EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 670/2012
af 11. juli 2012
om ændring af afgørelse nr. 1639/2006/EF om et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (2007-2013) og forordning (EF) nr. 680/2007 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for de transeuropæiske transport- og energinet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 172 og artikel 173, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1639/2006/EF (3) indførtes rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation med forskellige typer gennemførelsesforanstaltninger for en række særprogrammer, herunder »støtteprogrammet for ikt-politik« hvorigennem der ydes støtte til styrkelse af det indre marked for ikt-produkter og -tjenester og ikt-baserede produkter og tjenester, og som tager sigte på innovationsfremme gennem bredere anvendelse af og investeringer i ikt.
(2)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 680/2007 (4) blev der fastsat generelle regler for Unionens finansielle støtte inden for de transeuropæiske transport- og energinet og oprettet »lånegarantiinstrumentet for TEN-transportprojekter« (»TEN-T-projekter«).
(3)
I løbet af de næste ti år bliver der ifølge Kommissionens skøn brug for investeringer i større omfang end nogensinde før i Europas transport-, energi- informations- og kommunikationsnet for at bidrage til at nå Europa 2020-strategiens politikmål, navnlig klimamålene og overgangen til en ressourceeffektiv, lavemissionsøkonomi ved at udvikle intelligente, opgraderede og fuldt sammenkoblede infrastrukturer, og for at gennemføre det indre marked.
(4)
Der er imidlertid ikke umiddelbar adgang til fremmedkapitalfinansiering af infrastrukturprojekter i Unionen. Infrastrukturprojekters vanskeligheder med at opnå langsigtet privat finansiering eller offentlig støtte bør hverken føre til en forringelse af transport-, telekommunikations- og energisystemernes ydeevne eller til en langsommere udbredelse af bredbåndsdækningen. Som følge af fragmenteringen af obligationsmarkederne i Unionen og infrastrukturprojekternes størrelse og kompleksitet, der betyder, at det tager lang tid at forberede sådanne projekter, er det hensigtsmæssigt at håndtere dette problem på EU-plan.
(5)
Finansielle instrumenter, der er reguleret i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), kan i visse tilfælde gøre brugen af budgetmidler mere effektiv og opnå en høj multiplikatoreffekt i henseende til tiltrækning af private midler. Dette er særlig relevant i forbindelse med vanskelighederne vedrørende adgang til kredit, begrænsninger af den offentlige finansiering og henset til behovet for at understøtte Europas økonomiske genopretning.
(6)
I sin beslutning af 8. juni 2011 om »investering i fremtiden: en ny flerårig finansiel ramme for et konkurrencedygtigt, bæredygtigt og inklusivt Europa« støttede Europa-Parlamentet Europa 2020-initiativet med projektobligationer, som er en mekanisme for risikodeling med EIB, der yder støtte under et fastsat loft via Unionens budget med det formål at geare EU-midler og gøre private investorer mere interesserede i at deltage i prioriterede projekter i tråd med Europa 2020-målene. I sine konklusioner fra mødet den 12. juli 2011 om akten for det indre marked erindrede Rådet om, at der skal foretages en nærmere vurdering af finansielle instrumenter for så vidt angår deres løftestangseffekt i forhold til eksisterende instrumenter, de yderligere risici, som de medfører for de statslige budgetbalancer, og deres eventuelle fortrængning af private institutioner. Kommissionens meddelelse om en pilotfase for Europa 2020-initiativet med projektobligationer og konsekvensanalysen knyttet hertil, der trækker på resultaterne af en offentlig høring, bør ses i den sammenhæng.
(7)
Der bør iværksættes en pilotfase af Europa 2020-initiativet med projektobligationer med det formål at hjælpe med til finansiering af prioriterede projekter, som har en klar EU-merværdi, og at gøre det nemmere at inddrage den private sektor mere i kapitalmarkedets langfristede finansiering af økonomisk levedygtige projekter inden for transport-, energi- og ikt-infrastruktur. Instrumentet støtter projekter med lignende finansieringsbehov og bør takket være synergierne mellem sektorerne skabe større fordele, hvad angår markedsindvirkning, administrativ effektivitet og udnyttelse af ressourcer. Det bør give interessenter i forhold til infrastruktur, f.eks. finansfolk, offentlige myndigheder, forvaltere af infrastruktur, byggefirmaer og operatører, et sammenhængende instrument og vil blive drevet frem af markedsefterspørgslen.
(8)
I pilotfasen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer skal EU-budgettet anvendes sideløbende med finansiering fra EIB i form af et fælles risikodelingsinstrument for projektobligationer udstedt af projektselskaber. Dette instrument søger at nedsætte gældsbetjeningsrisikoen ved et projekt og kreditrisikoen for obligationsejere i en sådan grad, at deltagere på kapitalmarkedet, såsom pensionsfonde, forsikringsselskaber og andre interesserede parter, vil være villige til at investere i en større mængde infrastrukturrelaterede projektobligationer, end det ville være muligt uden EU-støtte.
