stor erfaring inden for ejendomsmæglerbranchen. Hammer anfægter imidlertid Kommissionens synspunkt om, at denne vurdering var uafhængig, eftersom det var sælgeren, der bestilte den. Hammar mener heller ikke, at Colliers antagelser var realistiske i lyset af anlæggets tilstand på salgstidspunktet (bl.a. antog de, at kun 10 % af lokalerne ville stå tomme).
(44)
En anden mulig indikator for anlæggets markedspris findes i den vurdering, som Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) (i det følgende benævnt »Swedbank«) foretog i juni 2008. Denne vurdering blev foretaget på foranledning af de lokale virksomheder, som efterfølgende købte anlægget, og skulle bruges i forbindelse med optagelsen af et lån til køb af anlægget. Swedbank vurderede anlæggets markedsværdi til 30 mio. SEK(3 mio. EUR), og denne vurdering dækker kun visse lokaler, ikke anlæggets samlede areal (17). Swedbank antog, at 35 % af lokalerne ville stå tomme, men resten af antagelserne mindede om dem, som Colliers International anvendte.
(45)
PwC-rapporten indeholder en række vurderinger af anlæggets markedsværdi på forskellige salgstidspunkter. I rapporten konstateres det eksempelvis, at anlæggets værdi, da Chips AB solgte det til FABV, var ca. 9 mio. SEK, og at værdien var ca. 5,5 mio. SEK(0,55 mio. EUR), da Hammar lejede det af FABV samme dag (13.2.2008). PwC-rapporten indeholder en tredje vurdering af anlæggets markedsværdi på det tidspunkt, hvor Hammar lejede det til de lokale virksomheder (1.3.2008), og her er værdien ansat til ca. 21 mio. SEK(2,1 mio. EUR).
(46)
Kommissionen bemærker for det første, at PwC-rapporten indeholder meget forskellige vurderinger af anlæggets markedsværdi inden for en kort tidsperiode. Eftersom ejendommes markedsværdi har tendens til at være relativt stabil på kort sigt (undtagen under ekstraordinære omstændigheder), tvivler Kommissionen meget på rigtigheden af nogle af vurderingerne i PwC-rapporten, især i lyset af at alle transaktioner fandt sted inden for en meget kort tidsperiode.
(47)
Med hensyn til de to første vurderinger af anlæggets værdi i PwC-rapporten (på henholdsvis 9 mio. SEK og 5,5 mio. SEK) betragter Kommissionen dem som urealistiske sammenlignet med de vurderinger, som Colliers International og Swedbank foretog på samme tidspunkt. For så vidt angår vurderingen på 5,5 mio. SEK bemærker Kommissionen, at PricewaterhouseCoopers (i det følgende benævnt »PwC«) baserer sin vurdering på pengestrømmen fra den leje, som Hammar betalte til FABV for leje af anlægget. PwC erkender dog selv, at denne leje er meget lav sammenlignet med det normale afkast af et tilsvarende industrianlæg. Dette står meget klart, når man sammenligner lejen med den leje, som Hammar forlangte af de lokale virksomheder kun få dage senere, som var syv gange højere (se fodnote 7 og 8). Kommissionen konkluderer på baggrund heraf, at den leje, som Hammar skulle betale, var lavere end markedsprisen. Kommissionen mener derfor ikke, at vurderingen på 5,5 mio. SEK, som bygger på forventede lejeindtægter, der ligger under markedsværdien, afspejler anlæggets reelle markedsværdi. For så vidt angår vurderingen på 9 mio. EUR bygger den på, at alle lokaler vil stå tomme i de to første år af ejerskabet, et tal, som derefter falder til 75 % det tredje år og til 50 % det fjerde år for derefter at lægge sig på 60 % i resten af den periode, som vurderingen dækker. I disse procentsatser er der imidlertid ikke taget højde for, at man på salgstidspunktet vidste, at de lokale virksomheder var parate til at leje anlægget, og at den værdi, som derfor skulle vurderes, var værdien af anlægget med lejere.
(48)
Den tredje vurdering i PwC-rapporten vedrører anlæggets markedsværdi på det tidspunkt, hvor Hammar solgte det til de lokale virksomheder, og her fastsættes den til ca. 21. mio. SEK, selv om arealet af de lokaler, som vurderingen omfatter, er noget mindre end anlæggets samlede areal (se fodnote 17). Denne vurdering er mere eller mindre baseret på den samme metode, som Colliers International og Swedbank anvendte som grundlag for deres vurderinger, og tager udgangspunkt i betingelserne i lejeaftalen mellem Hammar og de lokale virksomheder, dvs. de reelle lejebetingelser, som gjaldt på salgstidspunktet. Det skal også bemærkes, at betingelserne i lejeaftalen antagelig svarede til markedsbetingelserne, navnlig eftersom aftalen blev indgået mellem to private markedsaktører, der formentlig kun havde økonomisk rationelle interesser. Kommissionen betragter således den tredje vurdering af anlæggets markedsværdi i PwC-rapporten for værende sandsynlig.
(49)
Uanset hvilken vurdering af anlæggets markedsværdi man vælger (Colliers Internationals, Swedbanks eller den tredje vurdering i PwC-rapporten), står det klart, at den pris på 8 mio. SEK, som FABV solgte anlægget for til Hammar, lå langt under markedsprisen, og at FABV dermed gav Hammar en fordel.
(50)
Da alle de nødvendige kriterier i artikel 107, stk. 1, i TEUF er opfyldt, konkluderer Kommissionen, at den pågældende foranstaltning udgør statsstøtte, som desuden er ulovlig, eftersom den blev ydet til støttemodtageren uden Kommissionens forudgående godkendelse.
(51)
Støttemodtagerens fordel svarer til forskellen mellem den pris, som Hammar betalte, dvs. 8 mio. SEK, og anlæggets markedspris.
(52)
Med henblik på at fastlægge anlæggets markedspris vil Kommissionen undersøge de mulige alternativer og foreliggende vurderinger, nemlig: i) de 17 mio. SEK, som FABV konkret betalte til Chips AB den 18. februar 2008, ii) de 40 mio. SEK, som de lokale virksomheder konkret betalte til Hammar, iii) de 27 mio. SEK, som Colliers International vurderede anlægget til før salget, iv) de 30 mio. SEK, som Swedbank vurderede anlægget til i juni 2008, og v) de 21 mio. SEK, som anlægget blev vurderet til i PwC-rapporten.
