KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 24. marts 2011
om ændring af afgørelse 2010/221/EU for så vidt angår godkendelse af nationale foranstaltninger til forebyggelse af indslæbning af ostreid herpesvirus 1 μνar (OsHV-1 μνar) i visse områder af Irland og Det Forenede Kongerige
(meddelt under nummer K(2011) 1825)
(EØS-relevant tekst)
(2011/187/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 2006/88/EF af 24. oktober 2006 om dyresundhedsbestemmelser for akvakulturdyr og produkter deraf og om forebyggelse og bekæmpelse af visse sygdomme hos vanddyr (1), særlig artikel 43, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens afgørelse 2010/221/EU af 15. april 2010 om godkendelse af nationale foranstaltninger til begrænsning af virkningerne af visse sygdomme hos akvakulturdyr og vildtlevende vanddyr i overensstemmelse med artikel 43 i Rådets direktiv 2006/88/EF (2) giver visse medlemsstater mulighed for, med henblik på at forebygge indslæbning af visse sygdomme i deres område, at stille særlige krav til markedsføring og import af sendinger af disse dyr, såfremt de enten har påvist, at hele deres område eller visse afgrænsede områder er frie for sådanne sygdomme eller har etableret et udryddelsesprogram i dette øjemed.
(2)
Siden 2008 er der opstået øget dødelighed hos stillehavsøsters (Crassostrea gigas) i en række områder i Irland, Frankrig og Det Forenede Kongerige. Epidemiologiske undersøgelser foretaget i 2009 tydede på, at en nyligt beskrevet stamme af ostreid herpesvirus 1 (OsHV-1), nemlig OsHV-1μνar, spillede en afgørende rolle i den øgede dødelighed.
(3)
Kommissionens forordning (EU) nr. 175/2010 af 2. marts 2010 om gennemførelse af Rådets direktiv 2006/88/EF for så vidt angår foranstaltninger til bekæmpelse af øget dødelighed hos østers af arten Crassostrea gigas i tilfælde af påvisning af ostreid herpesvirus 1 μνar (OsHV-1 μνar) (3) blev vedtaget med det formål at forebygge yderligere spredning af OsHV-1 μνar. Den indførte foranstaltninger med henblik på bekæmpelse af spredningen, og den anvendes indtil den 30. april 2011.
(4)
Den 27. oktober 2010 vedtog Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) en videnskabelig udtalelse om de øgede tilfælde af dødelighed hos stillehavsøsters, Crassostrea gigas (4) (EFSA's udtalelse). I den udtalelse konkluderer EFSA, at OsHV-1, både referencestammen og den nye μ-variant (μνar) af denne østersherpesvirus, er blevet forbundet med høje dødelighedsniveauer hos stillehavsøstersyngel, og at tilgængelige oplysninger tyder på, at en infektion med OsHV-1 er en nødvendig, men ikke i sig selv tilstrækkelig årsag, da der også lader til at være andre vigtige faktorer. I EFSA's udtalelse konkluderes det endvidere, at OsHV-1 μνar lader til at være den dominerende virusstamme i forbindelse med udbruddene med øget dødelighed i 2008-2010, skønt det ikke fremgår, om dette skyldes øget virulens eller andre epidemiologiske faktorer.
(5)
I 2010 indførte Irland, Spanien, Nederlandene og Det Forenede Kongerige programmer for tidlig påvisning af OsHV-1 μνar og anvendte de relevante restriktioner for flytning, jf. forordning (EU) nr. 175/2010. Resultatet af den overvågning, som disse medlemsstater iværksatte i forbindelse med disse programmer, tyder på, at dele af EU er fri for OsHV-1 μνar.
(6)
Irland og Det Forenede Kongerige har forelagt Kommissionen deres overvågningsprogrammer til godkendelse, jf. direktiv 2006/88/EF (overvågningsprogrammer). Overvågningsprogrammerne tilsigter at godtgøre, at de områder, hvor OsHV-1 μνar ikke er blevet påvist, er fri for det pågældende virus, og at forebygge dens indslæbning i de områder.
(7)
I henhold til overvågningsprogrammerne anvender Irland og Det Forenede Kongerige grundlæggende biosikkerhedsforanstaltninger over for OsHV-1 μνar, der svarer til dem i direktiv 2006/88/EF, og målrettet overvågning. Desuden anvender de restriktioner for flytning af stillehavsøsters til alle områder, der er omfattet af overvågningsprogrammerne.