(9)
I lyset af EIB's mangeårige ekspertise og eftersom EIB fungerer som hovedfinansieringsgiver ved infrastrukturprojekter og er EU's finansielle organ i overensstemmelse med traktaten, bør Kommissionen inddrage EIB i gennemførelsen af pilotfasen. De væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer bør fastlægges i medfør af denne forordning. Mere detaljerede betingelser og vilkår, herunder risikodeling, vederlag, overvågning og kontrol, bør fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB. Denne samarbejdsaftale bør godkendes af Kommissionen og EIB efter deres respektive procedurer.
(10)
Pilotfasen for Europa 2020-initiativet med projektobligationer bør iværksættes snarest muligt i løbet af den nuværende finansielle ramme og gennemføres uden unødige forsinkelser med henblik på at fastslå, hvorvidt og i hvilket omfang sådanne finansielle instrumenter til risikodeling medfører merværdi i finansieringen på infrastrukturområdet og i udviklingen af fremmedkapitalmarkedets finansiering af infrastrukturprojekter.
(11)
Pilotfasen bør finansieres ved, at der i 2012- og 2013-budgetterne foretages en omfordeling af midler fra eksisterende transport-, energi- og telekommunikationsprogrammer. Til dette formål bør det være muligt at omfordele op til 200 mio. EUR til dette initiativ fra budgettet for TEN-Transport (»TEN-T«), op til 20 mio. EUR fra budgettet for rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation og op til 10 mio. EUR fra budgettet for TEN-Energi (»TEN-E«). De disponible budgetmidler begrænser både initiativets rækkevidde og antallet af projekter, hvortil der kan ydes støtte.
(12)
EIB bør anmode om budgetmidler på basis af en række projekter, som EIB og Kommissionen finder er egnede, er i overensstemmelse med Unionens langsigtede politikmål og sandsynligvis vil blive gennemført. Eventuelle anmodninger og de hermed forbundne budgetmæssige forpligtelser bør fremsættes senest den 31. december 2013. Da store infrastrukturprojekter er meget komplekse, bør det være muligt for selve godkendelsen fra EIB's bestyrelse at finde sted på et senere tidspunkt, dog ikke senere end den 31. december 2014.
(13)
Ansøgninger om støtte og udvælgelsen og gennemførelsen af alle projekter bør være underlagt EU-retten, særlig reglerne om statsstøtte, og det bør tilstræbes ikke at skabe eller forværre markedsforvridninger.
(14)
Kommissionen bør, med bistand fra EIB, ud over rapporteringskravene i punkt 49 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (6), hver sjette måned i løbet af forsøgsfasen rapportere til Europa-Parlamentet og Rådet efter underskrivelse af samarbejdsaftalen og forelægge en foreløbig rapport til Europa-Parlamentet og Rådet i anden halvdel af 2013. Der bør foretages en uafhængig, omfattende evaluering i 2015.
(15)
Kommissionen bør på grundlag af denne uafhængige, omfattende evaluering vurdere relevansen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer samt i hvilket omfang, initiativet øger mængden af investeringer i prioriterede projekter og forbedrer effektiviteten af EU-finansieringen.
(16)
Pilotfasen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer bør lanceres som led i forberedelserne til Connecting Europe-faciliteten som foreslået af Kommissionen. Den berører ikke eventuelle afgørelser vedrørende Unionens flerårige finansielle ramme efter 2013 eller vedrørende en eventuel genanvendelse af tilbageførsler fra finansielle instrumenter inden for rammerne af forhandlingerne om forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om de finansielle regler for Unionens årlige budget.
(17)
Med henblik på gennemførelsen af pilotfasen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer bør afgørelse nr. 1639/2006/EF og forordning (EF) nr. 680/2007 ændres i overensstemmelse hermed.
(18)
For at sikre, at de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er effektive henset til pilotfasens begrænsede varighed, bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Ændringer af afgørelse nr. 1639/2006/EF
I afgørelse nr. 1639/2006/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 8 tilføjes følgende stykke:
»5a. For projekter, der gennemføres under det i artikel 31, stk. 2, omhandlede risikodelingsinstrument for projektobligationer, og med forbehold af nærværende artikels stk. 1-5, forelægger Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en foreløbig rapport for Europa-Parlamentet og Rådet i andet halvår af 2013. Der foretages en uafhængig, omfattende evaluering i 2015.
Kommissionen vurderer på grundlag af denne evaluering relevansen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer og i hvilket omfang, det øger mængden af investeringer i prioriterede projekter og forbedrer effektiviteten af EU-finansieringen. På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen til alle valgmuligheder overvejer Kommissionen at foreslå hensigtsmæssige reguleringsmæssige ændringer, herunder lovgivningsmæssige ændringer, navnlig hvis den forventede udbredelse på markedet ikke er tilfredsstillende, eller såfremt alternative kilder til langsigtet gældsfinansiering bliver tilgængelige i tilstrækkeligt omfang.
Den i første afsnit omhandlede foreløbige rapport omfatter en liste over projekter, der har modtaget støtte fra det i artikel 31, stk. 2a-2e, omhandlede risikodelingsinstrument for projektobligationer, med oplysning om vilkårene for de udstedte obligationer og typer af nuværende og potentielle fremtidige investorer.«
2)
Artikel 26, stk. 2, litra b), affattes således:
»b)
innovationsfremme gennem bredere anvendelse af og investeringer i ikt og bredbånd«.