(53)
Kommissionen mener ikke, at der er fremlagt tilstrækkeligt bevis for, at prisen på 17 mio. SEK, som FABV betalte til Chips AB, da den købte anlægget, afspejler markedsværdien. Kommissionen forklarede allerede i beslutningen om at indlede proceduren, at Chips AB accepterede en pris, der var lavere end den vurderede markedsværdi, for at undgå at skade virksomhedens omdømme som følge af lukningen af anlægget og det tab af arbejdspladser, som ville være en konsekvens heraf. Chips AB ville desuden benytte muligheden for et hurtigt salg til at afvikle Topp-aktiviteterne. En privat markedsaktør, der ikke er begrænset af sådanne forhold (som er særlige for Chips AB), ville have forlangt en højere pris. Kommissionen mener derfor ikke, at det er nødvendigt at forholde sig til Hammars argument (sammenfattet i betragtning 27 i denne afgørelse), som i øvrigt vedrører et forhold, der ikke indgår i den formelle undersøgelse.
(54)
På grundlag af de oplysninger, som Kommissionen har modtaget i løbet af den formelle undersøgelsesprocedure, mener den heller ikke, at det beløb på 40 mio. SEK, som blev aftalt med de lokale virksomheder, er et præcist udtryk for anlæggets markedsværdi, eftersom de lokale virksomheder finansierede beløbet gennem dels et banklån, dels et lån fra Hammar selv. Det forhold, at sælger (der samtidig er kreditor i transaktionen) stod for en stor del af finansieringen og påtog sig den tilhørende kreditrisiko, støtter ikke argumentet om, at den nominelle pris på 40 mio. SEK svarer til anlæggets reelle økonomiske værdi. Den nominelle pris, som blev betalt i forbindelse med denne transaktion, er således ikke et tilstrækkeligt bevis for, at anlægget ville være blevet solgt til denne pris på markedsvilkår, men det er helt klart et yderligere tegn på, at prisen på 8 mio. SEK ikke afspejler anlæggets markedsværdi. De to aftaler om forkøbsret blev indgået inden for en periode på under tre uger, og en så markant prisforskel over en så kort tidsperiode bekræfter, at dette beløb ikke var markedsprisen.
(55)
Med hensyn til Colliers Internationals og Swedbanks vurderinger har Kommissionen i princippet ikke grund til at betvivle, at de er uafhængige og foretaget i henhold til almindeligt anerkendte standarder. Kommissionen erkender dog, at disse vurderinger ikke umiddelbart kan sammenlignes, eftersom nogle af de antagelser, der ligger til grund for vurderingerne, er forskellige. Kommissionen kan på grundlag af de foreliggende oplysninger ikke være fuldstændig sikker på, at disse vurderinger giver det mest pålidelige billede af anlæggets reelle markedsværdi, eftersom de beror på antagelser og sammenligninger med andre handler på markedet og ikke på transaktioner, der berører selve anlægget.
(56)
Alt i alt mener Kommissionen, at det er rimeligt at anvende markedsværdien i den tredje vurdering i PwC-rapporten. Som anført i betragtning 48 anerkender Kommissionen, at denne vurdering - om end den blev foretaget efter transaktionerne - er baseret på pengestrømsoplysninger fra en lejeaftale, som reelt fandtes (aftalen mellem Hammar og de lokale virksomheder), og dermed er baseret på reelle markedsobservationer. Vurderingen på 21 mio. SEK udgør i den forbindelse en sandsynlig, om end forsigtig vurdering af anlæggets markedsværdi sammenlignet med vurderingerne fra Colliers International og Swedbank. Kommissionen bemærker endvidere, at Hammar den 13. februar 2008 indgik en aftale om forkøbsret til anlægget med mulighed for at købe det for 8 mio. SEK og udnyttede denne forkøbsret den 11. august 2008. Den 1. marts 2008 indgik Hammar en aftale om forkøbsret med lokale virksomheder om salg af anlægget for 40 mio. SEK, og den 2. september 2008 udnyttede virksomhederne denne forkøbsret, og der blev indgået en købsaftale. Den dato, som i PwC-rapporten er anvendt som grundlag for vurderingen på de 21 mio. SEK, er den 1. marts 2008. I betragtning af det korte tidsinterval mellem disse transaktioner er der ingen grund til at tro, at anlæggets markedsværdi ville have ændret sig markant fra de 21 mio. SEK, da Hammar købte anlægget eller indgik aftalen om forkøbsret.
(57)
På grundlag heraf udgør Hammars fordel 13 mio. SEK(1,3 mio. EUR). Fordelen er beregnet som forskellen mellem markedsværdien på 21 mio. SEK og den konkrete pris på 8 mio. SEK, som Hammar betalte for anlægget.
4.2. Støttens forenelighed
(58)
Hverken de svenske myndigheder eller Hammar har fremsat argumenter for, at støtten er forenelig med det indre marked. Det eneste formål, som de svenske myndigheder har anført i forbindelse med foranstaltningen, er kommunens politiske mål om at holde gang i produktionen og dermed sikre beskæftigelsen i Vänersborg og omegn.
(59)
Eftersom kommunen ikke ligger i et støtteberettiget område (se betragtning 14), er den ikke berettiget til regionalstøtte. De forskellige formål med foranstaltningen, som de svenske myndigheder har anført, kunne tages i betragtning i lyset af Kommissionens meddelelse om Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (18). Der er dog ingen tegn på, at betingelserne i disse rammebestemmelser vil være opfyldt i denne sag. Der er navnlig intet, der tyder på, at Hammar var en virksomhed i vanskeligheder på det tidspunkt, hvor den købte anlægget.
(60)
Foreløbig er der under alle omstændigheder ikke blevet fremlagt tilstrækkelige beviser for, at foranstaltningen var nødvendig og forholdsmæssig med henblik på at opfylde formål af fælles interesse. Kommissionen har derfor ikke fundet noget grundlag for at erklære støtten forenelig med det indre marked i lyset af artikel 107, stk. 3, i TEUF.
(61)
Ingen andre undtagelser for at erklære foranstaltningen forenelig med det indre marked forekommer at finde anvendelse. Kommissionen konkluderer derfor, at kommunens salg af anlægget til Hammar udgør ulovlig statsstøtte, som er uforenelig med det indre marked på grundlag af artikel 107, stk. 1, i TEUF.
4.3. Lejeaftalen og forkøbsretten
(62)
I beslutningen om at indlede proceduren rejste Kommissionen også tvivl om, hvorvidt den lejeaftale, som FABV og Hammar indgik den 13. februar 2008, og prisen i aftalen om Hammars forkøbsret til anlægget, var i overensstemmelse med markedsvilkårene (se punkt 38 i beslutningen om at indlede proceduren).
