RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 580/2010
af 29. juni 2010
om ændring af forordning (EF) nr. 452/2007 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af strygebrætter med oprindelse i bl.a. Ukraine
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 3,
under henvisning til forslag forelagt af Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Gældende foranstaltninger
(1)
Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 452/2007 (2) (herefter benævnt »den oprindelige forordning«) en endelig antidumpingtold på importen af strygebrætter med oprindelse i bl.a. Ukraine. Foranstaltningerne består i en værditold på 9,9 %.
1.2. Anmodning om en fornyet undersøgelse
(2)
I august 2008 modtog Kommissionen en anmodning om en delvis interimsundersøgelse, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 3 (herefter benævnt »interimsundersøgelsen«). Anmodningen blev færdiggjort i december 2008. Den undersøgelse, der anmodedes om, var begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet og blev indgivet af Eurogold Industries Ltd., en eksporterende producent fra Ukraine (herefter benævnt »ansøgeren« eller »EGI«). Ansøgeren havde samarbejdet i forbindelse med den undersøgelse, som førte til resultaterne og konklusionerne i den oprindelige forordning (herefter benævnt »den oprindelige undersøgelse«). Antidumpingtolden for ansøgeren, der er den eneste kendte eksporterende producent af den pågældende vare i Ukraine, udgør 9,9 %.
(3)
Ansøgeren hævdede i sin anmodning, at de omstændigheder, som lå til grund for foranstaltningerne, har ændret sig, og at disse ændringer er af varig karakter. Ansøgeren fremlagde umiddelbare beviser for, at det ikke længere var nødvendigt at fastholde foranstaltningen på dens nuværende niveau for at modvirke dumpingen.
1.3. Indledning af undersøgelsen
(4)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en interimsundersøgelse, og besluttede derfor at indlede en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, alene af dumpingaspektet, for så vidt angår EGI. Kommissionen offentliggjorde den 9. april 2009 en indledningsmeddelelse (herefter benævnt »indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (3) og påbegyndte undersøgelsen.
1.4. Den pågældende vare og samme vare
(5)
Den vare, som er berørt af den delvise interimsundersøgelse, er den samme som i den oprindelige undersøgelse, dvs. strygebrætter, også fritstående, også med suge- og/eller varme- og/eller blæsefunktion, herunder ærmebrætter, og væsentlige dele heraf, f.eks. ben, bræt og strygejernsholder, med oprindelse i Ukraine, som i øjeblikket henhører under KN-kode ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 og ex 8516 90 00.
(6)
Den vare, der fremstilles og sælges i Ukraine, og den vare, der eksporteres til Unionen, har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål, og de betragtes derfor som samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
1.5. Interesserede parter
(7)
Kommissionen underrettede officielt EU-erhvervsgrenen, ansøgeren og myndighederne i eksportlandet om indledningen af interimsundersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at blive hørt.
(8)
Kommissionen sendte ansøgeren et spørgeskema og modtog en besvarelse inden for den fastsatte frist. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at fastslå, om der fandt dumping sted, og der blev aflagt kontrolbesøg hos ansøgeren:
-
Eurogold Industries Ltd., Zhitomir, Ukraine
-
og dennes forretningsmæssigt forbundne virksomhed Eurogold Service Zumbühl & Co., Zug i Schweiz (»EGS«).
1.6. Undersøgelsesperiode
(9)
Undersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 2008 til 31. december 2008 (herefter benævnt »undersøgelsesperioden« eller »UP«).
2. UNDERSØGELSESRESULTATER
2.1. Normal værdi
(10)
Med hensyn til fastsættelsen af den normale værdi blev det først fastslået, om EGI's samlede hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder var repræsentativt i forhold til virksomhedens samlede eksportsalg til Unionen. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, anses hjemmemarkedssalget for at være repræsentativt, når det samlede hjemmemarkedssalg udgør mindst 5 % af det samlede salg af den pågældende vare til Unionen. Det konstateredes, at EGI's samlede salg af samme vare på hjemmemarkedet var repræsentativt.
