RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 407/2010
af 11. maj 2010
om oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmekanisme
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 122, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I traktatens artikel 122, stk. 2, er det fastlagt, at Unionen kan yde finansiel støtte til en medlemsstat, som er i vanskeligheder eller i alvorlig risiko for store vanskeligheder som følge af usædvanlige begivenheder, som den ikke selv er herre over.
(2)
Sådanne vanskeligheder kan være forårsaget af en alvorlig forværring af de internationale økonomiske og finansielle forhold.
(3)
Den globale finansielle krise og økonomiske nedgang uden fortilfælde, som har ramt verden i de seneste to år, har skadet den økonomiske vækst og den finansielle stabilitet alvorligt og forårsaget en kraftig forringelse af medlemsstaternes underskuds- og gældssituationer.
(4)
Forværringen af den finansielle krise har ført til en stærk forringelse af lånebetingelserne for adskillige medlemsstater, som går ud over det, der kan forklares af grundlæggende økonomiske forhold. På nuværende tidspunkt vil denne situation, hvis der ikke omgående tages hånd om den, kunne udgøre en alvorlig trussel mod den finansielle stabilitet i Den Europæiske Union som helhed.
(5)
For at tage hånd om denne usædvanlige situation, som medlemsstaterne ikke er herre over, synes det nødvendigt straks at oprette en EU-stabiliseringsmekanisme til at bevare den finansielle stabilitet i Den Europæiske Union. En sådan mekanisme bør gøre det muligt for Unionen at reagere på koordineret, hurtig og effektiv vis på akutte vanskeligheder i en bestemt medlemsstat. Aktivering af mekanismen vil ske inden for rammerne af en fælles støtte fra EU/Den Internationale Valutafond (IMF).
(6)
I betragtning af deres særlige finansielle virkninger kræver afgørelserne om at yde finansiel støtte fra Unionen i henhold til denne forordning udøvelse af gennemførelsesbeføjelser, som bør tildeles Rådet.
(7)
Der bør pålægges strenge økonomisk-politiske betingelser i tilfælde af, at denne mekanisme aktiveres med henblik på at opretholde holdbare offentlige finanser i den støttemodtagende medlemsstat og genoprette dens kapacitet til selv at opnå finansiering på de finansielle markeder.
(8)
Kommissionen bør regelmæssigt undersøge, om de usædvanlige omstændigheder, der truer den finansielle stabilitet i Den Europæiske Union som helhed, stadig gør sig gældende.
(9)
Den eksisterende mekanisme for mellemfristet finansiel støtte til medlemsstater uden for euroområdet, der er indført ved Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 (1), bør opretholdes -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
Med henblik på at opretholde den finansielle stabilitet i Den Europæiske Union fastlægger denne forordning de betingelser og procedurer, inden for rammerne af hvilke, der fra Unionen kan ydes finansiel støtte til en medlemsstat, som befinder sig i eller er alvorligt truet af en stærkt urolig økonomisk eller finansiel situation som følge af usædvanlige begivenheder, som den ikke selv er herre over, under hensyntagen til den eventuelle anvendelse af den eksisterende mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstater uden for euroområdet, som er indført ved forordning (EF) nr. 332/2002.
Artikel 2
Former for finansiel støtte fra Unionen
1. I forbindelse med denne forordning antager den finansielle støtte fra Unionen form af et lån eller en kreditlinje, der tildeles den pågældende medlemsstat.
Med henblik herpå tildeles Kommissionen i overensstemmelse med en afgørelse truffet af Rådet i henhold til artikel 3 beføjelse til på den Europæiske Unions vegne at indgå låneaftaler på kapitalmarkederne eller med finansielle institutioner.
2. Det udestående låne- eller kreditlinjebeløb, der tildeles medlemsstaterne i henhold til denne forordning, skal være begrænset til den margen, der er til rådighed under loftet for egne indtægter for betalingsbevillinger.