(63)
Med hensyn til lejeaftalen er Kommissionen af den opfattelse, at den indebærer statsstøtte, eftersom de nødvendige kriterier i artikel 107, stk. 1, i TEUF er opfyldt som redegjort for i afsnit 4.1 ovenfor: i) støttemodtageren, dvs. Hammar, kan betegnes som en virksomhed, ii) de beslutninger, som FABV træffer, kan tilskrives staten, og i det omfang, de har økonomiske konsekvenser, er der tale om anvendelse af statsmidler, iii) foranstaltningen er selektiv, eftersom den tilgodeser en bestemt virksomhed, iv) som forklaret i betragtning 47 og i overensstemmelse med den PwC-rapport, som Hammar selv fremsendte, mener Kommissionen, at den leje, som FABV forlangte af Hammar, lå under markedsprisen og dermed gav Hammar en fordel, og v) selv om Hammar udelukkende opererer på lokalt plan, er virksomheden aktiv på et marked, hvor det ikke kan udelukkes, at foranstaltningen påvirker samhandelen og konkurrencen inden for Unionen og EØS.
(64)
For at kunne afgøre, hvor stor en fordel Hammar har haft, er det nødvendigt at foretage en sammenligning af den leje, som FABV og Hammar indgik aftale om den 13. februar 2008 (0,5 mio. SEK det første år), og den leje, som Hammar og de lokale virksomheder indgik aftale om den 1. marts 2008 (3,5 mio. SEK for det første år). Kommissionen mener, at betingelserne i sidstnævnte aftale svarer til anlæggets markedsværdi på lejemarkedet, eftersom aftalen blev indgået mellem to private virksomheder med økonomisk rationelle interesser. Det skal i den forbindelse også bemærkes, at i PwC-rapporten anvendes sidstnævnte beløb til at beregne anlæggets værdi. Eftersom Hammar kun betalte leje til kommunen mellem den 1. marts 2008 og den 11. august 2008, dvs. indtil den dato, hvor Hammar udnyttede forkøbsretten (ca. seks måneder), skal den årlige fordel på 3 mio. SEK, svarende til forskellen mellem den leje, som FABV og Hammar indgik aftale om, og den leje, som Hammar og de lokale virksomheder indgik aftale om, divideres med to, hvilket giver et beløb på 1,5 mio. SEK (0,15 mio. EUR).
(65)
Da ingen af undtagelserne for at erklære foranstaltningen forenelig med det indre marked finder anvendelse eller er blevet påberåbt (se afsnit 4.2), konkluderer Kommissionen, at den lejeaftale, som FABV og Hammar indgik den 13. februar 2008, udgør ulovlig statsstøtte, som er uforenelig med det indre marked på grundlag af artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(66)
Med hensyn til prisen i den aftale om forkøbsret, som Hammar indgik med FABV, bemærker Kommissionen, at denne aftale efter alt at dømme ikke kan håndhæves, da aftaler om køb eller salg af fast ejendom på et givet tidspunkt i fremtiden i princippet ikke er bindende efter svensk ret (19). Hammars eventuelle fordel af en sådan forkøbsret er således meget uvis for ikke at sige ikke-eksisterende og kan under alle omstændigheder være blevet opvejet af den betalte leje eller salgsprisen. Det kan således ikke konkluderes, at Hammar opnåede en fordel på grund af købsretten, bortset fra den fordel, som virksomheden opnåede gennem lejeaftalen og det efterfølgende salg af anlægget.
5. TILBAGESØGNING AF STØTTE
(67)
I artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelse af EF-traktatens artikel 93 (20) er fastsat følgende: »I negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren«.
(68)
Eftersom foranstaltningen udgør ulovlig og uforenelig støtte, skal støtten tilbagebetales for at genoprette markedssituationen fra før ydelsen af støtten. Tilbagesøgningen bør finde sted fra det tidspunkt, hvor støttemodtageren opnåede fordelen, dvs. da støtten blev stillet til rådighed for støttemodtageren, og der bør betales renter, indtil beløbene er tilbagebetalt.
(69)
Det støtteelement i foranstaltningerne, der er uforeneligt med det indre marked, er beregnet til 14,5 mio. SEK og svarer til forskellen mellem anlæggets markedspris (21 mio. SEK) og den pris, som Hammar betalte (8 mio. SEK), dvs. 13 mio. SEK, plus det beløb, som skal tilbagebetales i forbindelse med lejeaftalen (1,5 mio. SEK).
(70)
Der bør betales rente af det tilbagesøgte beløb. For så vidt angår det uforenelige statsstøtteelement på 13 mio. SEK bør renten beregnes fra den dato, hvor Hammar udnyttede forkøbsretten og købte anlægget af FABV, dvs. den 11. august 2008. For så vidt angår det uforenelige statsstøtteelement på 1,5 mio. SEK bør renten beregnes fra den dato, hvor lejen forfaldt, dvs. den 1. marts 2008 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den statsstøtte på 14,5 mio. SEK, som Sverige i strid med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har ydet til Hammar Nordic Plugg AB gennem salg og udleje af offentlig ejendom i Brålanda, Vänersborg kommune, til under markedsværdi, er uforenelig med det indre marked.
Artikel 2
1. Sverige tilbagesøger den i artikel 1 omhandlede støtte fra Hammar Nordic Plugg AB.
2. Det beløb, som skal tilbagesøges, pålægges renter fra den dato, hvor statsstøtten blev stillet til rådighed for Hammar Nordic Plugg AB, og indtil den er tilbagebetalt.
3. Renten tilskrives med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (21).
Artikel 3
1. Tilbagesøgningen af den i artikel 1 omhandlede støtte iværksættes omgående og effektivt.
2. Sverige sikrer, at denne afgørelse efterkommes senest fire måneder efter meddelelsen af denne afgørelse.
Artikel 4
1. Senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse sender Sverige følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
oplysning om det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale
b)
en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme afgørelsen
c)
dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
2. Sverige holder Kommissionen underrettet om udviklingen i de foranstaltninger, der på nationalt plan træffes til gennemførelse af tilbagesøgningen af den i artikel 1 omhandlede støtte, indtil denne er fuldt tilbagebetalt. Sverige indsender på Kommissionens anmodning straks oplysninger om de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme afgørelsen. Sverige fremlægger ligeledes detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, som støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Sverige.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. februar 2012.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. února 2012
o státní podpoře SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 & ex CP 194/09), kterou Švédsko poskytlo společnosti Hammar Nordic Plugg AB
(oznámeno pod číslem C(2012) 546)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/293/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek (1) v souladu s výše uvedenými články, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 26. května 2009, zaevidovaným dne 16. června 2009, Komise obdržela stížnost ohledně údajné státní podpory pro společnost Hammar Nordic Plugg AB tím, že obec Vänersborg (Vänersborgs kommun) prodala veřejný majetek pod tržní cenou.
(2)
Dne 27. října 2009 postoupila Komise nedůvěrné znění stížnosti vnitrostátním orgánům. Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 30. listopadu 2009, zaevidovaným téhož dne.
(3)
Dne 9. března 2010 si Komise vyžádala další informace, Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 20. dubna 2010.
(4)
Dne 11. května 2010 Komise obdržela informace, jež poskytla společnost Chips AB.