(11)
For hver varetype, som EGI solgte på sit hjemmemarked, og som fandtes at være direkte sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkelig repræsentativt, hvis den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af den pågældende varetype til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(12)
Det undersøgtes også, om hjemmemarkedssalget af hver varetype kunne anses for at have fundet sted i normal handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 4. Det blev gjort ved at fastlægge, hvor stor en andel af hjemmemarkedssalget af hver eksporteret type af den pågældende vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP, der var fortjenstgivende.
(13)
For de varetyper, hvor over 80 % af salgsmængden på hjemmemarkedet af den varetype lå over produktionsomkostningerne, og den vejede gennemsnitlige salgspris på den type var lig med eller lå over enhedsproduktionsomkostningen, blev den normale værdi efter varetype beregnet som et vejet gennemsnit af de faktiske hjemmemarkedspriser for alt salg af den pågældende type, uanset om salget var fortjenstgivende eller ej.
(14)
I de tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og hvor den vejede gennemsnitspris for den varetype lå under enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, der blev beregnet som et vejet gennemsnit af kun de fortjenstgivende hjemmemarkedssalg for denne varetype i UP.
(15)
Hvis hjemmemarkedspriserne for en bestemt varetype solgt af EGI ikke kunne anvendes til at fastsætte den normale værdi, måtte den normale værdi beregnes i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(16)
I forbindelse med beregningen af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3, bygger salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste på de faktiske beløb, som påløber i forbindelse med produktion og salg i normal handel af samme vare for EGI, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, indledningen.
(17)
Efter fremlæggelsen af konklusionerne hævdede EGI, at de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger i procent, som blev anvendt til at beregne den normale værdi, ikke svarede til de omkostninger i procent, som blev anvendt i forbindelse med hjemmemarkedssalget i normal handel, og at visse beregnede normale værdier derfor i den forstand var for høje.
(18)
Påstanden blev undersøgt, men fandtes grundløs, da de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger i procent, der blev anvendt, er de samme som omkostningerne i procent for hjemmemarkedssalg, uanset om salget sker i normal handel eller ej, eftersom de er udtrykt i procent af omsætningen. Påstanden afvises derfor.
2.2. Eksportpris
(19)
EGI foretog eksportsalg til Unionen enten direkte til uafhængige kunder eller gennem sin forretningsmæssigt forbundne virksomhed EGS i Schweiz.
(20)
I de tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen gik direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportpriserne fastsat på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(21)
Når eksportsalg til Unionen skete gennem den forretningsmæssigt forbundne virksomhed EGS, der varetog alle importfunktioner i forbindelse med varernes overgang til fri omsætning i Unionen som forretningsmæssigt forbunden importør, blev eksportprisen fastsat på grundlag af de priser, til hvilke de importerede varer første gang blev videresolgt til en uafhængig køber, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9. I disse tilfælde blev der foretaget justeringer for at tage højde for alle de omkostninger, som var påløbet mellem import og videresalg, og for forventet fortjeneste, så der kunne fastsættes en realistisk eksportpris. Da der ikke forelå nye oplysninger fra uafhængige importører om forventet fortjeneste, blev der i den forbindelse gjort brug af samme procentvise fortjeneste som den i den oprindelige undersøgelse.
(22)
EGI hævdede, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 10, at hvis eksportprisen fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, skal den betalte antidumpingtold ikke fratrækkes som en omkostning, eftersom den ifølge EGI er afspejlet i videresalgspriserne.
(23)
I den forbindelse blev dokumentationen til støtte for påstanden bestående i en række salgsprisberegninger gennemgået. De foretagne beregninger vedrørte imidlertid kun visse af de modeller, der var blevet solgt i UP, og viste, at salgsprisen ikke fuldt ud afspejlede antidumpingtolden i alle tilfælde. Derfor blev den tilvejebragte dokumentation ikke anset for afgørende med hensyn til at fastslå, om antidumpingtolden var afspejlet i videresalgspriserne. Påstanden blev derfor afvist, og da eksportprisen for salg til Unionen gennem EGS blev fastsat, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9, blev antidumpingtolden fratrukket som omkostning.