(8)
Restriktionerne for flytning i overvågningsprogrammerne begrænser sig til stillehavsøsters bestemt til opdræt og genudlægningsområder og til ekspeditionscentre, rensningsanlæg eller lignende anlæg, der ikke er udstyret med spildevandsrensningssystemer, som nedbringer risikoen for sygdomsoverførsel til naturlige vandområder til et acceptabelt niveau.
(9)
Konklusionerne i EFSA's udtalelse og de epidemiologiske data fra 2010 tyder på, at spredningen af OsHV-1 μνar til virusfri områder sandsynligvis vil føre til øget dødelighed og deraf følgende store tab for stillehavsøstersindustrien.
(10)
Derfor er det hensigtsmæssigt at anvende restriktioner for flytning af stillehavsøsters til områder, der er omfattet af overvågningsprogrammerne, for at forebygge indslæbning af OsHV-1 μνar i disse områder. Af hensyn til klarheden i og forenklingen af EU-lovgivningen skal de respektive markedsføringskrav være omfattet af Kommissionens forordning (EF) nr. 1251/2008 af 12. december 2008 om gennemførelse af Rådets direktiv 2006/88/EF for så vidt angår betingelser og udstedelse af certifikat ved omsætning og import til Fællesskabet af akvakulturdyr og produkter deraf og om fastlæggelse af en liste over vektorarter (5).
(11)
Overvågningsprogrammerne bør derfor godkendes.
(12)
Da OsHV-1 μνar er en ny sygdom, der stadig er omgærdet med megen usikkerhed, bør restriktionerne for flytning i de overvågningsprogrammer, der godkendes ved denne afgørelse, revurderes, og deres hensigtsmæssighed og nødvendighed bør med tiden genevalueres. Derfor bør markedsføringskravene i denne afgørelse kun anvendes i en begrænset tidsperiode. Endvidere bør Irland og Det Forenede Kongerige sende årsrapporter til Kommissionen om, hvordan de iværksatte restriktioner for flytning og den iværksatte overvågning fungerer.
(13)
Enhver mistanke om tilstedeværelse af OsHV-1 μνar i områder, der er omfattet af overvågningsprogrammerne, bør undersøges, og mens undersøgelsen står på, bør visse restriktioner for flytning, jf. direktiv 2006/88/EF, finde anvendelse for at beskytte andre medlemsstater med godkendte nationale foranstaltninger, for så vidt angår OsHV-1 μνar. Desuden bør en eventuel efterfølgende bekræftelse af sygdomsforekomsten meddeles Kommissionen og de øvrige medlemsstater for at lette revurderingen af de godkendte nationale foranstaltninger.
(14)
Afgørelse 2010/221/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(15)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
I afgørelse 2010/221/EU foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 1 affattes således:
»Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Ved denne afgørelse godkendes de nationale foranstaltninger til begrænsning af virkningerne og spredningen af visse sygdomme hos akvakulturdyr og vildtlevende vanddyr, som er truffet af de i bilag I, II og III opførte medlemsstater, jf. artikel 43, stk. 2, i direktiv 2006/88/EF.«
2)
Som artikel 3a indsættes:
»Artikel 3a
Godkendelse af nationale programmer for overvågning af ostreid herpesvirus 1 μνar (OsHV-1 μνar)
1. De programmer, der er indført af de i anden kolonne af tabellen i bilag III opførte medlemsstater, for overvågning af ostreid herpes virus 1 μνar (OsHV-1 μνar) i de områder, der er anført i fjerde kolonne (overvågningsprogrammer), godkendes.
2. Indtil den 30. april 2013 kan de medlemsstater, der er opført i tabellen i bilag III, kræve, at følgende sendinger ved indførsel til et område, der er anført i fjerde kolonne i bilaget, opfylder følgende krav:
a)
Sendinger af stillehavsøsters bestemt til opdræt og genudlægningsområder skal opfylde markedsføringskravene i artikel 8, litra a), i forordning (EF) nr. 1251/2008.
b)
Sendinger af stillehavsøsters skal opfylde markedsføringskravene i artikel 8, litra b), i forordning (EF) nr. 1251/2008, hvis disse sendinger er bestemt til ekspeditionscentre, rensningsanlæg eller lignende anlæg før konsum, som ikke er udstyret med spildevandsrensningssystemer, der er valideret af den kompetente myndighed, og som:
i)
inaktiverer kappebærende vira, eller
ii)
nedbringer risikoen for sygdomsoverførsel til naturlige vandområder til et acceptabelt niveau.«
3)
Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
Rapporter
1. Senest den 30. april hvert år forelægger de i bilag I og II opførte medlemsstater en rapport for Kommissionen om de godkendte nationale foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 2 og 3.