(5)
Dopisem ze dne 27. října 2010 oznámila Komise Švédsku rozhodnutí zahájit ohledně podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (2) (dále jen „SFEU“). Rozhodnutí Komise o zahájení řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k podpoře podaly připomínky.
(6)
Dopisem ze dne 23. listopadu 2010 požádalo Švédsko o prodloužení lhůty k podání připomínek k rozhodnutí o zahájení řízení.
(7)
V dopisech ze dne 15. a 17. prosince 2010 předložily švédské orgány Komisi své připomínky. Společnost Hammar Nordic Plugg AB poskytla Komisi své připomínky dopisem ze dne 22. ledna 2011.
(8)
Dne 1. února 2011 Komise zaslala připomínky společnosti Hammar Nordic Plugg AB švédským orgánům k vyjádření.
(9)
Dne 1. června 2011 zaslala Komise další žádost o informace. Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 29. června 2011 a další upřesňující informace poskytlo v e-mailech dne 12. září a 30. září 2011.
(10)
Dne 6. června 2011 zaslala Komise společnosti Chips AB dotazník. Společnost na něj neodpověděla přímo, nicméně poskytla určité informace švédským orgánům, jež je použily ve svém upřesňujícím mailu ze dne 12. září 2011.
(11)
Dne 19. října 2011 se konalo jednání mezi útvary Komise a zástupci společnosti Hammar Nordic Plugg AB.
(12)
Dne 3. listopadu 2011 poskytla společnost Hammar Nordic Plugg AB Komisi prostřednictvím elektronické pošty další informace. Dne 4. listopadu 2011 předala Komise tyto informace švédským orgánům, které k nim podle svého vyjádření ze dne 28. listopadu 2011 neměly připomínky.
2. POPIS
2.1 Příjemce podpory a zúčastněné strany
(13)
Příjemce podpory je akciová společnost Hammar Nordic Plugg AB (dále jen „Hammar“), jež se zabývá pronájmem a správou nemovitostí. Hammar má sídlo v Trollhättanu v kraji Västra Götaland a je ve 100 % vlastnictví své mateřské společnosti Hammar Nordic Fastigheter AB, kterou vlastní soukromá osoba Anders Hammar (4).
(14)
Obec Vänersborg (dále jen „obec“) se nachází v kraji Västra Götaland poblíž norských hranic. Podle mapy regionální podpory Švédska na období 2007-2013 neleží Vänersborg v podporované oblasti.
(15)
Fastighets AB Vänersborg (dále jen „FABV“) je realitní společnost zcela vlastněná obcí.
(16)
Společnost Topp Livsmedel (dále jen „Topp“) byla součástí společnosti Chips AB (5) patřící do mezinárodní skupiny Orkla ASA (dále jen „Orkla“).
(17)
Nemovitost, jíž se opatření podpory týká (dále jen „závod“), zahrnuje dva pozemky, výrobní zařízení, movitý majetek a práva duševního vlastnictví (např. ochranné známky). Nachází se v Brålandě, malé vesnici v rámci obce Vänersborg. Společnost Topp se zhruba 30 zaměstnanci produkovala v závodě do roku 2007 zmrazenou zeleninu.
2.2 Shrnutí opatření
(18)
Dopisem ze dne 26. května 2009 obdržela Komise stížnost ohledně údajného poskytnutí státní podpory na základě prodeje veřejného majetku (závodu) pod tržní cenou.
(19)
V případu platí tyto skutečnosti: na konci roku 2007 oznámila společnost Chips AB ukončení výroby v podniku Topp a zahájila proces prodeje závodu.
(20)
Dne 13. února 2008 odkoupila závod od Chips AB - prostřednictvím FABV - obec za 17 milionů SEK(1,7 milionu EUR) (6).
(21)
Ve stejný den, 13. února 2008, uzavřela FABV dvě smlouvy s Hammar. U první z nich se jednalo o nájemní smlouvu, na jejímž základě pronajala FABV celý závod společnosti Hammar (7). Druhá smlouva obsahovala opci, podle níž měla společnost Hammar právo koupit závod od FABV za pevně stanovenou cenu 8 milionů SEK(0,8 milionu EUR) kdykoliv v průběhu dvouletého období mezi 1. březnem 2008 a 28. únorem 2010. Hammar tuto opci využila a získala závod od FABV za uvedenou pevnou cenu dne 11. srpna 2008.
(22)
Na základě smlouvy ze dne 1. března 2008 pronajala společnost Hammar většinu závodu místním podnikatelům, přičemž výše nájemného (8) přesahovala nájemné, na němž se dohodly FABV a Hammar. Místní podnikatelé podmiňovali podepsání nájemní smlouvy opcí na nákup závodu v budoucnu, pokud by se společnost Hammar stala jeho vlastníkem. Opční smlouva, podepsaná týž den, umožňovala místním podnikatelům získat závod za 40 milionů SEK(4 miliony EUR).
(23)
Dne 2. září 2008 uzavřela společnost Hammar smlouvu s místními podnikateli o prodeji závodu za dohodnutou cenu 40 milionů SEK.
3. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(24)
Komise důvodně domnívala, že prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar zahrnoval státní podporu, a proto dne 27. října 2010 zahájila ohledně této transakce formální vyšetřovací řízení (9).
(25)
Švédské orgány a Hammar předložily k zahájení formálního vyšetřovacího řízení své připomínky.
(26)
Švédské orgány zastávají stanovisko, že prodej závodu společnosti Hammar státní podporu nepředstavuje. Trvají na tom, že jediným cílem obce při nákupu závodu prostřednictvím FABV bylo zachování výroby a pracovních míst. Jelikož obec neměla v úmyslu sama závod provozovat, bylo vybráno řešení, jež navrhla společnost Hammar, tj. nájemní smlouva s kupní opcí. Švédské orgány rovněž podotýkají, že opce poskytnutá společnosti Hammar vyžadovala kapitálovou injekci z rozpočtu obce společnosti FABV ve výši 9 milionů SEK (0,9 milionu EUR) na vyrovnání ztráty, jež by vznikla, pokud by Hammar opci využila.
(27)
Hammar argumentuje, že FABV koupila závod od Chips AB za příliš vysokou cenu, což by mohlo zahrnovat státní podporu ve prospěch společnosti Orkla. Dále Hammar tvrdí, že závod byl od FABV odkoupen za tržních podmínek a prodej neovlivnil obchod mezi členskými státy ani nevedl k narušení hospodářské soutěže.
(28)
Na podporu svých tvrzení předložila Hammar ocenění ex post (s datem 20. ledna 2011) hodnoty závodu, které provedla společnost PricewaterhouseCoopers (dále jen „zpráva PwC“). Podle zprávy PwC je stupeň nejistoty při odhadování tržní ceny u tohoto typu nemovitostí natolik vysoký, že lze říci, že daná cena splňovala tržní podmínky při každém prodeji závodu (tj. když jej FABV kupovala od Chips AB, při jeho pozdějším prodeji společnosti Hammar a konečně i tehdy, kdy jej Hammar prodávala místním podnikatelům). Především pokud jde o prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar a poté místním podnikatelům, byla podle zprávy zaplacena tržní cena - vzhledem k finančním podmínkám v obou nájemních smlouvách (tj. mezi FABV a Hammar na jedné straně, a mezi Hammar a místními podnikateli na straně druhé).