(24)
Efter fremlæggelsen af konklusionerne gentog EGI sin påstand. Der blev imidlertid ikke indgivet nye beviser eller argumenter til støtte for påstanden. Påstanden afvises derfor.
2.3. Sammenligning
(25)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle i omkostninger til transport, pakning, kredit og provisioner i tilfælde, hvor det var nødvendigt og berettiget, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(26)
Efter fremlæggelsen af konklusionerne dukkede en regnefejl op, som involverede en ukorrekt valutaomregning for visse justeringer for pakkeomkostninger. Dette blev rettet, og beregningen af dumpingmargenen blev gennemgået i overensstemmelse hermed.
(27)
EGI hævdede også efter fremlæggelsen af konklusionerne, at der bør ses bort fra de foretagne justeringer for det hjemmemarkedssalg, som ikke foregår i normal handel, og at der i mangel af andre former for salg af den pågældende varetype bør gøres brug af de gennemsnitlige justeringer for salg af andre varetyper i almindelig handel, fordi kun sidstnævnte ville afspejle de omkostninger, som indgik i de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der blev brugt til at beregne den normale værdi.
(28)
Denne påstand blev undersøgt, men ikke accepteret, da justeringer kun bruges til sammenligningsformål og normalt afspejler de faktiske omkostninger i forbindelse med hver enkelt transaktion og derfor udgør et objektivt element og er uafhængige af, om det endelige salg foregår i almindelig handel.
(29)
Det blev endvidere i forbindelse med undersøgelsen af denne påstand konstateret, at der var blevet anvendt ukorrekte justeringer til beregningen af de normale værdier for de varetyper, som der ikke foregik noget hjemmemarkedssalg af. Dette blev rettet, man anvendte de samlede gennemsnitlige justeringer for alt hjemmemarkedssalg, og beregningen blev ændret i overensstemmelse hermed. EGI hævdede, at der burde indrømmes justeringer for kreditomkostninger for disse varetyper, eftersom kreditomkostninger indgik i de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der blev brugt til at beregne den normale værdi. Denne påstand blev afvist, fordi de pågældende varetyper faktisk aldrig blev solgt på hjemmemarkedet, og der derfor ikke var noget bevis for, at betalingerne var udskudt. I den forbindelse bemærkes det, at en justering for kreditomkostninger ikke bygger på faktiske betalingsbetingelser og - omkostninger, men på en alternativomkostning med udgangspunkt i de betalingsbetingelser, der blev aftalt på tidspunktet for salget.
2.4. Dumpingmargen
(30)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare. Det fremgik af sammenligningen, at der fandt dumping sted.
(31)
EGI's dumpingmargen udtrykt i procent af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, er på 7,0 %.
(32)
Det blev også undersøgt, om konklusionerne med rimelighed kunne betragtes som værende af varig karakter, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 3.
(33)
Ansøgerens og dennes forretningsmæssigt forbundne virksomheds omlægning af deres salgskanaler er nu veletableret for størstedelen af deres salg og kan betragtes som værende af varig karakter. Det er derfor usandsynligt, at de omstændigheder, som førte til indledningen af denne interimsundersøgelse, ændrer sig i nærmeste fremtid på en måde, som ville påvirke konklusionerne af interimsundersøgelsen. Endvidere dukkede der ingen elementer op i løbet af undersøgelsen, som tyder på, at de nye omstændigheder ikke er af varig karakter. Det konkluderes derfor, at de ændrede omstændigheder er af varig karakter.
3. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(34)
I den oprindelige undersøgelse konkluderedes det, at EGI var den eneste ukrainske eksporterende producent af strygebrætter. Den metode, der blev anvendt til at fastsætte dumpingmargenen for EGI, blev derfor også anvendt til at fastsætte dumpingmargenen for alle andre ukrainske eksporterende producenter af den pågældende vare.
(35)
Det anses derfor i lyset af resultaterne af den fornyede undersøgelse for hensigtsmæssigt at ændre antidumpingtolden på importen af den pågældende vare med oprindelse i Ukraine til 7,0 %.
(36)
De interesserede parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, som ligger til grund for, at det anbefales at ændre Rådets forordning (EF) nr. 452/2007 om indførelse af en antidumpingtold på importen af den pågældende vare med oprindelse i bl.a. Ukraine, og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Hvor det var relevant, blev der taget hensyn til deres bemærkninger, og de er afspejlet i denne forordning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Oplysningerne om alle virksomheder i Ukraine i tabellen i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 452/2007 affattes således:
»Ukraine
Alle virksomheder
7,0
-«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 29. juni 2010.
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 580/2010
ze dne 29. června 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 452/2007 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 452/2007 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z Ukrajiny. Tato opatření sestávají z valorického cla ve výši 9,9 %.
1.2 Žádost o přezkum
(2)
V srpnu 2008 obdržela Komise žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkum“). Žádost byla vyřízena v prosinci 2008. Žádost omezenou na přezkoumání dumpingu podal vyvážející výrobce z Ukrajiny, společnost Eurogold Industries Ltd. (dále jen „žadatel“ nebo „EGI“). Žadatel spolupracoval při šetření, které vedlo ke zjištěním a závěrům stanoveným v původním nařízení (dále jen „původní šetření“). Antidumpingové clo použitelné na žadatele, který je jediným známým vyvážejícím vývozcem daného výrobku z Ukrajiny, je 9,9 %.
(3)
Ve své žádosti žadatel tvrdil, že okolnosti, na jejichž základě byla opatření zavedena, se změnily a že tyto změny mají trvalý charakter. Žadatel poskytl přímé důkazy o tom, že k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření.
1.3 Zahájení přezkumu
(4)
Poté, co po konzultaci s poradním výborem Komise stanovila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení prozatímního přezkumu, rozhodla se zahájit v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený pouze na posouzení dumpingu ve vztahu ke společnosti EGI. Oznámení o zahájení přezkumu Komise zveřejnila dne 9. dubna 2009 v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení“) a zahájila šetření.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(5)
Výrobek, který je předmětem prozatímního přezkumu, je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem původního šetření, tj. jedná se o žehlicí prkna, opěrná či samostatně stojící, s vyvíječem páry či bez něj a/nebo s vyhřívanou a/nebo odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základní součásti, tj. podpěru, desku a rampu na žehličku, pocházející z Ukrajiny, v současné době kódů KN ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 a ex 8516 90 00.
(6)
Dotčený výrobek vyráběný a prodávaný na Ukrajině a výrobek vyvážený do Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
1.5 Zúčastněné strany
(7)
Komise o zahájení prozatímního přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(8)
Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, a u žadatele byla provedena inspekce na místě:
-
ve společnosti Eurogold Industries Ltd., Zhitomir, Ukrajina
-
a ve společnosti ve spojení Eurogold Service Zumbühl & Co., Zug ve Švýcarsku (dále jen „EGS“).
1.6 Období šetření
(9)
Šetření probíhalo od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008 (dále jen „období šetření“).
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Běžná hodnota
(10)
Za účelem stanovení běžné hodnoty se nejdříve stanovilo, zda celkový objem domácího prodeje společnosti EGI obdobného výrobku nezávislým odběratelům byl ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Unie reprezentativní. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje dosáhne alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že celkový prodej společnosti EGI obdobného výrobku na domácím trhu je reprezentativní.