Artikel 3
Procedure
1. En medlemsstat, der søger Unionens finansielle støtte, drøfter sammen med Kommissionen og i kontakt med Den Europæiske Centralbank (ECB) en vurdering af sine finansielle behov og forelægger Kommissionen og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg et udkast til et økonomisk og finansielt tilpasningsprogram.
2. Unionens finansielle støtte tildeles ved en afgørelse, som vedtages af Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen.
3. Afgørelsen om at tildele et lån skal indeholde:
a)
beløbet, den gennemsnitlige forfaldstid, prisformlen, det maksimale antal afdrag, den periode, hvori Unionens finansielle støtte står til rådighed, og andre detaljerede regler, som er nødvendige for at gennemføre støtten
b)
de generelle økonomisk-politiske betingelser, der er knyttet til Unionens finansielle støtte, med henblik på at genoprette en sund økonomisk eller finansiel situation i den støttemodtagende medlemsstat og genoprette dens kapacitet til selv at opnå finansiering på de finansielle markeder; disse betingelser defineres af Kommissionen i samråd med ECB, og
c)
en godkendelse af det tilpasningsprogram, den støttemodtagende medlemsstat har udarbejdet for at opfylde de økonomiske betingelser, der er knyttet til Unionens finansielle støtte.
4. Afgørelsen om at tildele en kreditlinje skal indeholde:
a)
beløbet, et gebyr for at stille kreditlinjen til rådighed, den prisformel, der gælder for udbetaling af midler, og den periode, hvori Unionens finansielle støtte står til rådighed, og andre detaljerede regler, som er nødvendige for at gennemføre støtten
b)
de generelle økonomisk-politiske betingelser, der er knyttet til Unionens finansielle støtte, med henblik på at genoprette en sund økonomisk eller finansiel situation i den støttemodtagende medlemsstat; disse betingelser defineres af Kommissionen i samråd med ECB, og
c)
en godkendelse af det tilpasningsprogram, den støttemodtagende medlemsstat har udarbejdet for at opfylde de økonomiske betingelser, der er knyttet til Unionens finansielle støtte.
5. Kommissionen og den støttemodtagende medlemsstat skal indgå et aftalememorandum med nærmere bestemmelser for de generelle økonomisk-politiske betingelser, som Rådet fastlægger. Kommissionen meddeler aftalememorandummet til Europa-Parlamentet og Rådet.
6. Kommissionen tager, i samråd med ECB, de generelle økonomisk-politiske betingelser, der er omhandlet i stk. 3, litra b), og stk. 4, litra b), op til fornyet overvejelse mindst hver sjette måned og drøfter sammen med den støttemodtagende medlemsstat eventuelle fornødne ændringer af dens tilpasningsprogram.
7. Rådet træffer med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen afgørelse om eventuelle tilpasninger af de oprindelige generelle økonomisk-politiske betingelser og godkender det reviderede tilpasningsprogram, som den støttemodtagende medlemsstat har udarbejdet.
8. Hvis det påtænkes at opnå finansiering uden for Unionen på økonomisk-politiske betingelser, bl.a. fra IMF, konsulterer den berørte medlemsstat forinden Kommissionen. Kommissionen undersøger de forhåndenværende muligheder inden for Unionens mekanisme for finansiel støtte og de påtænkte økonomisk-politiske betingelsers forenelighed med de forpligtelser, som den berørte medlemsstat har indgået med henblik på gennemførelsen af Rådets henstillinger og Rådets afgørelser, der er vedtaget på grundlag af artikel 121, artikel 126 og artikel 136 i TEUF. Kommissionen informerer Det Økonomiske og Finansielle Udvalg herom.
Artikel 4
Udbetaling af lånet
1. Lånet udbetales sædvanligvis i rater.
2. Kommissionen kontrollerer med regelmæssige mellemrum, om den støttemodtagende medlemsstats økonomiske politik stemmer overens med dens tilpasningsprogram og med de betingelser, som Rådet har fastsat i medfør af artikel 3, stk. 3, litra b). Til dette formål forelægger den berørte medlemsstat Kommissionen alle nødvendige oplysninger og samarbejder fuldt ud med denne.