3)
I artikel 31 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. De i stk. 1, litra a), omhandlede projekter skal have til formål at fremme innovation, teknologioverførsel og formidling af nye teknologier, som allerede er modne til udbredelse på markedet.
Unionen kan yde støtte som bidrag til disse projekters budgetter.
Alternativt kan Unionen i løbet af en pilotfase i 2012-2013 yde et finansielt bidrag til EIB med henblik på tilvejebringelse af kapital og kapitaltildeling til gældsinstrumenter eller garantier, der udstedes af EIB fra dennes egne midler under risikodelingsinstrumentet for projektobligationer.«
b)
Følgende stykker indsættes:
»2a. Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, jf. stk. 2, tredje afsnit, er et fælles instrument under Kommissionen og EIB, som sikrer merværdi som en EU-intervention, håndterer suboptimale investeringssituationer, hvor projekter ikke modtager tilstrækkelig finansiering fra markedet, og sikrer additionalitet. Det modvirker konkurrenceforvridning, sigter mod at udvirke en multiplikatoreffekt og sammenpasser interesser i form af en kreditforbedring. Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer:
a)
skal tage form af et gældsinstrument eller en EIB-garanti med støtte af bidrag fra Unionens budget i forbindelse med finansiering af ikt- og bredbåndsprojekter og supplere eller tiltrække finansiering fra medlemsstaterne eller den private sektor
b)
skal nedsætte gældsbetjeningsrisikoen ved et projekt og kreditrisikoen for obligationsejere
c)
må alene benyttes ved projekter, hvis finansielle levedygtighed er baseret på projektindtægter.
2b. Unionens risici i forbindelse med risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder administrationshonorarer og andre støtteberettigede udgifter, må under ingen omstændigheder overstige Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer eller strække sig ud over forfaldstidspunktet for den underliggende portefølje af kreditforbedringsfaciliteter. Unionens almindelige budget kan ikke påføres yderligere forpligtelser. Restrisikoen ved operationer vedrørende projektobligationer bæres altid af EIB.
2c. De væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer er fastsat i bilag IIIa. De nærmere betingelser og vilkår for gennemførelsen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder risikodeling, vederlag, overvågning og kontrol, fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB. Denne samarbejdsaftale godkendes af Kommissionen og EIB efter deres respektive procedurer.
2d. I 2013 kan der anvendes et beløb på op til 20 mio. EUR, der hentes fra det budget, der afsættes til gennemførelse af ikt- og bredbåndspolitik i henhold til litra b) i bilag I. På grund af pilotfasens begrænsede varighed kan risikodelingsinstrumentet for projektobligationer genanvende eventuelle indtægter, som er modtaget inden den 31. december 2013, til nye gældsinstrumenter og garantier inden for samme risikodelingsfacilitet og til projekter, der opfylder de samme støtteberettigelseskriterier, med henblik på at maksimere omfanget af understøttede investeringer. Forlænges risikodelingsinstrumentet for projektobligationer ikke ind i den efterfølgende flerårige finansielle ramme, overføres eventuelle tilbageværende midler til indtægtssiden på Unionens almindelige budget.
2e. Ud over de rapporteringskrav, der er fastsat i punkt 49 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning, og med forbehold af andre forskriftsmæssige krav om rapportering, forelægger Kommissionen hver sjette måned i løbet af pilotfasen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om resultaterne af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder de finansielle vilkår for og anbringelsen af udstedte projektobligationer.«
4)
Følgende bilag indsættes:
»BILAG IIIa:
Væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, jf. artikel 31, stk. 2c
EIB er en risikodelende partner og forvalter Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer på vegne af Unionen. De mere detaljerede betingelser og vilkår for gennemførelsen af dette instrument, herunder overvågning og kontrol, fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB under hensyntagen til bestemmelserne i dette bilag.
a) EIB-faciliteten
1.
Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer udformes for hvert støtteberettiget projekt som en efterstillet facilitet i form af et gældsinstrument eller en betinget (garanti-)facilitet eller begge dele med henblik på at lette udstedelsen af projektobligationer.
2.
Er eller indtræder EIB som kreditor for projektet, er EIB's rettigheder i henhold til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer efterstillet gældsafdrag til foranstående gæld og har forrang for egenkapital og enhver finansiering relateret til egenkapital.
3.
Faciliteten må ikke udgøre mere end 20 % af det samlede beløb af den udstedte foranstående gæld.
b) Budget
ikt:
2013: Maksimum 20 mio. EUR
Anmodningen om overførsel af ovennævnte beløb fremsættes senest den 31. december 2012 og underbygges af et skøn over behovet for det planlagte EU-bidrag.
Dette skøn danner om nødvendigt grundlag for en efterspørgselsbaseret nedsættelse af 2013-beløbet, der vedtages efter proceduren i artikel 46, stk. 2.
c) Forvaltningskonto
1.
EIB opretter en forvaltningskonto, hvorpå Unionens bidrag og indtægter hidrørende fra Unionens bidrag indsættes.
2.