(29)
Hammar při jednání s útvary Komise dne 19. října 2011 a ve svém podání dodatečných informací ze dne 3. listopadu 2011 tvrdila, že v době, kdy se obec a Hammar dohodly, že Hammar bude mít opci na nákup závodu za 8 milionů SEK, nebyly podány žádné jiné nabídky, a proto je třeba považovat uvedenou cenu za tržní cenu bez ohledu na případné cenové odhady, jež musí být beztak chápány jako hypotetické.
(30)
Dne 3. listopadu 2011 předložila Hammar Komisi zprávu, kterou vypracovala společnost Copenhagen Economics A/S (10) (dále jen „Copenhagen Economics“) a jež pojednává o tom, jak nákup závodu ze strany FABV od Chips AB a jeho další prodej společnosti Hammar mohl ovlivnit obchod mezi členskými státy. Zpráva dochází k závěru, že první transakce mohla ovlivnit obchod uvnitř Unie, jelikož prodejce Chips AB je mezinárodní podnik (finská dceřiná společnost v rámci norské skupiny Orkla), na jehož aktivity se vztahuje hospodářská soutěž v mezinárodním měřítku. Naproti tomu zpráva uvádí, že prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar podle zprávy vůbec nebo jen v nevýznamné míře ovlivnil obchod uvnitř Unie, jelikož Hammar působí pouze na místní úrovni a na relevantních trzích nemá mezinárodní konkurenty.
4. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
4.1 Existence státní podpory
(31)
Otázku, zda prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar zahrnoval státní podporu, je třeba posoudit ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, který stanoví, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(32)
Komise podotýká, že příjemce podpory, tj. Hammar, je považován za podnik, jelikož vykonává hospodářskou činnost - poskytuje na trhu služby v oblasti nemovitostí a další služby s tím související.
(33)
Transakci provedla obec prostřednictvím FABV. FABV je ve 100 % vlastnictví obce, jež ze svého běžného rozpočtu kryje její případné ztráty. Vedení FABV tvoří členové obecní rady Vänersborgu. Rozhodnutí, jež přijímá FABV, jsou tudíž přičitatelná státu. Pokud mají tato rozhodnutí ekonomické dopady, znamená to, že jsou použity státní prostředky. Kromě toho se obec této transakce zcela jasně zúčastnila, jelikož opce udělená společnosti Hammar vyžadovala od obce ve prospěch FABV kapitálovou injekci ve výši 9 milionu SEK na vyrovnání ztráty, jež by vznikla, pokud by Hammar opci využila. Na základě těchto skutečností Komise dospívá k závěru, že prodej závodu společnosti Hammar zahrnoval státní prostředky.
(34)
Jelikož transakce zvýhodnila určitý podnik (tj. Hammar), je třeba opatření považovat za selektivní.
(35)
Opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod uvnitř Unie a Evropského hospodářského prostoru (dále jen „obchod uvnitř EHP“) ve smyslu judikatury Soudního dvora Evropské unie v oblasti státních podpor. Ve zprávě vypracované společností Copenhagen Economics (viz 30. bod odůvodnění) je tvrzení, že selektivní výhoda vyplývající z prodeje závodu společnosti Hammar obchod neovlivnila vůbec nebo jen v nevýznamné míře, podloženo argumentem, že Hammar působí pouze na místním trhu s nemovitostmi. Případný vliv na obchod se však neodvíjí od toho, zda je určitý příjemce podpory činný v mezinárodním či pouze vnitrostátním měřítku, nýbrž závisí na tom, zda zboží či služby, s nimiž příjemce podpory obchoduje, jsou nebo mohou být předmětem obchodu uvnitř Unie (11). Toto kritérium je v této věci splněno, jelikož služby v oblasti nemovitostí a další služby s tím související jsou předmětem obchodu a investic uvnitř Unie, což potvrzuje i skutečnost, že dřívější vlastník závodu (Chips AB) je dceřiná společnost se sídlem ve Finsku patřící do skupiny Orkla, jež působí v mezinárodním měřítku. To dokazuje, že existuje přeshraniční zájem o dané aktivum (tj. závod), u něhož se navíc nejedná o prázdný pozemek, ale o funkční závod na výrobu zmrazených potravin.
(36)
Proto zastává Komise stanovisko, že byť Hammar působí pouze na místní úrovni, jde o podnik činný na trhu, na němž nelze vliv na obchod a hospodářskou soutěž uvnitř Unie a EHP vyloučit. Argumenty, jež Hammar předložila, proto pro Komisi nejsou důvodem upustit od svého předběžného posouzení tohoto kritéria v rozhodnutí o zahájení řízení.
(37)
Při definování státní podpory je proto třeba zvážit pouze jedno kritérium, čili zjistit, zda prodej závodu ze strany FABV zvýhodnil společnost Hammar. Na základě dostupných informací se Komise domnívá, že FABV prodala závod společnosti Hammar za cenu nižší, než činí jeho tržní hodnota, což by soukromý investor pravděpodobně neučinil. Tímto způsobem tak byla společnost Hammar zvýhodněna.
(38)
V této věci jde o prodej určitých aktiv ve veřejném vlastnictví soukromému podniku. Část aktiv představují nemovitosti (pozemky a budovy). Pro posouzení existence státní podpory v těchto případech uplatňuje Komise své sdělení o prvcích státní podpory při prodejích pozemků a staveb orgány veřejné moci (12) (dále jen „sdělení“). U ostatních typů aktiv, jichž se prodej týká, uplatňuje Komise zásadu soukromého investora v tržním hospodářství, tzn. posuzuje, zda veřejnoprávní prodejce jednal jako soukromý investor v tržním hospodářství. Jelikož se však uvedené sdělení zakládá na stejném testu soukromého investora, bude Komise podle něj pro větší jasnost posuzovat celou transakci (13).
(39)
V souladu s bodem 1 oddílu II sdělení je existence státní podpory pro kupujícího automaticky vyloučena v případě prodeje, který následuje „po dostatečně zveřejněném, otevřeném a nepodmíněném nabídkovém řízení srovnatelném s veřejnou dražbou, a který přijímá nejlepší nebo jedinou nabídku.“ Z informací, které Komise shromáždila, nevyplývá, že by FABV před prodejem závodu uspořádala nabídkové řízení, proto není možné existenci státní podpory na základě tohoto důvodu automaticky vyloučit.