3. På grundlag af resultaterne af denne kontrol træffer Kommissionen afgørelse om udbetaling af yderligere rater.
Artikel 5
Udbetaling af midler
1. Den støttemodtagende medlemsstat informerer Kommissionen i forvejen, hvis medlemsstaten påtænker at trække på midler fra sin kreditlinje. Der fastsættes nærmere bestemmelser herom i den i artikel 3, stk. 4, nævnte afgørelse.
2. Kommissionen kontrollerer med regelmæssige mellemrum, om den støttemodtagende medlemsstats økonomiske politik stemmer overens med dens tilpasningsprogram og med de betingelser, som Rådet har fastsat i medfør af artikel 3, stk. 4, litra b). Til dette formål forelægger den berørte medlemsstat Kommissionen alle nødvendige oplysninger og samarbejder fuldt ud med denne.
3. På grundlag af resultaterne af denne kontrol træffer Kommissionen afgørelse om udbetaling af midlerne.
Artikel 6
Låntagnings- og långivningstransaktioner
1. De i artikel 2 omhandlede låntagnings- og långivningstransaktioner gennemføres i euro.
2. Karakteristikaene vedrørende de successive rater, som Unionen udbetaler i kraft af mekanismen for finansiel støtte, forhandles mellem den støttemodtagende medlemsstat og Kommissionen.
3. Når Rådet har truffet afgørelse om et lån, bemyndiges Kommissionen til at optage lån på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner på det mest hensigtsmæssige tidspunkt mellem planlagte udbetalinger for således at optimere finansieringsomkostningerne og bevare dens omdømme som Unionens udsteder på markederne. Tilvejebragte midler, der endnu ikke er udbetalt, gemmes til stadighed på særlige kasse- eller værdipapirkonti, som håndteres i henhold til reglerne for ikke-budgetmæssige transaktioner, og som ikke må anvendes til andre mål end at yde finansiel støtte til medlemsstater i kraft af den foreliggende mekanisme.
4. Modtager en medlemsstat et lån, hvortil der er knyttet en klausul om indfrielse før forfald, og beslutter medlemsstaten at gøre brug af denne mulighed, træffer Kommissionen de fornødne foranstaltninger.
5. På anmodning af den støttemodtagende medlemsstat kan Kommissionen, hvis omstændighederne tillader en forbedring af udlånsrentesatsen, helt eller delvis refinansiere sine oprindelige låneoptagelser eller omlægge de hertil svarende finansielle betingelser.
6. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg holdes underrettet om udviklingen inden for de i stk. 5 omhandlede transaktioner.
Artikel 7
Omkostninger
Unionens omkostninger ved at indgå og udføre hver transaktion dækkes af den støttemodtagende medlemsstat.
Artikel 8
Administration af lånene
1. Kommissionen etablerer de ordninger, som er nødvendige for at administrere lånene sammen med ECB.
2. Den støttemodtagende medlemsstat opretter en særlig konto i sin nationale centralbank til forvaltning af Unionens finansielle støtte. Den overfører ligeledes lånets hovedstol og forfaldne renter til en konto i ECB fjorten TARGET2-bankdage inden forfaldsdagen.
3. Medmindre andet fremgår af artikel 27 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, har Den Europæiske Revisionsret ret til at udføre enhver finansiel kontrol og revision i den støttemodtagende medlemsstat, den finder påkrævet i forbindelse med forvaltningen af denne støtte. Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig, har bl.a. ret til at udsende sine egne embedsmænd eller behørigt befuldmægtigede repræsentanter til at foretage enhver teknisk og finansiel kontrol og revision i den støttemodtagende medlemsstat, som den finder påkrævet i forbindelse med nævnte støtte.