Renter, der optjenes på forvaltningskontoen, og andre indtægter hidrørende fra Unionens bidrag, såsom garantipræmier, renter og risikomarginer for beløb udbetalt af EIB, lægges på grund af pilotfasens begrænsede varighed til forvaltningskontoens midler. Kommissionen kan dog efter proceduren i artikel 46, stk. 2, beslutte, at midlerne skal tilbageføres til budgetposten for rammeprogram for konkurrenceevne og innovation, »støtteprogrammet for ikt-politik«.
d) Anvendelse af Unionens bidrag
Unionens bidrag anvendes af EIB til:
1.
risikoforholdsregler på det grundlag, at efterstillede faciliteter i det støtteberettigede projekts portefølje påtager sig første tab, i overensstemmelse med de relevante EIB-bestemmelser og med en risikoanalyse foretaget af EIB i henhold til bankens gældende politikker
2.
dækning af alle ikke-projektrelaterede støtteberettigede udgifter forbundet med etableringen og administrationen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder evalueringen af instrumentet.
e) Risiko- og indtægtsdeling
Den model for risikodeling, der følger af litra d), afspejles i en hensigtsmæssig fordeling mellem Unionen og EIB af det risikovederlag, som EIB pålægger sin modpart i tilknytning til hver facilitet, der indgår i projektporteføljen.
f) Prissætning
Prissætningen på projektobligationsfaciliteterne baseres på risikovederlaget i overensstemmelse med EIB's relevante standardbestemmelser og -kriterier.
g) Ansøgningsprocedure
Ansøgninger om risikodækning under risikodelingsinstrumentet for projektobligationer indgives til EIB efter EIB's faste ansøgningsprocedure.
h) Godkendelsesprocedure
EIB handler med den fornødne risikomæssige, finansielle, tekniske og juridiske omhu og træffer afgørelse om anvendelse af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer og vælger den hensigtsmæssige type efterstillet facilitet i overensstemmelse med sine standardbestemmelser og -kriterier, navnlig EIB's retningslinjer for kreditrisikopolitik og EIB's udvælgelseskriterier på det sociale, miljø- og klimamæssige område.
i) Varighed
1.
Senest den 31. december 2013 skal der indgås forpligtelser for Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer. Selve godkendelsen af projektobligationsfaciliteterne fra EIB's bestyrelse skal være færdiggjort senest den 31. december 2014.
2.
Bringes risikodelingsinstrumentet for projektobligationer til ophør inden for den nuværende flerårige finansielle ramme, tilbageføres eventuelle restbeløb stående på forvaltningskontoen, med undtagelse af forpligtede midler og midler, der er nødvendige til dækning af andre støtteberettigede omkostninger og udgifter, til budgetposten for rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation, »støtteprogrammet for ikt-politik«.
3.
Midler afsat til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer betales tilbage til den relevante forvaltningskonto, efterhånden som faciliteterne udløber eller tilbagebetales, forudsat at risikodækningen forbliver tilstrækkelig.
j) Rapportering
Fremgangsmåderne vedrørende den årlige rapportering om gennemførelsen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer aftales mellem Kommissionen og EIB.
Endvidere rapporterer Kommissionen, med bistand fra EIB, hver sjette måned til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen, idet rapporteringen påbegyndes seks måneder efter undertegnelsen af den i artikel 31, stk. 2c, omhandlede samarbejdsaftale.
k) Overvågning, kontrol og evaluering
Kommissionen overvåger gennemførelsen af instrumentet, herunder via kontrolbesøg i hensigtsmæssigt omfang og foretager verifikation og kontrol i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (7).
EIB varetager forvaltningen af efterstillede faciliteter i overensstemmelse med EIB's egne bestemmelser og procedurer, herunder med passende revisions-, kontrol- og overvågningsforanstaltninger. EIB's bestyrelse, hvori Kommissionen og medlemsstaterne er repræsenteret, godkender endvidere hver efterstillet facilitet og overvåger, at EIB forvaltes i overensstemmelse med bankens vedtægt og med de overordnede direktiver, som Styrelsesrådet har fastsat.
Kommissionen og EIB forelægger i andet halvår af 2013 en foreløbig rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om forløbet af pilot-risikodelingsinstrumentet for projektobligationer med henblik på at optimere udformningen af instrumentet.
Der foretages en omfattende, uafhængig evaluering i 2015 efter godkendelse af de endelige operationer vedrørende projektobligationer. Denne skal blandt andet omhandle opnået merværdi, additionalitet sammenlignet med andre EU- eller medlemsstatsinstrumenter og øvrige eksisterende former for langsigtet gældsfinansiering, den opnåede multiplikatoreffekt, en vurdering af de involverede risici samt skabelsen eller korrektionen af eventuelle forvridende virkninger. Evalueringen skal også omhandle indvirkningen på projekternes finansielle levedygtighed, omfang, betingelser for og udgifter til udstedelse af obligationer, virkningerne på obligationsmarkederne i almindelighed samt belyse aspekter vedrørende bestemmende kreditor og udbud. Evalueringen skal endvidere, om muligt, foretage en udgiftssammenligning med alternative former for projektfinansiering, herunder banklån. Hvert udvalgt projekt vurderes i løbet af pilotfasen.