(11)
U každého typu výrobku prodávaného společností EGI na domácím trhu, který byl uznán za přímo srovnatelný s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie, bylo stanoveno, zda je jeho prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého typu výrobku na jejím domácím trhu byl uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového typu nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření představoval nejméně 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(12)
Rovněž bylo zkoumáno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Toho bylo dosaženo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu pro každý vyvážený typ dotčeného výrobku během období šetření.
(13)
V případě těch typů výrobku, u nichž více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu daného typu výrobku bylo prodáno za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná výrobní cena daného typu výrobku byla rovna nebo vyšší než výrobní náklady na jednotku, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen na domácím trhu veškerého prodeje daného typu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový či nikoli.
(14)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období šetření.
(15)
Pokud u některého druhu výrobku prodávaného společností EGI nebylo možné pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, byla běžná hodnota určena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(16)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoví podle úvodní věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které společnost EGI skutečně zaznamenala při výrobě a prodeji obdobného výrobku v rámci běžného obchodního styku.
(17)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI tvrdila, že procentní sazba pro prodejní, režijní a správní náklady použitá pro určení běžné hodnoty neodpovídá sazbě ve vztahu k domácímu prodeji uskutečněnému v běžném obchodním styku a že v důsledku toho byly některé početně určené běžné hodnoty v tomto ohledu nadhodnocené.
(18)
Tvrzení bylo posouzeno, bylo ale shledáno jako neopodstatněné, neboť použitá procentní sazba pro prodejní, režijní a správní náklady byla právě sazba nahlášená pro domácí prodej a zůstává stejná bez ohledu na to, zda je prodej uskutečněn v běžném obchodním styku či nikoli, neboť je vyjádřen jako procento obratu. Toto tvrzení se proto zamítá.
2.2 Vývozní cena
(19)
Společnost EGI uskutečnila prodej na vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím spřízněné společnosti EGS se sídlem ve Švýcarsku.
(20)
V případě prodeje na vývoz do Unie uskutečněného přímo nezávislým odběratelům byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které je třeba zaplatit za dotčený výrobek.
(21)
V případě, že prodej na vývoz do Unie byl uskutečněn prostřednictvím společnosti ve spojení EGS, jež plnila dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícím do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení, vývozní cena byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za které byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu. Pro tento účel byly provedeny úpravy, aby bylo možno přihlédnout k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem a k ziskům obvykle dosahovaným a stanovit spolehlivou vývozní cenu. Pro tento účel se vzhledem k absenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření.
(22)
Společnost EGI podle čl. 11 odst. 10 základního nařízení tvrdila, že je-li vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, zaplacené antidumpingové clo by nemělo být odečteno jako náklady, neboť, jak tvrdila, je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje.
(23)
Z tohoto hlediska byly důkazy pro toto tvrzení spočívající v několika výpočtech prodejní ceny přezkoumány. Avšak předložené výpočty se týkaly jen některých z prodávaných modelů během období šetření a dokládaly, že prodejní cena plně nezohlednila antidumpingové clo ve všech případech. Předložené důkazy tudíž nebyly shledány jako nezvratné k určení, zda antidumpingové clo bylo zohledněno v cenách dalšího prodeje. Žádost byla tedy zamítnuta a při stanovení vývozní ceny pro prodej do Unie uskutečněný prostřednictvím společnosti EGS bylo podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení antidumpingové clo odečteno jako náklad.
(24)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI zopakovala své tvrzení. Nebyl však předložen žádný nový důkaz ani argument ve prospěch uvedeného tvrzení. Toto tvrzení se proto zamítá.
2.3 Srovnání
(25)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny v oprávněných případech náležité úpravy přepravních nákladů, balného, nákladů na úvěr a poplatků.
(26)
Po zveřejnění zjištění vyšla najevo početní chyba týkající se nesprávného přepočtu měn některých úprav balného. Chyba byla opravena a výpočet dumpingového rozpětí byl příslušným způsobem upraven.