(40)
Hammar tvrdí, že cena 8 milionů SEK odpovídá tržní hodnotě závodu, jelikož v době uzavření smlouvy o opci neexistovaly žádné další nabídky. Komise však konstatuje, že prodej závodu ze strany obce nebyl transparentní a otevřený dalším zájemcům. Proto Komise nemůže z prodejní ceny vyvozovat žádné závěry o skutečné tržní ceně (14). Komise dále poznamenává, že FABV koupila závod za 17 milionů SEK dne 13. února 2008 a že v týž den souhlasila s tím, že společnosti Hammar bude poskytnuta opce k nákupu závodu za mnohem nižší cenu 8 milionů SEK.
(41)
V oddíle II bodu 2 písm. a) sdělení se stanoví, že uskuteční-li se prodej bez nepodmíněného nabídkového řízení, „mělo by být před jednáními o prodeji provedeno nezávislé ocenění jedním nebo více nezávislými majetkovými odhadci, aby byla stanovena tržní hodnota na základě obecně uznávaných tržních ukazatelů a oceňovacích norem.“ Komise konstatuje, že FABV před jednáními o prodeji žádné nezávislé ocenění závodu nepožadovala.
(42)
Přestože nebylo uspořádáno otevřené a nepodmíněné nabídkové řízení ani nebylo před jednáními o prodeji provedeno nezávislé ocenění závodu, jsou k dispozici další informace, z nichž lze tržní cenu závodu v okamžiku, kdy jej FABV prodávala společnosti Hammar, vyvodit.
(43)
Když byl závod na konci roku 2007 nabídnut k prodeji, pověřila Chips AB společnost Colliers International (15) vypracováním memoranda k prodeji závodu. Colliers International uvedla jako prodejní cenu 27 milionů SEK(2,7 milionu EUR) za samotnou nemovitost, tzn. bez movitého majetku a práv duševního vlastnictví. Jak je již uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, má Komise za to, že se jedná o přiměřený odhad tržní ceny, jelikož i) tento odhad byl proveden před jednáními o prodeji, ii) objednala si ho Chips AB v souvislosti s prodejem závodu, tzn. v kontextu, kdy Chips AB zjevně nemohlo jít o nic jiného než o získání správného odhadu tržní ceny, iii) posouzení provedla třetí strana, jež byla nezávislá jak na prodejci, tak na kupujícím, a iv) Colliers International má v odvětví nemovitostí rozsáhlé zkušenosti. Hammar však předběžné stanovisko Komise o nezávislosti odhadu zpochybňuje, jelikož si jej objednal prodejce. Hammar se rovněž domnívá, že odhady Colliers International nebyly, vezme-li se v úvahu situace závodu v době prodeje, realistické (např. Colliers International vycházela pouze z 10 % míry neobsazenosti).
(44)
Dalším možným ukazatelem tržní ceny závodu je ocenění, jež v červnu 2008 provedla společnost Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) (dále jen „Swedbank“). Toto ocenění si objednali místní podnikatelé, kteří později závod koupili, a to za účelem úvěru zamýšleného na pořízení závodu. Swedbank odhadla tržní cenu závodu na 30 milionů SEK(3 miliony EUR), i když prostory, jež byly oceňovány, byly menší než rozloha celého závodu (17). Swedbank vycházela z 35 % neobsazenosti, další předpoklady byly srovnatelné s předpoklady Colliers International.
(45)
Zpráva PwC obsahuje řadu odhadů tržní hodnoty závodu v závislosti na okamžiku jeho prodeje. Ve zprávě se např. uvádí, že hodnota závodu v okamžiku, kdy jej Chips AB prodávala FABV, činila cca 9 milionů SEK, zatímco když si jej Hammar ve stejný den (13. února 2008) od FABV pronajímala, byla jeho cena cca 5,5 milionu SEK(0,55 milionu EUR). Zpráva PwC obsahuje třetí odhad tržní hodnoty závodu v okamžiku, kdy jej Hammar pronajímala místním podnikatelům (dne 1. března 2008). Tato hodnota dosahuje přibližně 21 milionů SEK(2,1 milionu EUR).
(46)
Komise v prvé řadě konstatuje, že zpráva PwC poskytuje různé číselné údaje o tržní hodnotě závodu v průběhu krátké doby. Jelikož tržní cena nemovitostí bývá z krátkodobého hlediska poměrně stabilní (s výjimkou mimořádných okolností), má Komise silné pochybnosti o některých odhadech ve zprávě PwC, a to zejména s ohledem na skutečnost, že všechny transakce byly provedeny ve velmi krátké době.
(47)
Pokud jde o první dva odhady hodnoty závodu ve zprávě PwC (9 milionů SEK, resp. 5,5 milionu SEK), Komise je považuje ve srovnání s odhady Colliers International a Swedbank ze stejné doby za nerealistické. Pokud jde o odhad 5,5 milionu SEK, Komise na jednu stranu poznamenává, že PricewaterhouseCoopers vychází při svém odhadu z peněžních toků v podobě nájemného, které Hammar platí za závod společnosti FABV. PwC přesto sama uznává, že toto nájemné je velmi nízké v porovnání s výnosy za srovnatelný průmyslový závod. Ještě nápadnější je pak srovnání s nájemným, které Hammar požaduje od místních podnikatelů o pouhých několik dní později a které je přibližně sedmkrát vyšší (viz poznámky pod čarou 7 a 8). S ohledem na tyto skutečnosti dospívá Komise k závěru, že nájemné, které platila společnost Hammar, bylo nižší než tržní nájemné. Komise se tudíž domnívá, že ocenění na 5,5 milionu SEK, jež vychází z odhadu příjmů z nájemného, které je nižší než tržní nájemné, neodráží skutečnou hodnotu závodu. Na druhou stranu vychází ocenění na 9 milionů SEK z předpokladu, že neobsazenost bude v prvních dvou letech vlastnictví činit 100 %, poté se ve třetím roce sníží na 75 %, ve čtvrtém roce na 50 % a pak se ustálí na 60 % po zbytek období, na které se ocenění vztahuje. V odhadu neobsazenosti se však nepřihlíží ke skutečnosti, že v okamžiku prodeje bylo známo, že místní podnikatelé jsou připraveni si závod pronajmout. Za cenu závodu je pak tedy třeba považovat cenu závodu s nájemcem.
(48)
Podle třetího odhadu ve zprávě PwC činí tržní cena závodu v okamžiku, kdy jej Hammar prodávala místním podnikatelům, cca 21 milionů SEK, přestože prostory, jichž se odhad týká, jsou o něco menší než rozloha celého závodu (viz poznámka pod čarou 17). Tento odhad je založen na vesměs stejné metodě jako odhady Colliers International a Swedbank a vychází zejména z podmínek v nájemní smlouvě mezi společností Hammar a místními podnikateli, tj. podmínek v nájemní smlouvě platné v okamžiku prodeje. Je třeba rovněž poznamenat, že podmínky smlouvy byly pravděpodobně tržní, a to zejména z toho důvodu, že byly dohodnuty mezi dvěma soukromými tržními subjekty, kteří v tomto ohledu měli patrně pouze ekonomicky racionální důvody. Komise má tudíž za to, že třetí odhad tržní ceny závodu ve zprávě PwC je přiměřený.