Artikel 2
Ændringer af forordning (EF) nr. 680/2007
I forordning (EF) nr. 680/2007 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 2 tilføjes følgende numre:
»14)
»risikodelingsinstrument for projektobligationer«: et fælles instrument under Kommissionen og EIB, som sikrer merværdi som en EU-intervention, håndterer ikke-optimale investeringssituationer, hvor projekter ikke modtager tilstrækkelig finansiering fra markedet, og sikrer additionalitet ved at supplere eller tiltrække finansiering fra medlemsstaterne eller den private sektor. Det modvirker konkurrenceforvridning, sigter mod at udvirke en multiplikatoreffekt og sammenpasser interesser. Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer tager form af en kreditforbedring for projekter af fælles interesse, nedsætter gældsbetjeningsrisikoen ved et projekt og kreditrisikoen for obligationsejere og benyttes kun ved projekter, hvis finansielle levedygtighed er baseret på projektindtægter.
15)
»kreditforbedring«: forbedring af en projektgælds kreditkvalitet ved anvendelse af en efterstillet facilitet i form af et EIB-gældsinstrument eller en EIB-garanti eller begge dele, støttet af et bidrag fra Unionens budget.«
2)
I artikel 4, stk. 1, tilføjes følgende punktum:
»Ansøgninger om risikodækning fra risikodelingsinstrumentet for projektobligationer under artikel 6, stk. 1, litra g), indgives til EIB efter EIB's faste ansøgningsprocedure.«
3)
I artikel 6, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
I litra d) tilføjes følgende punktum:
»I 2012 og 2013 kan der omfordeles et beløb på op til 200 mio. EUR til pilotfasen for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer inden for transportsektoren«.
b)
Følgende litra tilføjes:
»g)
i løbet af en pilotfase i årene 2012 og 2013, et finansielt bidrag til EIB med henblik på tilvejebringelse af kapital og kapitaltildeling til gældsinstrumenter eller garantier, der udstedes af EIB fra dennes egne midler under risikodelingsinstrumentet for projektobligationer inden for TEN-T og TEN-E. Unionens risici i forbindelse med risikodelingsinstrumentet, herunder administrationshonorarer og andre støtteberettigede udgifter, må under ingen omstændigheder overstige Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer eller strække sig ud over forfaldstidspunktet for porteføljen af de underliggende kreditforbedringsfaciliteter. Unionens almindelige budget kan ikke påføres yderligere forpligtelser. Residualrisikoen ved disse operationer vedrørende projektobligationer bæres altid af EIB.
De væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer er fastsat i bilag Ia. De nærmere betingelser og vilkår for gennemførelsen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder risikodeling, vederlag, overvågning af og kontrol med instrumentet, fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB. Denne samarbejdsaftale godkendes af Kommissionen og EIB efter deres respektive procedurer.
I 2012 og 2013 kan der omfordeles op til 210 mio. EUR, heraf op til 200 mio. EUR til transportprojekter og op til 10 mio. EUR til energiprojekter, til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer efter proceduren i artikel 15, stk. 2, fra budgetposterne for henholdsvis lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter som omhandlet i bilag I og for TEN-E.
Ud over de rapporteringskrav der er fastsat i punkt 49 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning, og med forbehold af andre forskriftsmæssige krav om rapportering forelægger Kommissionen hver sjette måned en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om resultaterne af risikodelingsinstrumentet, herunder de finansielle vilkår for og anbringelsen af udstedte projektobligationer.
På grund af pilotfasens begrænsede varighed kan renter og andre indtægter, der hidrører fra risikodelingsinstrumentet for projektobligationer og modtages inden den 31. december 2013, genanvendes til nye gældsinstrumenter og garantier inden for samme risikodelingsfacilitet og til projekter, der opfylder de samme støtteberettigelseskriterier, med henblik på at maksimere omfanget af understøttede investeringer. Forlænges risikodelingsinstrumentet for projektobligationer ikke ind i den efterfølgende finansielle ramme, overføres tilbageværende midler til indtægtssiden på Unionens almindelige budget.«
4)
I artikel 16 tilføjes følgende stykke:
»2a. For projekter, der gennemføres under det i artikel 6, stk. 1, litra g), omhandlede risikodelingsinstrument for projektobligationer, og med forbehold af nærværende artikels stk. 1 og 2, forelægger Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en foreløbig rapport for Europa-Parlamentet og Rådet i andet halvår af 2013. Der foretages en uafhængig, omfattende evaluering i 2015.
Kommissionen vurderer på grundlag af denne evaluering relevansen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer og i hvilket omfang, det øger mængden af investeringer i prioriterede projekter og forbedrer effektiviteten af EU-finansieringen. På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen til alle valgmuligheder overvejer Kommissionen at foreslå hensigtsmæssige reguleringsmæssige ændringer, herunder lovgivningsmæssige ændringer, navnlig hvis den forventede udbredelse på markedet ikke er tilfredsstillende, eller såfremt alternative kilder til langsigtet gældsfinansiering bliver tilgængelige i tilstrækkeligt omfang.«
5)
I artikel 17, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»Den i artikel 16, stk. 2a, omhandlede foreløbige rapport skal endvidere omfatte en liste over projekter, der har modtaget støtte fra det i artikel 6, stk. 1, litra g), omhandlede risikodelingsinstrument for projektobligationer, med oplysning om betingelserne for de udstedte obligationer og typer af nuværende og potentielle fremtidige investorer.«
6)
Bilaget nummereres som bilag I, og i artikel 6, stk. 1, litra d), erstattes »bilaget« med »bilag I«.
