RÅDETS AFGØRELSE 2012/308/FUSP
af 26. april 2012
om Den Europæiske Unions tiltrædelse af traktaten om venskab og samarbejde i Sydøstasien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 37 sammenholdt med artikel 31, stk. 1,
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 209 og 212 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), og artikel 218, stk. 8, andet afsnit,
under henvisning til fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen,
under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
(1) Traktaten om venskab og samarbejde i Sydøstasien (»traktaten«) blev undertegnet den 24. februar 1976 af Republikken Indonesien, Malaysia, Republikken Filippinerne, Republikken Singapore og Kongeriget Thailand. Siden datoen for undertegnelse er de følgende lande blevet signatarer af traktaten: Negara Brunei Darussalam, Kongeriget Cambodja, Den Demokratiske Folkerepublik Laos, Burma/Myanmar, Den Socialistiske Republik Vietnam, Den Uafhængige Stat Papua Ny Guinea, Folkerepublikken Kina, Republikken Indien, Japan, Den Islamiske Republik Pakistan, Republikken Korea, Den Russiske Føderation, New Zealand, Mongoliet, Forbundsstaten Australien, Den Franske Republik, Den Demokratiske Republik Østtimor, Folkerepublikken Bangladesh, Den Demokratiske Socialistiske Republik Sri Lanka, Den Demokratiske Folkerepublik Korea, Amerikas Forenede Stater, Republikken Tyrkiet og Canada.
(2)
Formålet med traktaten er at fremme fred, stabilitet og samarbejde i regionen. I traktaten opfordres der med henblik herpå til at bilægge tvister med fredelige midler, bevare freden, forhindre konflikter og styrke sikkerheden i Sydøstasien. De regler og principper, der er fastsat i traktaten, er således overensstemmende med målene for Unionens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
(3)
Det fremgår endvidere af traktaten, at samarbejdet på det økonomiske, handelsmæssige, sociale, tekniske og videnskabelige område skal styrkes, og at der skal sættes gang i den økonomiske vækst i regionen ved at fremme en bedre udnyttelse af landbruget og industrierne i staterne i Sydøstasien, en udbygning af deres handel og en forbedring af deres økonomiske infrastruktur. Traktaten fremmer derfor samarbejde med udviklingslandene i regionen samt økonomisk, finansielt og teknisk samarbejde med ikkeudviklingslande.
(4)
Rådet gav på sit møde den 4.-5. december 2006 formandskabet og Kommissionen bemyndigelse til at forhandle om Unionens og Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af traktaten.
(5)
Ved brev af 7. december 2006 underrettede Unionen og Det Europæiske Fællesskab Cambodja, som var ASEAN-koordinator for forbindelserne med Unionen, om sin beslutning om at ansøge om tiltrædelse af traktaten med forbehold af betingelserne i brevet.
(6)
Den 28. maj 2009 erklærede Thailand, den daværende formand for ASEAN, at alle staterne i Sydøstasien gav deres samtykke til Unionens og Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af traktaten med forbehold af ikrafttrædelsen af den tredje protokol til traktaten.
(7)
Den tredje protokol til traktaten, som blev undertegnet den 23. juli 2010, giver regionale organisationer mulighed for at tiltræde traktaten.
(8)
Unionen bør derfor tiltræde traktaten efter ikrafttrædelsen af den tredje protokol til traktaten -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Unionens tiltrædelse af traktaten om venskab og samarbejde i Sydøstasien godkendes herved på Unionens vegne.
Indholdet i traktaten og dens tre ændringsprotokoller samt Unionens tiltrædelsesinstrument for traktaten er knyttet til denne afgørelse.
Artikel 2
Rådet bemyndiger hermed Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til at undertegne og deponere tiltrædelsesinstrumentet for traktaten på vegne af Unionen.
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Luxembourg, den 26. april 2012.
ROZHODNUTÍ RADY 2012/308/SZBP
ze dne 26. dubna 2012
o přistoupení Evropské unie ke Smlouvě o přátelství a spolupráci v jihovýchodní Asii
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 37 spojení s čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) odst. 8 a druhým pododstavcem této smlouvy,
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o přátelství a spolupráci v jihovýchodní Asii (dále jen „smlouva“) byla podepsána dne 24. února 1976 Indonéskou republikou, Malajsií, Filipínskou republikou, Singapurskou republikou a Thajským královstvím. Ode dne podpisu se smluvními stranami smlouvy staly také tyto země: Brunej Darussalam, Kambodžské království, Laoská lidově demokratická republika, Barma/Myanmar, Vietnamská socialistická republika, Nezávislý stát Papua-Nová Guinea, Čínská lidová republika, Indická republika, Japonsko, Pákistánská islámská republika, Korejská republika, Ruská federace, Nový Zéland, Mongolsko, Australské společenství, Francouzská republika, Demokratická republika Východní Timor, Bangladéšská lidová republika, Srílanská demokratická socialistická republika, Korejská lidově demokratická republika, Spojené státy americké, Turecká republika a Kanada.
(2)
Cílem smlouvy je podporovat mír, stabilitu a spolupráci v tomto regionu. Za tímto účelem vyzývá k urovnávání sporů mírovými prostředky, zachování míru, předcházení konfliktům a posílení bezpečnosti v jihovýchodní Asii. Z těchto důvodů odpovídají pravidla a zásady stanovené ve smlouvě cílům společné zahraniční a bezpečnostní politiky Unie.
(3)
Smlouva kromě toho stanoví zlepšení hospodářské, obchodní, sociální, technologické a vědecké spolupráce, jakož i zrychlení hospodářského růstu v regionu, a to podporováním většího využití zemědělství a průmyslu zemí jihovýchodní Asie, zvýšením objemu jejich obchodu a vylepšením jejich ekonomické infrastruktury. Smlouva tedy podporuje spolupráci s rozvojovými zeměmi tohoto regionu, jakož i hospodářskou, finanční a technickou spolupráci s jinými zeměmi než rozvojovými.
(4)
Rada na svém zasedání konaném ve dnech 4. a 5. prosince 2006 zmocnila předsednictví a Komisi k vyjednání přistoupení Unie a Evropského společenství ke smlouvě.
(5)
Dopisem ze dne 7. prosince 2006 informovaly Unie a Evropské společenství Kambodžu, jakožto koordinátora společenství ASEAN pro vztahy s EU, o svém rozhodnutí požádat o přistoupení ke smlouvě, s výhradou porozumění vyjádřených v tomto dopise.
(6)
Dne 28. května 2009 oznámilo Thajsko, které v té době předsedalo společenství ASEAN, souhlas všech států jihovýchodní Asie s přistoupením Unie a Evropského společenství ke smlouvě, s výhradou vstupu třetího protokolu ke smlouvě v platnost.
(7)
Třetí protokol ke smlouvě, který byl podepsán dne 23. července 2010, umožňuje přistoupení regionálních organizací ke smlouvě.
(8)
Třetí protokol ke smlouvě vstoupil v platnost, a Unie by proto měla ke smlouvě přistoupit,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přistoupení Unie ke Smlouvě o přátelství a spolupráci v jihovýchodní Asii se schvaluje jménem Unie.
Znění smlouvy a jejích tří pozměňovacích protokolů, jakož i listiny o přistoupení Unie ke smlouvě, jsou připojeny k tomuto rozhodnutí.
Článek 2
Rada zmocňuje vysokou představitelku Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, aby jménem Unie podepsala a uložila listinu o přistoupení ke smlouvě.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Lucemburku dne 26. dubna 2012.