(49)
Bez ohledu na to, který odhad tržní ceny závodu (Colliers International, Swedbank či třetí odhad ve zprávě PwC) bude vybrán, je proto jasné, že cena 8 milionů SEK, za kterou FABV prodala závod společnosti Hammar, byla mnohem nižší, než činila tržní cena, a společnost Hammar tudíž zvýhodnila.
(50)
Jelikož jsou splněny všechny podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU, Komise dospívá k závěru, že posuzované opatření představuje státní podporu, jež je navíc protiprávní, jelikož byla příjemci poskytnuta bez předchozího schválení Komisí.
(51)
Výhoda pro příjemce podpory odpovídá rozdílu mezi cenou, kterou zaplatila Hammar (8 milionů SEK), a tržní cenou závodu.
(52)
Při stanovování tržní ceny bude Komise posuzovat možné alternativy a odhady, jež jsou k dispozici, konkrétně: i) 17 milionů SEK, jež FABV společnosti Chips AB dne 18. února 2008 skutečně zaplatila, ii) 40 milionů SEK, jež místní podnikatelé skutečně zaplatili společnosti Hammar, iii) 27 milionů SEK, což byl odhad Colliers International před prodejem, iv) 30 milionů SEK, což byl odhad Swedbank v červnu 2008, a v) 21 milionů SEK, což je odhad ze zprávy PwC.
(53)
Komise se domnívá, že cena 17 milionů SEK, kterou FABV zaplatila společnosti Chips AB v okamžiku nákupu závodu, není přesvědčivým důkazem tržní ceny. Komise již v rozhodnutí o zahájení řízení vysvětlila, že Chips AB akceptovala cenu, jež byla nižší než odhadovaná tržní cena, jelikož chtěla zabránit poškození pověsti podniku, k němuž by došlo při uzavření závodu a následné ztrátě pracovních míst. Mimo to chtěla Chips AB využít možnosti rychlého prodeje, aby mohla uzavřít provoz Topp. Soukromý tržní subjekt, který nemá tato omezení (jež jsou pro Chips AB specifická), by požadoval vyšší cenu. Z těchto důvodů Komise nepovažuje za nutné odpovídat na argumenty společnosti Hammar (shrnuté ve 27. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí), které se navíc týkají okolnosti, která není součástí formálního vyšetřování.
(54)
Komise rovněž na základě informací, které v průběhu formálního vyšetřovacího řízení obdržela, konstatovala, že částka ve výši 40 milionů SEK, jež byla dohodnuta s místními podnikateli, se nejeví jako nejlepší měřítko pro tržní cenu závodu, jelikož podnikatelé financovali tento dohodnutý obnos částečně z bankovního úvěru a částečně z úvěru, který jim poskytla sama společnost Hammar. Vysoký podíl, který má na financování prodejce (jenž je v rámci transakce zároveň i věřitelem), a s tím spojené úvěrové riziko, které pro něj vyplývá, nepodporují argument, že nominální cena 40 milionů SEK představuje skutečnou ekonomickou hodnotu závodu. Nominální cena, jež byla v této transakci zaplacena, proto není přesvědčivým důkazem pro cenu, která by byla za závod zaplacena za tržních podmínek. Přesto jde o další náznak toho, že cena 8 milionů SEK neodpovídá tržní ceně závodu. Tyto dvě alternativy od sebe dělí období kratší než tři týdny. Takto významný cenový rozdíl v tak krátké době potvrzuje, že uvedená částka nepředstavovala tržní cenu.
(55)
Pokud jde o odhady Colliers International a Swedbank, nemá Komise v zásadě důvod pochybovat o tom, že jde o nezávislá ocenění vypracovaná podle obecně uznávaných norem. Komise se přesto domnívá, že ocenění nejsou přímo srovnatelná, jelikož část podkladů pro ocenění se od sebe liší. Na základě informací, jež jsou k dispozici, nemůže Komise s plnou jistotou rozhodnout, zda tato ocenění podávají nejspolehlivější informaci o tržní hodnotě závodu, jelikož vycházejí z odhadů a srovnání spojených s jinými transakcemi na trhu než s transakcemi, jež se týkají předmětného závodu.
(56)
V souhrnu má Komise za to, že existují důvody pro použití tržní ceny, jež vyplývá ze třetího odhadu ve zprávě PwC. Jak už se uvádí ve 48. bodě odůvodnění, Komise má za to, že tento odhad - i když byl vypracován až po provedení transakcí - vychází z údajů o peněžních tocích u nájemní smlouvy, jež skutečně existovala (mezi společností Hammar a místními podnikateli), a tudíž vychází ze skutečného pozorování trhu. Ve srovnání s oceněními Colliers International a Swedbank představuje v tomto ohledu 21 milionů SEK věrohodný, byť opatrný odhad tržní ceny závodu. Komise dále podotýká, že Hammar uzavřela dne 13. února 2008 dohodu o opci k nákupu závodu za 8 milionů SEK a tuto opci dne 11. srpna 2008 využila. Dne 1. března 2008 uzavřela Hammar s místními podnikateli opční smlouvu o prodeji závodu za 40 milionů SEK. Smlouva o prodeji byla uzavřena dne 2. září 2008, kdy došlo k využití opce. Datum, jež se ve zprávě PwC používá jako základ pro odhadovanou hodnotu závodu ve výši 21 milionů SEK, je 1. březen 2008. Vzhledem k tomu, že mezi všemi uvedenými transakcemi byl malý časový odstup, není důvod se domnívat, že tržní hodnota závodu se mohla výrazně lišit od částky 21 milionů SEK v době, kdy Hammar závod kupovala či kdy uzavírala opční smlouvu.
(57)
Na základě výše uvedeného lze konstatovat, že výhoda poskytnutá společnosti Hammar činí 13 milionů SEK(1,3 milionu EUR). Výhoda se vypočítá jako rozdíl mezi tržní hodnotou 21 milionů SEK a cenou 8 milionů SEK, kterou Hammar skutečně za závod zaplatila.
4.2 Slučitelnost podpory
(58)
Švédské orgány, ani společnost Hammar nepředložily argumenty o slučitelnosti podpory s vnitřním trhem. Jediným cílem, který švédské orgány uvedly, je politický záměr obce zachovat provoz podniku a zajistit pracovní místa v oblasti Vänersborgu.