7)
Følgende bilag tilføjes:
»BILAG Ia
Væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, jf. artikel 6, stk. 1, litra g)
EIB er en risikodelende partner og forvalter Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer på vegne af Unionen. De mere detaljerede betingelser og vilkår for gennemførelsen af dette instrument, herunder overvågning og kontrol, fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB under hensyntagen til bestemmelserne i dette bilag.
a) EIB-faciliteten
1.
Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer udformes for hvert støtteberettiget projekt som en efterstillet facilitet i form af et gældsinstrument eller en betinget (garanti-)facilitet eller begge dele med henblik på at lette udstedelsen af projektobligationer.
2.
Er eller indtræder EIB som kreditor for projektet, er EIB's rettigheder i henhold til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer efterstillet gældsafdrag til foranstående gæld og har forrang for egenkapital og enhver finansiering relateret til egenkapital.
3.
Faciliteten må ikke udgøre mere end 20 % af det samlede beløb af den udstedte foranstående gæld.
b) Budget
TEN-T:
-
2012: Maksimum 100 mio. EUR
-
2013: Et maksimalt kumuleret beløb på 200 mio. EUR
der omfordeles fra TEN-T-budgettet beregnet til lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter som omhandlet i bilag I, men ikke anvendt.
TEN-E:
2013: Maksimum 10 mio. EUR
Anmodningen om overførsel af 2012-beløbet fremsættes inden for en rimelig tid efter undertegnelsen af samarbejdsaftalen.
Anmodningerne om overførsel i efterfølgende år fremsættes senest den 31. december i det foregående år.
Anmodningen om overførsel underbygges i alle tilfælde af et skøn over behovet for det planlagte EU-bidrag.
Dette skøn danner om nødvendigt grundlag for en efterspørgselsbaseret nedsættelse af beløbene, der vedtages efter proceduren i artikel 15, stk. 2.
c) Forvaltningskonto
1.
EIB opretter to forvaltningskonti (separate konti for projekter under henholdsvis TEN-T og TEN-E), hvorpå indsættes Unionens bidrag og indtægter hidrørende fra Unionens bidrag. Forvaltningskontoen for TEN-T kan sammenlægges med den forvaltningskonto, der er oprettet for lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter som omhandlet i bilag I, forudsat at en sådan foranstaltning ikke forringer kvaliteten af den rapportering og overvågning, der er omhandlet i litra j) og k).
2.
Renter, der optjenes på forvaltningskontoen, og andre indtægter hidrørende fra Unionens bidrag, såsom garantipræmier, renter og risikomarginer for beløb udbetalt af EIB, lægges på grund af pilotfasens begrænsede varighed til forvaltningskontoens midler. Kommissionen kan dog efter proceduren i artikel 15, stk. 2, beslutte, at midlerne skal tilbageføres til budgetposterne for TEN-T og TEN-E.
d) Anvendelse af Unionens bidrag
Unionens bidrag anvendes af EIB til:
1.
risikoforholdsregler på det grundlag, at efterstillede faciliteter i det støtteberettigede projekts portefølje påtager sig første tab, i overensstemmelse med de relevante EIB-bestemmelser og med en risikoanalyse foretaget af EIB i henhold til bankens gældende politikker
2.
dækning af alle ikke-projektrelaterede støtteberettigede udgifter forbundet med etableringen og administrationen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder evalueringen af instrumentet.
e) Risiko- og indtægtsdeling
Den model for risikodeling, der følger af litra d), afspejles i en hensigtsmæssig fordeling mellem Unionen og EIB af det risikovederlag, som EIB pålægger sin modpart i tilknytning til hver facilitet, der indgår i projektporteføljen.
Uanset de bestemmelser, der gælder for risikodeling for lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter som omhandlet i bilag I, gælder risikodelingsmodellen for projektobligationer også for nævnte instrument, herunder for operationer inden for den eksisterende portefølje.
f) Prissætning
Prissætningen på projektobligationsfaciliteterne baseres på risikovederlaget i overensstemmelse med EIB's relevante standardbestemmelser og -kriterier.
g) Ansøgningsprocedure
Ansøgninger om risikodækning under risikodelingsinstrumentet for projektobligationer indgives til EIB efter EIB's faste ansøgningsprocedure.
h) Godkendelsesprocedure
EIB handler med den fornødne risikomæssige, finansielle, tekniske og juridiske omhu og træffer afgørelse om anvendelse af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer og vælger den hensigtsmæssige type efterstillet facilitet i overensstemmelse med sine standardbestemmelser og -kriterier, navnlig EIB's retningslinjer for kreditrisikopolitik og EIB's udvælgelseskriterier på det sociale, miljø- og klimamæssige område.
i) Varighed
1.
Senest den 31. december 2013 skal der indgås forpligtelser for den sidste delsum af Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer. Selve godkendelsen af projektobligationsfaciliteterne fra EIB's bestyrelse skal være færdiggjort senest den 31. december 2014.
2.
Bringes risikodelingsinstrumentet for projektobligationer til ophør inden for den nuværende flerårige finansielle ramme, tilbageføres eventuelle restbeløb stående på forvaltningskontoen, med undtagelse af forpligtede midler og midler, der er nødvendige til dækning af andre støtteberettigede omkostninger og udgifter, til budgetposterne for TEN-T og TEN-E.
3.
