KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 24. august 2012
om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet
(EØS-relevant tekst)
(2012/490/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1775/2005 (1), særlig artikel 23, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I forordning (EF) nr. 715/2009 fastsættes der ikke-diskriminerende regler om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet med det formål at sikre et velfungerende indre marked for gas. I de fleste tilfælde er det ikke økonomisk rationelt og effektivt at dublere gastransmissionssystemerne, og derfor stimuleres konkurrencen på naturgasmarkederne ved hjælp af tredjepartsadgang, der åbner infrastrukturen for alle leverandører på en gennemsigtig måde og uden forskelsbehandling. Den hyppige forekomst af aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger, hvor netbrugerne ikke kan få adgang til naturgastransmissionsnettene, selvom der fysisk set er kapacitet nok, er en hindring for gennemførelsen af det indre marked for energi.
(2)
Praksis har vist, at selvom visse principper for håndtering af kapacitetsbegrænsninger er taget i brug, f.eks. udbud af afbrydelig kapacitet som foreskrevet i forordning (EF) nr. 1775/2005 af 28. september 2005 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet (2) og forordning (EF) nr. 715/2009, hæmmes udviklingen af et velfungerende indre marked for gas stadig af aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger i EU's naturgastransmissionsnet. Derfor er der brug for at ændre retningslinjerne for, hvordan procedurerne for håndtering af kapacitetsbegrænsninger skal anvendes i tilfælde af aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger. Som fastsat i forordning (EF) nr. 715/2009, artikel 23, stk. 3, bør de foreslåede retningslinjer afspejle forskelle mellem nationale gassystemer, og der kan fastsættes mindstekrav, som skal opfyldes for at opnå ikke-diskriminerende og gennemsigtige netadgangsbetingelser for så vidt angår procedurer for håndtering af kapacitetsbegrænsninger.
(3)
Procedurerne for håndtering af kapacitetsbegrænsninger bør anvendes, når der optræder aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger, og de tager sigte på at afhjælpe begrænsningerne ved at føre ubrugt kapacitet tilbage til markedet, så den kan blive omfordelt som led i de ordinære tildelingsprocesser.
(4)
Ved sammenkoblingspunkter, hvor fysiske kapacitetsbegrænsninger er hyppige, er procedurer for håndtering af kapacitetsbegrænsninger ofte nytteløse. I sådanne tilfælde bør løsningen søges ud fra en netplanlægnings- og investeringsmæssig synsvinkel.
(5)
Som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009 (3) har Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (»agenturet«) til opgave at overvåge og analysere gennemførelsen af disse retningslinjer. Der er behov for, at transmissionssystemoperatører offentliggør de oplysninger, der er nødvendige for at identificere forekomsten af aftalemæssige kapacitetsbegrænsninger, i en anvendelig form.
(6)
Som fastsat i forordning (EF) nr. 715/2009, artikel 24, påhviler det de nationale regulerende myndigheder at sikre, at retningslinjerne efterleves.
(7)
For at sikre, at procedurerne for håndtering af kapacitetsbegrænsninger anvendes på den mest effektive måde ved alle sammenkoblingspunkter, og for at maksimere den kapacitet, der står til rådighed i alle tilstødende entry-exit-systemer, er det vigtigt, at der er et tæt samarbejde mellem alle nationale regulerende myndigheder og transmissionssystemoperatører fra forskellige medlemsstater og i hver medlemsstat. De nationale regulerende myndigheder og transmissionssystemoperatører bør bl.a. tage hensyn til bedste praksis og bestræbe sig på at harmonisere procedurer til gennemførelsen af disse retningslinjer. På grundlag af artikel 7 i forordning (EF) nr. 713/2009 bør agenturet og de nationale regulerende myndigheder sikre, at de mest effektive procedurer for håndtering af kapacitetsbegrænsninger gennemføres ved de relevante indfødningspunkter fra og udtagspunkter overalt i Unionen.
(8)
Transmissionssystemoperatørerne er i besiddelse af detaljerede oplysninger om den fysiske brug af systemet og bedst i stand til at vurdere de fremtidige gasstrømme; derfor bør de fastsætte en bestemt ekstra kapacitetsmængde, som skal stilles til rådighed ud over den beregnede tekniske kapacitet. Når transmissionssystemoperatørerne udbyder større uafbrydelig kapacitet, end der teknisk set er til rådighed, ved at tage hensyn til scenarier for gasstrømme og aftalte kapaciteter, bør de honoreres for den risiko, de derved løber. Ved fastsættelsen af transmissionssystemoperatørernes indtægter bør denne ekstrakapacitet dog kun tildeles, hvis al anden kapacitet er blevet tildelt, herunder kapaciteten, der fremkommer ved anvendelse af andre procedurer for håndtering af kapacitetsbegrænsninger. Transmissionssystemoperatørerne bør samarbejde tæt om fastsættelsen af den tekniske kapacitet. Når transmissionssystemoperatørerne skal afhjælpe en potentiel situation med fysiske kapacitetsbegrænsninger, bør de anvende den mest omkostningseffektive foranstaltning, herunder enten tilbagekøb af kapacitet eller andre tekniske eller forretningsmæssige foranstaltninger.