2. Senest den 31. december hvert år forelægger de i bilag III opførte medlemsstater en rapport for Kommissionen om de godkendte nationale foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3a.
3. De i stk. 1 og 2 nævnte rapporter skal mindst indeholde ajourførte oplysninger om:
a)
eventuelle betydelige risici i forbindelse med de sygdomme, som de nationale foranstaltninger finder anvendelse på, for sundhedssituationen for akvakulturdyr eller vildtlevende vanddyr og om nødvendigheden og hensigtsmæssigheden af de pågældende foranstaltninger
b)
de nationale foranstaltninger, der er truffet for at opretholde status som sygdomsfri, herunder eventuelle undersøgelser, der er foretaget; oplysninger om sådanne undersøgelser skal gives på blanketten i bilag VI til Kommissionens beslutning 2009/177/EF (6)
c)
hvordan udryddelses- eller overvågningsprogrammet forløber, herunder eventuelle undersøgelser, der er foretaget; oplysninger om sådanne undersøgelser skal gives på blanketten i bilag VI til beslutning 2009/177/EF.
4)
Som artikel 5a indsættes:
»Artikel 5a
Mistanke om og påvisning af ostreid herpesvirus 1 μνar (OsHV-1 μνar) i områder med overvågningsprogrammer
1. Har en i bilag III opført medlemsstat mistanke om forekomst af OsHV-1 μνar i et område, der i samme bilag er anført i fjerde kolonne, træffer den pågældende medlemsstat foranstaltninger, som mindst svarer til dem, der er fastlagt i artikel 28, artikel 29, stk. 2, 3 og 4, og artikel 30 i direktiv 2006/88/EF.
2. Bekræfter den epizootiske undersøgelse forekomsten af OsHV-1 μνar i de i stk. 1 omhandlede områder, underretter den berørte medlemsstat Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom samt om eventuelle foranstaltninger, der er truffet for at begrænse sygdommen.«
5)
Teksten i bilaget til nærværende afgørelse indsættes som bilag III.
Artikel 2
Denne afgørelse anvendes fra den 1. maj 2011.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. marts 2011.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. března 2011,
kterým se mění rozhodnutí Komise 2010/221/EU týkající se schválení vnitrostátních opatření pro prevenci zavlečení nákazy ostreid herpesvirus 1 μνar (OsHV-1 μνar) do některých oblastí Irska a Spojeného království
(oznámeno pod číslem K(2011) 1825)
(Text s významem pro EHP)
(2011/187/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/88/ES ze dne 24. října 2006 o veterinárních požadavcích na živočichy pocházející z akvakultury a produkty akvakultury a o prevenci a tlumení některých nákaz vodních živočichů (1), a zejména na čl. 43 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Komise 2010/221/EU ze dne 15. dubna 2010, kterým se schvalují vnitrostátní opatření pro omezení dopadu některých nákaz živočichů pocházejících z akvakultury a volně žijících vodních živočichů podle článku 43 směrnice Rady 2006/88/ES (2) umožňuje některým členským státům uplatnit omezení pro uvádění na trh a dovoz zásilek uvedených živočichů za účelem prevence zavlečení určitých nákaz na jejich území, za předpokladu, že buď prokázaly, že jejich území nebo určité vymezené části jejich území jsou prosty dotčených nákaz, nebo zavedly program eradikace, aby status území prostého nákazy získaly.
(2)
Od roku 2008 došlo ke zvýšenému úhynu ústřic obrovských (Crassostrea gigas) v několika oblastech v Irsku, Francii a Spojeném království. Epizootologická šetření provedená v roce 2009 naznačují, že zásadní roli ve zvýšení úhynu hrál nově popsaný kmen ostreid herpesviru-1 (OsHV-1), a sice OsHV-1 μνar.
(3)
S cílem zabránit dalšímu šíření nákazy OsHV-1 μνar bylo přijato nařízení Komise (EU) č. 175/2010 ze dne 2. března 2010, kterým se provádí směrnice Rady 2006/88/ES, pokud jde o opatření pro omezení zvýšeného úhynu ústřic druhu Crassostrea gigas v souvislosti se zjištěním nákazy Ostreid herpesvirus 1 μνar (OsHV-1 μνar) (3). To zavedlo opatření pro omezení šíření uvedené nákazy a je použitelné do 30. dubna 2011.