Midler afsat til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer skal betales tilbage til den relevante forvaltningskonto, efterhånden som faciliteterne udløber eller tilbagebetales, forudsat at risikodækningen forbliver tilstrækkelig.
j) Rapportering
Fremgangsmåderne vedrørende den årlige rapportering om gennemførelsen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer aftales mellem Kommissionen og EIB.
Endvidere rapporterer Kommissionen, med bistand fra EIB, hver sjette måned til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen, idet rapporteringen påbegyndes seks måneder efter undertegnelsen af den i artikel 6, stk. 1, litra g), omhandlede samarbejdsaftale.
k) Overvågning, kontrol og evaluering
Kommissionen overvåger gennemførelsen af instrumentet, herunder via kontrolbesøg i hensigtsmæssigt omfang og foretager verifikation og kontrol i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.
EIB varetager forvaltningen af efterstillede faciliteter i overensstemmelse med EIB's egne bestemmelser og procedurer, herunder passende revisions-, kontrol- og overvågningsforanstaltninger. EIB's bestyrelse, hvori Kommissionen og medlemsstaterne er repræsenteret, godkender endvidere hver efterstillet facilitet og overvåger, at EIB forvaltes i overensstemmelse med bankens vedtægt og med de overordnede direktiver, som Styrelsesrådet har fastsat.
Kommissionen og EIB forelægger i andet halvår af 2013 en foreløbig rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om forløbet af pilot-risikodelingsinstrumentet for projektobligationer med henblik på at optimere udformningen af instrumentet.
Der foretages en omfattende, uafhængig evaluering i 2015 efter godkendelse af de endelige operationer vedrørende projektobligationer. Denne skal blandt andet omhandle opnået merværdi, additionalitet sammenlignet med andre EU- eller medlemsstatsinstrumenter og øvrige eksisterende former for langsigtet gældsfinansiering, den opnåede multiplikatoreffekt, en vurdering af de involverede risici samt skabelsen eller korrektionen af eventuelle forvridende virkninger. Evalueringen skal også omhandle indvirkningen på projekternes finansielle levedygtighed, omfang, betingelser for og udgifter til udstedelse af obligationer, virkningerne på obligationsmarkederne i almindelighed samt belyse aspekter vedrørende bestemmende kreditor og udbud. Evalueringen skal endvidere, om muligt, foretage en udgiftssammenligning med alternative former for projektfinansiering, herunder banklån. Hvert udvalgt projekt vurderes i løbet af pilotfasen.«
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, 11. juli 2012.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 670/2012
ze dne 11. července 2012,
kterým se mění rozhodnutí č. 1639/2006/ES, kterým se zavádí rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace (2007-2013), a nařízení (ES) č. 680/2007, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování finanční pomoci Společenství v oblasti transevropských dopravních a energetických sítí
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 172 a čl. 173 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1639/2006/ES (3) zavádí rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace s různými druhy prováděcích opatření, jež jsou uskutečňována prostřednictvím zvláštních programů, k nimž patří program na podporu politiky informačních a komunikačních technologií, který podporuje posilování vnitřního trhu pro výrobky a služby informačních a komunikačních technologií a výrobky a služby založené na informačních a komunikačních technologiích a snaží se povzbudit inovace prostřednictvím širšího přijetí informačních a komunikačních technologií a investic do nich.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 680/2007 (4) stanoví obecná pravidla pro poskytování finanční pomoci Unie v oblasti transevropských dopravních a energetických sítí a vytváří nástroj pro sdílení rizika pod názvem „Nástroj pro úvěrové záruky pro projekty transevropských dopravních sítí“.
(3)
V průběhu následujících deseti let budou podle odhadu Komise zapotřebí nebývale rozsáhlé objemy investic do evropských dopravních a energetických sítí a sítí informačních a komunikačních technologií, které by měly přispět k dosažení politických cílů strategie Evropa 2020, zejména cílů v oblasti klimatu a přechodu na nízkouhlíkové hospodářství účinně využívající zdrojů tím, že se s jejich pomocí vybudují inteligentní, modernizované a plně vzájemně propojené infrastruktury, a které by měly podpořit dokončení vnitřního trhu.
(4)
Finanční prostředky získané formou dluhopisů z kapitálových trhů nejsou v Unii pro projekty infrastruktury snadno dostupné. Problémy infrastrukturních projektů při získávání přístupu k dlouhodobým finančním prostředkům ze soukromého sektoru nebo veřejného financování by neměly vést ke zhoršování výkonnosti na straně systémů dopravy, telekomunikací a energetiky, ani ke zpomalení rozšiřování širokopásmových služeb. V důsledku fragmentace trhů s dluhopisy v celé Unii, společně s neznámou poptávkou, ale i velikostí a složitostí infrastrukturních projektů, které vyžadují dlouhé lhůty potřebné pro přípravu, je vhodné řešit tento problém na úrovni Unie.
(5)
Finanční nástroje, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), mohou v některých případech zlepšit efektivitu rozpočtových výdajů a docílit vysokých multiplikačních účinků z hlediska získání finančních prostředků ze soukromého sektoru. To je důležité zejména v souvislosti s obtížným přístupem k úvěrům, současnou napjatou situací v oblasti veřejných financí a s ohledem na potřebu povzbudit obnovu evropského hospodářství.