(27)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI dále tvrdila, že k úpravám nahlášeným ve vztahu k domácímu prodeji neuskutečněném v běžném obchodním styku by se pro určení běžné hodnoty nemělo přihlížet a při neexistenci jiného prodeje dotčeného typu výrobku by se měly použít průměrné úpravy pro prodej jiných typů výrobku uskutečněný v běžném obchodním styku, protože jen tak by se zohlednily náklady, které byly zahrnuty v prodejních, režijních a správních nákladech použitých pro určení běžné hodnoty.
(28)
Toto tvrzení bylo posouzeno, avšak nebylo přijato, neboť úpravy se používají pouze pro účely srovnání a za normálních okolností zohledňují skutečné náklady, které jsou specifické pro každou transakci, jsou objektivním prvkem, a nezávisí tudíž na tom, zda byl prodej nakonec uskutečněn v běžném obchodním styku či nikoli.
(29)
Při posuzování uvedeného tvrzení bylo dále zjištěno, že pro určení běžných hodnot byly použity nesprávné úpravy v případě těch typů výrobku, jež nebyly na domácím trhu prodávány. K opravě chyby se použily celkové průměrné úpravy veškerého domácího prodeje a výpočet byl příslušným způsobem upraven. Společnost EGI tvrdila, že úpravy nákladů na úvěr by měly být přiznány těmto typům výrobku, neboť náklady na úvěr byly zahrnuty v prodejních, režijních a správních nákladech použitých pro určení běžné hodnoty. Toto tvrzení bylo odmítnuto, protože dotčené typy výrobku nebyly na domácím trhu nikdy skutečně prodávány, a neexistuje tudíž důkaz, že by platba za ně byla opožděna. V této souvislosti je třeba poukázat na to, že úprava nákladů na úvěr se nezakládá na skutečných platebních podmínkách a nákladech, nýbrž na nákladech příležitosti, které se zakládají na platebních podmínkách smluvených v době prodeje.
2.4 Dumpingové rozpětí
(30)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu.
(31)
Bylo zjištěno, že dumpingové rozpětí pro společnost EGI vyjádřené jako procentní podíl čisté ceny s dodáním na hranici Unie před proclením činí 7,0 %.
(32)
Podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení se také posuzovalo, zda lze zjištění považovat za zjištění trvalé povahy.
(33)
Organizační restrukturalizace prodejních kanálů žadatele a jeho společnosti ve spojení je nyní dobře zavedena pro většinu prodeje a může být považována za trvalou. Okolnosti, kvůli nimž byl tento prozatímní přezkum zahájen, se tedy pravděpodobně v dohledné době nezmění způsobem, který by měl vliv na zjištění prozatímního přezkumu. V průběhu šetření navíc nevyšla najevo žádná skutečnost, která by nasvědčovala tomu, že nové okolnosti nemají trvalou povahu. V důsledku toho se dospívá k závěru, že změna okolností má trvalou povahu.
3. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(34)
V původním šetření se zjistilo, že společnost EGI je jediný ukrajinský vyvážející výrobce žehlicích prken. Postup použitý k určení dumpingového rozpětí pro společnost EGI byl proto použit ke stanovení dumpingového rozpětí pro jakékoli další ukrajinské vyvážející výrobce dotčeného výrobku.
(35)
Vzhledem k výsledkům tohoto přezkumného šetření se proto považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ukrajiny na 7,0 %.
(36)
Zúčastněné strany byly informovány o zásadních skutečnostech a důvodech, na kterých se zakládá záměr změnit nařízení (ES) č. 452/2007 o uložení antidumpingového cla na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího mimo jiné z Ukrajiny, a dostaly možnost se vyjádřit. Jejich připomínky byly náležitým způsobem vzaty v úvahu a jsou řádně zohledněny v tomto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V tabulce v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 452/2007 se údaje týkající se všech společností na Ukrajině nahrazují tímto:
„Ukrajina
Všechny společnosti
7,0
-“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 29. června 2010.