(4)
Dne 27. října 2010 přijal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) vědecké stanovisko k případům zvýšeného úhynu ústřic obrovských, Crassostrea gigas (4) (dále jen „stanovisko EFSA“). EFSA v tomto stanovisku došel k závěru, že OsHV-1, a to jak referenční kmen, tak i nová varianta μ (μνar) tohoto herpesviru postihujícího ústřice souvisí s vysokým stupněm úmrtnosti larev a nedospělých jedinců ústřic obrovských a že tyto dostupné důkazy naznačují, že nákaza OsHV-1 je nutnou příčinou, ale sama o sobě nemusí být dostačující, protože důležitou roli hrají zřejmě i další faktory. EFSA ve svém stanovisku dále dospěl k závěru, že OsHV-1 μνar byl nejspíše dominantním kmenem viru v období výskytu ohnisek zvýšené úmrtnosti (2008-2010), ačkoli není jasné, zda se jednalo o důsledek zvýšené virulence nebo jiných epizootologických faktorů.
(5)
Irsko, Španělsko, Holandsko a Spojené království zavedly v roce 2010 programy zaměřené na včasné zjištění viru OsHV-1 μνar a uplatnily příslušná omezení přesunu stanovená v nařízení (EU) č. 175/2010. Z výsledků získaných z dozoru prováděného uvedenými členskými státy v rámci příslušných programů vyplývá, že některé části Unie jsou prosty nákazy OsHV-1 μνar.
(6)
Irsko a Spojené království předložily Komisi ke schválení programy pro dozor podle směrnice 2006/88/ES (dále jen „programy pro dozor“). Cílem těchto programů pro dozor je dokázat, že oblasti, v nichž OsHV-1 μνar nebyl zjištěn, jsou prosty výskytu tohoto viru, a zabránit jeho zavlečení do těchto oblastí.
(7)
V rámci uvedených programů pro dozor Irsko a Spojené království uplatní základní opatření pro zajištění biologické bezpečnosti proti viru OsHV-1 μνar, jež jsou rovnocenná opatřením stanoveným ve směrnici 2006/88/ES, a cílený dozor. Dále uplatní omezení přesunů ústřic obrovských do všech oblastí, na něž se vztahují programy pro dozor.
(8)
Omezení přesunů stanovená v programech pro dozor by se vztahovala pouze na ústřice obrovské určené pro využití při chovu a pro sádkovací oblasti, střediska pro odesílání, střediska pro čištění nebo podobná zařízení, jež nejsou vybavena systémy čištění odpadních vod, které snižují riziko přenosu nákazy do přírodních vod na přijatelnou úroveň.
(9)
Ze závěrů stanoviska EFSA a z epizootologických údajů pro rok 2010 vyplývá, že rozšíření viru OsHV-1 μνar do oblastí prostých tohoto viru pravděpodobně způsobí nárůst úmrtnosti a následně velké ztráty pro průmysl ústřice obrovské.
(10)
Je tudíž vhodné uplatnit omezení přesunů ústřic obrovských do oblastí, na které se vztahují programy pro dozor s cílem zabránit zavlečení nákazy OsHV-1 μνar do těchto oblastí. Z důvodu přehlednosti a zjednodušení právních předpisů Unie se příslušné požadavky na uvádění na trh zahrnou do nařízení Komise (ES) č. 1251/2008 ze dne 12. prosince 2008, kterým se provádí směrnice Rady 2006/88/ES, pokud jde o podmínky a požadavky na osvědčení pro uvádění živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury na trh a pro jejich dovoz do Společenství, a kterým se stanoví seznam druhů přenašečů (5).
(11)
Uvedené programy pro dozor by proto měly být schváleny.
(12)
Vzhledem k tomu, že OsHV-1 μνar je nově se objevující nákaza, kolem níž existuje stále mnoho nejasností, měla by omezení přesunů stanovená v programech pro dozor schválených tímto rozhodnutím být v přiměřené době znovu posouzena a jejich vhodnost a potřebnost by měly být znovu zhodnoceny. Proto by se požadavky pro uvádění na trh stanovené v tomto rozhodnutí měly uplatňovat pouze po omezenou dobu. Kromě toho by mělo Irsko a Spojené království posílat Komisi výroční zprávy o tom, jak omezení přesunů funguje, a o uskutečněném dozoru.
(13)
Jakékoliv podezření na výskyt nákazy OsHV-1 μνar v oblastech, na které se vztahují programy pro dozor by mělo být prošetřeno, přičemž v průběhu šetření by se měla uplatňovat určitá omezení přesunů uvedená ve směrnici 2006/88/ES za účelem ochrany dalších členských států se schválenými vnitrostátními opatřeními, která se týkají OsHV-1 μνar. Dále by za účelem usnadnění opětovného posouzení schválených vnitrostátních opatření mělo být jakékoliv následné potvrzení nákazy oznámeno Komisi a ostatním členským státům.