(9)
Forordning (EF) nr. 715/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(10)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF (4) -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Bilag I til forordning (EF) nr. 715/2009 ændres som anført i bilaget til nærværende afgørelse.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. august 2012.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. srpna 2012
o změně přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám
(Text s významem pro EHP)
(2012/490/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005 (1), a zejména na čl. 23 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 715/2009 stanoví nediskriminační pravidla pro podmínky přístupu k plynárenským přepravním soustavám, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu se zemním plynem. Protože duplicita plynárenských přepravních soustav není ve většině případů ani ekonomická, ani efektivní, podporuje se hospodářská soutěž na trzích se zemním plynem prostřednictvím přístupu třetích osob, čímž se infrastruktura transparentním a nediskriminačním způsobem otvírá všem dodavatelům. Častý výskyt smluvního překročení kapacity, kdy uživatelé sítě nemohou získat přístup do plynárenských přenosových soustav navzdory fyzicky dostupné kapacitě, je překážkou na cestě k dokončení vnitřního trhu s energií.
(2)
V praxi se ukázalo, že přes uplatňování některých zásad řízení překročení kapacity, jako je např. poskytnutí přerušitelné kapacity podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1775/2005 ze dne 28. září 2005 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám (2) a nařízení (ES) č. 715/2009, smluvní překročení kapacity v plynárenských přepravních soustavách Unie zůstává překážkou rozvoje řádně fungujícího vnitřního trhu se zemním plynem. Proto je třeba pozměnit rámcové pokyny týkající se uplatňování postupů řízení překročení kapacity v případě smluvního překročení kapacity. V souladu s čl. 23 odst. 3 nařízení (ES) č. 715/2009 by navrhované rámcové pokyny měly odrážet rozdíly mezi vnitrostátními plynárenskými soustavami a mohou stanovit minimální požadavky, jež je třeba splnit pro dosažení nediskriminačních a transparentních podmínek přístupu k soustavě s ohledem na postupy pro řízení překročení kapacity.
(3)
Postupy pro řízení překročení kapacity by se měly používat v případě smluvního překročení kapacity a mají tyto případy řešit opětovným uvedením nevyužité kapacity na trh, kde bude znovu rozdělena v rámci běžných postupů přidělování kapacity.
(4)
Pokud v propojovacím bodě často dochází k fyzickému překročení kapacity, postupy pro řízení překročení kapacity často situaci nemusí vyřešit. V takových případech by se mělo prozkoumat řešení s ohledem na síťové plánování a investice.
(5)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (3) by Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (dále jen „agentura“) měla sledovat a analyzovat provádění uvedených rámcových pokynů. Je nezbytné, aby provozovatelé přepravních soustav zveřejňovali informace nezbytné k zjišťování výskytu smluvního překročení kapacity ve formátu, s nímž lze pracovat.
(6)
Podle článku 24 nařízení (ES) č. 715/2009 mají národní regulační orgány za úkol zajistit soulad s uvedenými rámcovými pokyny.
(7)
Pro účely zajištění co nejúčinnějšího uplatňování postupů pro řízení překročení kapacity ve všech propojovacích bodech s cílem maximalizovat dostupnou kapacitu všech sousedních soustav vstupu/výstupu je velmi důležité, aby národní regulační orgány a provozovatelé přepravních soustav z různých členských států i v rámci jednotlivých členských států mezi sebou vzájemně úzce spolupracovali. Především národní regulační orgány a provozovatelé přepravních soustav by měli brát v úvahu osvědčené postupy a usilovat o harmonizaci procesů pro provádění uvedených rámcových pokynů. Agentura a národní regulační orgány by měly činností v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 713/2009 zajistit, aby byly v Unii na příslušných vstupních a výstupních bodech prováděny nejefektivnější postupy pro řízení překročení kapacity.
(8)
Jelikož provozovatelé přepravních soustav disponují podrobnými údaji o fyzickém využití soustavy a mají možnost nejlépe posoudit budoucí toky, je vhodné, aby určili, jak velkou dodatečnou kapacitu je třeba zpřístupnit nad rámec vypočítané technické kapacity. Tím, že s ohledem na scénář toků a smluvní kapacity nabídnou vyšší pevnou kapacitu, než je technicky dostupná, nesou provozovatelé přepravních soustav riziko a měli by být náležitě odměněni. Pro účely určení výnosů provozovatelů přepravních soustav by však taková dodatečná kapacita měla být přidělena, pouze pokud již byla přidělena veškerá další kapacita, včetně kapacity vzniklé po uplatnění jiných postupů pro řízení překročení kapacity. Provozovatelé přepravních soustav by měli při stanovení technické kapacity úzce spolupracovat. V zájmu vyřešení potenciální situace fyzického překročení kapacity by měli provozovatelé přepravních soustav uplatnit nákladově nejefektivnější opatření, včetně buď zpětného odkupu kapacity, anebo přijetí jiných technických nebo obchodních opatření.
(9)
Nařízení (ES) č. 715/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 51 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES (4),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 715/2009 se mění podle přílohy tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 24. srpna 2012.