Artikel 9
Fornyet gennemgang og tilpasning
1. Senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden og om nødvendigt hver sjette måned derefter forelægger Kommissionen Det Økonomiske og Finansielle Udvalg og Rådet en rapport om gennemførelsen af denne forordning og om den fortsatte tilstedeværelse af de usædvanlige omstændigheder, som gør vedtagelsen af denne forordning berettiget.
2. Om fornødent ledsages rapporten af et forslag om ændring af denne forordning med henblik på at tilpasse muligheden for at yde finansiel støtte, uden at dette berører gyldigheden af allerede trufne afgørelser.
Artikel 10
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. maj 2010.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 407/2010
ze dne 11. května 2010
o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 122 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 122 odst. 2 Smlouvy stanoví možnost poskytnout finanční pomoc Unie členskému státu, u něhož z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, nastanou obtíže nebo který je z téhož důvodu vážně ohrožen závažnými obtížemi.
(2)
Tyto obtíže mohou být způsobeny vážným zhoršením mezinárodního hospodářského a finančního prostředí.
(3)
Bezprecedentní celosvětová finanční krize a hospodářský útlum, které zasáhly svět během uplynulých dvou let, vážným způsobem poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení schodků i zadlužení členských států.
(4)
V důsledku prohloubení finanční krize došlo u několika členských států k tomu, že se podmínky pro získávání půjček výrazně zhoršily, a to ve větší míře, než lze přičítat vývoji základních ekonomických veličin. Pokud by nyní stávající situace nebyla urychleně vyřešena, mohla by vážně ohrozit finanční stabilitu Evropské unie jako celku.
(5)
S cílem reagovat na tuto výjimečnou situaci, kterou členské státy nemohou ovlivnit, se zdá být nezbytné neprodleně zavést stabilizační mechanismus Unie na zachování finanční stability v Evropské unii. Takový mechanismus by měl Unii umožnit reagovat koordinovaným, rychlým a efektivním způsobem na náhlé obtíže v určitém členském státě. Bude spuštěn v rámci společné podpory EU/Mezinárodního měnového fondu.
(6)
Vzhledem ke specifickým finančním důsledkům vyžadují rozhodnutí o poskytnutí finanční pomoci Unie podle tohoto nařízení výkon prováděcích pravomocí, které by měly být svěřeny Radě.
(7)
V případě využití tohoto mechanismu by měly být uloženy přísné podmínky týkající se hospodářské politiky s cílem zachovat udržitelnost veřejných financí přijímajícího členského státu a obnovit jeho schopnost zajistit si financování na finančních trzích.
(8)
Komise by měla pravidelně ověřovat, zda výjimečné okolnosti ohrožující finanční stabilitu Evropské unie jako celku nadále přetrvávají.
(9)
Stávající systém střednědobé finanční pomoci zavedený nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (1) pro členské státy, které nejsou členy eurozóny, by měl zůstat v platnosti,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíl a oblast působnosti
S cílem zachovat finanční stabilitu Evropské unie zavádí toto nařízení podmínky a postupy, jejichž prostřednictvím lze poskytnout finanční pomoc Unie členskému státu, který z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, čelí vážným hospodářským nebo finančním obtížím nebo je z téhož důvodu takovými obtížemi vážně ohrožen, a to s přihlédnutím k možnému využití stávajícího systému střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států, které nejsou členy eurozóny, zavedenému nařízením (ES) č. 332/2002.
Článek 2
Podoba finanční pomoci Unie
1. Finanční pomoc Unie pro účely tohoto nařízení má podobu půjčky nebo úvěrové linky poskytnuté dotčenému členskému státu.
Za tímto účelem je Komise na základě rozhodnutí Rady podle článku 3 oprávněna sjednávat jménem Evropské unie výpůjčky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí.