(59)
Jelikož obec neleží v podporované oblasti (viz 13. bod odůvodnění), není způsobilá pro regionální podporu. Různé typy cílů podpory, jež švédské orgány uvedly, by bylo možné posoudit podle sdělení Komise o pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (18). Neexistují však žádné náznaky toho, že by podmínky stanovené v pokynech byly v tomto případě splněny. Zejména nic nenasvědčuje tomu, že Hammar byl v okamžiku nákupu závodu podnikem v obtížích.
(60)
Dosud rovněž nebylo dostatečně prokázáno, že opatření bylo nezbytné a přiměřené ke splnění některých cílů obecného zájmu. Komise tudíž nezjistila žádné důvody, na jejichž základě lze podporu prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 SFEU.
(61)
Žádné jiné důvody pro slučitelnost se nejeví jako použitelné. Komise proto dospívá k závěru, že prodej závodu ze strany obce společnosti Hammar představuje státní podporu, jež je protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
4.3 Nájemní smlouva a cena opce
(62)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda nájemní smlouva, kterou FABV a Hammar uzavřely dne 13. února 2008, a cena opce společnosti Hammar k nákupu závodu byly v souladu s tržními podmínkami (viz 38. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení).
(63)
Komise konstatuje, že nájemní smlouva zahrnuje státní podporu, jelikož jsou - ze stejných důvodů, jež jsou uvedeny výše v oddíle 4.1 - splněna nezbytná kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 SFEU: i) příjemce podpory, tj. Hammar, je podnik; ii) rozhodnutí, jež přijímá FABV, jsou přičitatelná státu, a pokud mají ekonomické dopady, znamená to, že jsou použity státní prostředky; iii) opatření je selektivní, jelikož je určeno ve prospěch určitého podniku; iv) jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění a jak uvádí zpráva PwC, kterou předložila sama společnost Hammar, má Komise za to, že nájemné, které společnost Hammar platila FABV, je nižší než tržní cena, a proto Hammar zvýhodňuje; a v) byť Hammar působí pouze na místní úrovni, provozuje svou činnost na trhu, na němž nelze vyloučit vliv na obchod a hospodářskou soutěž uvnitř Unie a EHP.
(64)
Aby bylo možné zjistit rozsah zvýhodnění společnosti Hammar, je třeba porovnat nájemné, na němž se dohodly FABV a Hammar dne 13. února 2008 (0,5 milionu SEK v prvním roce) s nájemným, na němž se Hammar dohodla ve smlouvě s místními podnikateli dne 1. března 2008 (3,5 milionu SEK v prvním roce). Komise má za to, že podmínky v posledně jmenované smlouvě odpovídají tržní hodnotě pronájmu závodu, jelikož smlouva byla uzavřena mezi dvěma soukromými stranami z ekonomicky racionálních důvodů. V tomto ohledu je rovněž třeba poznamenat, že zpráva PwC při výpočtu hodnoty závodu vychází právě z posledně jmenované částky. Jelikož Hammar platila nájemné obci pouze mezi 1. březnem 2008 a 11. srpnem 2008, kdy využila svou opci, tj. přibližně šest měsíců, měla by výsledná částka po poměrném výpočtu zvýhodnění ve výši 3 miliony SEK, což je rozdíl mezi nájemným dohodnutým mezi FABV a společností Hammar a nájemným dohodnutým mezi Hammar a místními podnikateli, činit 1,5 milionu SEK (0,15 milionu EUR).
(65)
Jelikož nelze použít žádné důvody pro slučitelnost podpory s vnitřním trhem ani nebyly tyto důvody předloženy (viz oddíl 4.2), dospívá Komise k závěru, že nájemní smlouva uzavřená mezi FABV a společností Hammar dne 13. února 2008 zahrnuje státní podporu, jež je protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(66)
Pokud jde o cenu opce k nákupu závodu poskytnuté společnosti Hammar, Komise poznamenává, že tato opce se nejeví jako uplatnitelná, jelikož závazek k budoucímu nákupu či prodeji nemovitého majetku v zásadě není podle švédských právních předpisů vymahatelný (19). Případné zvýhodnění společnosti Hammar na základě takové opce je značně nejisté, pokud vůbec nějaké, a mohlo být v každém případě vykompenzováno prodejní cenou nebo uhrazeným nájemným. Proto nelze s jistotou stanovit, že opce poskytla společnosti Hammar zvýhodnění, které lze oddělit od zvýhodnění, jež pro Hammar vyplývalo z nájemní smlouvy a pozdějšího prodeje závodu.
5. NAVRÁCENÍ STÁTNÍ PODPORY
(67)
Čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (20), ukládá: „Je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil.“
(68)
Jelikož nynější opatření představuje protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být podpora navrácena, tak aby bylo možné obnovit situaci, jež na trhu panovala před poskytnutím podpory. Navrácení podpory je tudíž třeba uplatnit od chvíle, kdy byl příjemce zvýhodněn, tj. od okamžiku poskytnutí podpory příjemci, a dokud k němu skutečně nedojde, budou z navracené podpory účtovány úroky.
(69)
Prvek podpory, jenž je neslučitelný s vnitřním trhem, je třeba vyčíslit na 14,5 milionu SEK. Skládá se z rozdílu mezi tržní cenou závodu (21 milionů SEK) a cenou, kterou zaplatila Hammar (8 milionů SEK), což je 13 milionů SEK, ke kterým se připočte částka týkající se nájemní smlouvy, kterou je třeba navrátit (1,5 milionu SEK).
(70)
Z částky, kterou je třeba navrátit, je třeba zaplatit příslušný úrok. V případě neslučitelného prvku podpory vyčísleného na 13 milionů SEK by se úrok při navrácení měl počítat ode dne, kdy Hammar využila svou opci a koupila závod od FABV, tj. od 11. srpna 2008. V případě neslučitelného prvku podpory vyčísleného na 1,5 milionu SEK by se úrok při navracení měl počítat ode dne splatnosti nájemného, tj. od 1. března 2008,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 14,5 milionu SEK, kterou Švédsko v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie protiprávně poskytlo společnosti Hammar Nordic Plugg AB prostřednictvím prodeje a pronájmu veřejného majetku v Brålandě v obci Vänersborg pod jeho tržní cenou, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Švédsko zajistí, aby Hammar Nordic Plugg AB vrátila podporu podle článku 1.
2. Podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky od data, kdy byla podpora dána společnosti Hammar Nordic Plugg AB k dispozici, do data jejího skutečného navrácení.
3. Úroková sazba se vypočítá jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (21).
Článek 3
1. Navrácení podpory podle článku 1 musí být okamžité a účinné.
2. Švédsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí předloží Švédsko Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření k provedení tohoto rozhodnutí;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Švédsko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí až do té doby, než dojde k úplnému navrácení podpory podle článku 1. Na žádost Komise neprodleně předloží informace vztahující se k již přijatým a plánovaným opatřením k provedení tohoto rozhodnutí. Rovněž poskytne podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemce navrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 8. února 2012.