(14)
Rozhodnutí 2010/221/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2010/221/EU se mění takto:
1)
Článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto rozhodnutím se schvalují vnitrostátní opatření členských států uvedených v přílohách I, II a III, jejichž účelem je omezení dopadu a šíření některých nákaz živočichů pocházejících z akvakultury a volně žijících vodních živočichů, přijatá v souladu s čl. 43 odst. 2 směrnice 2066/88/ES.“
2)
Vkládá se nový článek 3a, který zní:
„Článek 3a
Schválení vnitrostátních programů pro dozor nad ostreid herpesvirem 1 μνar (OsHV-1 μνar)
1. Schvalují se programy pro dozor nad ostreid herpesvirem 1 μνar (OsHV-1 μνar) přijaté členskými státy uvedenými v druhém sloupci tabulky v příloze III, pokud jde o území uvedená ve čtvrtém sloupci této tabulky (dále jen „programy pro dozor“).
2. V období do 30. dubna 2013 mohou členské státy uvedené v tabulce v příloze III požadovat, aby následující zásilky vstupující na území uvedená ve čtvrtém sloupci dané přílohy splňovaly tyto požadavky:
a)
zásilky ústřic obrovských určené pro využití při chovu a pro sádkovací oblasti musí splňovat požadavky pro uvádění na trh stanovené v článku 8a nařízení (ES) č. 1251/2008;
b)
zásilky ústřic obrovských musí splňovat požadavky pro uvádění na trh stanovené v článku 8b nařízení (ES) č. 1251/2008, jsou-li tyto zásilky před lidskou spotřebou určené pro střediska pro odesílání, pro střediska pro čištění nebo podobná zařízení, jež nejsou vybavena systémem čištění odpadních vod schváleným příslušným orgánem, který:
i)
ničí obalené viry nebo
ii)
snižuje riziko přenosu nákaz do přírodních vod na přijatelnou úroveň.“
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Podávání zpráv
1. Členské státy uvedené v příloze I a II předloží každoročně nejpozději do 30. dubna Komisi zprávu o schválených vnitrostátních opatřeních zmíněných v článcích 2 a 3.
2. Členské státy uvedené v příloze III předloží každoročně nejpozději do 31. prosince Komisi zprávu o schválených vnitrostátních opatřeních zmíněných v článku 3a.
3. Zprávy podle odstavce 1 a 2 musí obsahovat alespoň aktuální informace ohledně:
a)
závažných rizik pro zdravotní stav živočichů pocházejících z akvakultury nebo volně žijících vodních živočichů, která představují nákazy, na které se vztahují příslušná vnitrostátní opatření, a rovněž ohledně vhodnosti a nezbytnosti takových opatření;
b)
vnitrostátních opatření přijatých za účelem zachování statusu území prostého nákazy, včetně jakýchkoli provedených vyšetření; pro poskytnutí informací týkajících se takových vyšetření musí být použit vzorový formulář uvedený v příloze VI rozhodnutí Komise 2009/177/ES (6);
c)
vývoje programu eradikace nebo programů pro dozor včetně jakýchkoli provedených vyšetření; pro poskytnutí informací týkajících se takových vyšetření musí být použit vzorový formulář uvedený v příloze VI rozhodnutí 2009/177/ES.
4)
Vkládá se nový článek 5a, který zní:
„Článek 5a
Podezření na přítomnost ostreid herpesviru 1 μνar (OsHV-1 μνar) a jeho zjištění na územích, kde jsou uplatňovány programy pro dozor
1. Pokud má některý z členských států uvedených v příloze III podezření na výskyt nákazy OsHV-1 μνar na území uvedeném ve čtvrtém sloupci dané přílohy, přijme příslušný členský stát opatření, která jsou alespoň rovnocenná opatřením stanoveným v článku 28, čl. 29 odst. 2, 3 a 4 a článku 30 směrnice 2006/88/ES.
2. Pokud se epizootologickým šetřením prokáže nákaza OsHV-1 μνar v oblastech zmíněných v odstavci 1, uvědomí dotčený členský stát Komisi a ostatní členské státy o této skutečnosti a o opatřeních, která přijal za účelem zastavení této nákazy.“
5)
Doplňuje se nová příloha III, jejíž znění je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. května 2011.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 24. března 2011.