2. Celková výše půjček nebo úvěrových linek, jež mají být členským státům poskytnuty podle tohoto nařízení, je omezena rozpětím dostupným v rámci stropů vlastních zdrojů pro prostředky na platby.
Článek 3
Postup
1. Členský stát, který chce využít finanční pomoci Unie, projedná s Komisí, se zapojením Evropské centrální banky (ECB), posouzení svých finančních potřeb a předloží Komisi a Hospodářskému a finančnímu výboru návrh hospodářského a finančního ozdravného programu.
2. Finanční pomoc Unie se poskytne na základě rozhodnutí, které na návrh Komise přijme Rada kvalifikovanou většinou.
3. Rozhodnutí o poskytnutí půjčky obsahuje:
a)
výši částky, průměrnou splatnost, cenový vzorec, maximální počet tranší, dobu. po kterou je finanční pomoc Unie k dispozici, a další podrobná prováděcí pravidla nezbytná pro poskytnutí pomoci;
b)
obecné podmínky týkající se hospodářské politiky, spojené s finanční pomocí Unie, s cílem obnovit zdravou hospodářskou nebo finanční situaci v přijímajícím členském státě a jeho schopnost zajistit si financování na finančních trzích; tyto podmínky vymezí Komise po konzultaci s ECB; a
c)
schválení ozdravného programu připraveného přijímajícím členským státem ke splnění hospodářských podmínek spojených s finanční pomocí Unie.
4. Rozhodnutí o poskytnutí úvěrové linie obsahuje:
a)
výši částky, poplatek za dostupnost úvěrové linky, cenový vzorec pro uvolnění finančních prostředků, dobu, po kterou je finanční pomoc Unie k dispozici, a další podrobná prováděcí pravidla nezbytná pro poskytnutí pomoci;
b)
obecné podmínky týkající se hospodářské politiky, spojené s finanční pomocí Unie, s cílem obnovit zdravou hospodářskou nebo finanční situaci v přijímajícím členském státě; tyto podmínky vymezí Komise po konzultaci s ECB; a
c)
schválení ozdravného programu připraveného přijímajícím členským státem ke splnění hospodářských podmínek spojených s finanční pomocí Unie.
5. Komise a přijímající členský stát uzavřou memorandum o porozumění, v němž budou podrobně uvedeny obecné podmínky týkající se hospodářské politiky stanovené Radou. Komise sdělí toto memorandum o porozumění Evropskému parlamentu a Radě.
6. Komise alespoň jednou za šest měsíců přezkoumá, po konzultaci s ECB, obecné podmínky týkající se hospodářské politiky podle odst. 3 písm. b) a odst. 4 písm. b) a projedná s přijímajícím členským státem změny, které může být třeba v jeho ozdravném programu provést.
7. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhoduje o veškerých úpravách původně stanovených obecných podmínek týkající se hospodářské politiky a schvaluje revidovaný ozdravný program připravený přijímajícím členským státem.
8. Pokud se předpokládá financování mimo Unii, zejména ze strany MMF, které podléhá podmínkám týkající se hospodářské politiky, dotčený členský stát nejprve konzultuje Komisi. Komise prověří možnosti nabízející se v rámci systému finanční pomoci Unie a soulad předpokládaných hospodářsko-politických podmínek se závazky přijatými dotčeným členským státem pro provedení doporučení a rozhodnutí Rady přijatých podle článků 121, 126 a 136 Smlouvy o fungování EU. Komise informuje Hospodářský a finanční výbor.
Článek 4
Vyplácení půjčky
1. Půjčka se zpravidla vyplácí v tranších.
2. Komise pravidelně ověřuje, zda je hospodářská politika přijímajícího členského státu v souladu s jeho ozdravným programem a s podmínkami stanovenými Radou podle čl. 3 odst. 3 písm. b). K tomuto účelu poskytuje uvedený členský stát Komisi veškeré nezbytné informace a plně s ní spolupracuje.
3. Na základě výsledků tohoto ověření rozhodne Komise o uvolnění dalších tranší.
Článek 5
Uvolnění finančních prostředků
1. Přijímající členský stát informuje Komisi s předstihem o svém úmyslu čerpat finanční prostředky ze své úvěrové linky. Podrobná pravidla se stanoví v rozhodnutí uvedeném v čl. 3 odst. 4.
2. Komise pravidelně ověřuje, zda je hospodářská politika přijímajícího členského státu v souladu s jeho ozdravným programem a s podmínkami stanovenými Radou podle čl. 3 odst. 4 písm. b). K tomuto účelu poskytuje uvedený členský stát Komisi veškeré nezbytné informace a plně s ní spolupracuje.
3. Na základě výsledků tohoto ověření rozhodne Komise o uvolnění finančních prostředků.
Článek 6
Výpůjční a úvěrové operace
1. Výpůjční a úvěrové operace uvedené v článku 2 se provádějí v eurech.
2. Charakteristiky postupných tranší poskytovaných Unií v rámci systému finanční pomoci se dohodnou mezi přijímajícím členským státem a Komisí.
3. Jakmile Rada přijme rozhodnutí o půjčce, je Komise oprávněna půjčit si finanční prostředky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí, a to v nejvhodnější dobu mezi plánovanými výplatami s cílem optimalizovat náklady financování a zachovat na trzích svou pověst jako emitenta Unie. Finanční prostředky, které byly získány, avšak dosud nebyly vyplaceny, jsou po celou dobu uchovávány na zvláštním peněžním účtu nebo na zvláštním účtu cenných papírů, s nimiž je nakládáno v souladu s pravidly pro mimorozpočtové operace a které nesmí být použity za jiným účelem, než je poskytnutí finanční podpory členským státům v rámci tohoto mechanismu.
4. Pokud členský stát obdrží půjčku s možností předčasného splacení a rozhodne se této možnosti využít, Komise podnikne nezbytné kroky.
5. Na žádost přijímajícího členského státu a v případě, že okolnosti umožňují zlepšení úrokové sazby z půjčky, může Komise provést refinancování všech svých původních výpůjček nebo jejich části či restrukturalizaci příslušných finančních podmínek.
6. Hospodářský a finanční výbor je průběžně informován o průběhu operací uvedených v odstavci 5.
Článek 7
Náklady
Náklady, které Unii vzniknou při sjednání a provádění každé operace, nese přijímající členský stát.
Článek 8
Správa půjček
1. Komise zavede nezbytná opatření pro správu půjček s ECB.
2. Přijímající členský stát otevře pro řízení obdržené finanční pomoci Unie zvláštní účet u své národní centrální banky. Splatné částky jistiny s úrokem z půjčky převádí na účet u ECB čtrnáct pracovních dní (podle systému TARGET2) před odpovídajícím dnem jejich splatnosti.
3. Aniž je dotčen článek 27 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, má Evropský účetní dvůr právo provádět v přijímajícím členském státě veškeré finanční kontroly nebo audity, jež považuje ve vztahu k řízení této pomoci za nezbytné. Komise, včetně Evropského úřadu pro boj proti podvodům, má zejména právo vyslat své úředníky nebo řádně zplnomocněné zástupce, aby v přijímajícím členském státě provedli jakékoliv technické či finanční kontroly nebo audity, které v souvislosti s touto pomocí považuje za nezbytné.
Článek 9
Přezkum a úprava
1. Komise zašle Hospodářskému a finančnímu výboru a Radě do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost, a případně každých dalších šest měsíců poté, zprávu o uplatňování tohoto nařízení a o trvání mimořádných okolností, které odůvodňují přijetí tohoto nařízení.
2. Ke zprávě se případně přiloží návrh na změny tohoto nařízení za účelem úpravy možnosti poskytování finanční pomoci, aniž by byla dotčena platnost již přijatých rozhodnutí.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. května 2010.