(6)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 8. června 2011 o investování do budoucna: nový víceletý finanční rámec pro konkurenceschopnou, udržitelnou a inkluzivní Evropu uvítal iniciativu pro projektové dluhopisy Evropa 2020, mechanismus pro sdílení rizika s EIB, který poskytuje omezenou podporu z rozpočtu Unie, jež je určena k efektivnějšímu využívání finančních prostředků Unie a k tomu, aby mezi soukromými investory vzbudila větší zájem o účast na prioritních projektech, které jsou v souladu s cíli strategie Evropa 2020. Rada ve svých závěrech ze dne 12. července 2011 o Aktu o jednotném trhu upozornila na skutečnost, že finanční nástroje je potřeba posuzovat z hlediska pákových efektů v porovnání se stávajícími nástroji, riziky, která by vznikla pro vládní rozvahy, a možným vytěsněním soukromých institucí. V této souvislosti by se mělo posuzovat sdělení Komise, týkající se pilotní fáze iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 a posouzení souvisejících dopadů této iniciativy vycházející z veřejných konzultací.
(7)
Měla by být zahájena pilotní fáze iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020, jež má za cíl pomoci financovat prioritní projekty s jasnou přidanou hodnotou EU a umožnit větší angažovanost soukromého sektoru na kapitálovém trhu v oblasti dlouhodobého financování ekonomicky životaschopných projektů v oblasti dopravní a energetické infrastruktury a v oblasti informačních a komunikačních technologií. Tento nástroj bude přínosem pro projekty s podobnými finančními potřebami a díky součinnosti mezi odvětvími by měl přinést větší výhody, co se týče dopadu na trh, správní účinnosti a využívání zdrojů. Zúčastněným stranám z oblasti infrastruktury, jako jsou finančníci, veřejné orgány, správci infrastruktury, stavební společnosti a provozovatelé, by měl poskytnout soudržný nástroj a bude se řídit požadavky trhu.
(8)
Během pilotní fáze iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 se má použít rozpočet Unie společně s financováním EIB ve formě společného nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy, které vydávají projektové společnosti. Tento nástroj usiluje o zmírnění rizika souvisejícího s dluhovou službou projektu a úvěrového rizika držitelů dluhopisů do té míry, aby účastníci kapitálového trhu, jako jsou penzijní fondy, pojišťovací společnosti a jiné zainteresované strany, byli ochotni investovat do většího objemu infrastrukturních projektových dluhopisů, než jak by to bylo možné bez podpory Unie.
(9)
S ohledem na dlouholeté zkušenosti EIB a vzhledem k tomu, že je to hlavní financující subjekt infrastrukturních projektů a na základě Smlouvy také finanční orgán EU, by Komise měla EIB do provádění pilotní fáze zapojit. Hlavní podmínky a postupy pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy by měly být stanoveny tímto nařízením. Podrobnější podmínky, včetně sdílení rizika, odměn, sledování a kontroly, by měly být stanoveny v dohodě o spolupráci mezi Komisí a EIB. Tato dohoda o spolupráci by měla být schválena Komisí a EIB v souladu s příslušným postupem.
(10)
Pilotní fáze iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 by měla být spuštěna co nejdříve během stávajícího finančního rámce a provedena bez zbytečného odkladu s cílem zjistit, zda a do jaké míry jsou tyto finanční nástroje ke sdílení rizika přínosem v oblasti financování infrastruktury a pro rozvoj financování projektů infrastruktury prostřednictvím dluhopisů z kapitálových trhů.
(11)
Pilotní fáze by měla být financována prostřednictvím přesměrování rozpočtu na roky 2012 a 2013 ze stávajících programů pro oblast dopravy, energetiky a telekomunikací. Tak by mělo být možné pro tuto iniciativu přerozdělit až 200 milionů EUR z rozpočtu transevropských dopravních sítí, až 20 milionů EUR z rozpočtu rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovaci a až 10 milionů EUR z rozpočtu transevropských energetických sítí. Dostupné rozpočtové finanční prostředky omezují jak rozsah této iniciativy, tak počet projektů, které lze podpořit.
(12)
Žádosti o rozpočtové finanční prostředky by měly vycházet od EIB na základě řady projektů, které EIB a Komise považují za vhodné, odpovídající cílům dlouhodobé politiky Unie a za uskutečnitelné. Veškeré žádosti a odpovídající rozpočtové závazky by měly být učiněny nejpozději do 31. prosince 2013. V důsledku složitosti velkých infrastrukturních projektů by k jejich schválení správní radou EIB mohlo dojít později, nejpozději však do 31. prosince 2014.
(13)
Žádosti o podporu a výběr a realizace všech projektů by měly podléhat právním předpisům Unie, zejména s ohledem na státní podporu, a měly by být prováděny takovým způsobem, aby nedocházelo k narušení trhu nebo se k existujícímu narušení nepřidávalo další.
(14)
Kromě požadavků na podávání zpráv podle bodu 49 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 17. května 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (6) by Komise za podpory EIB měla během pilotní fáze podávat Evropskému parlamentu a Radě každých šest měsíců po podepsání dohody o spolupráci zprávu a ve druhé polovině roku 2013 by měly Evropskému parlamentu a Radě předložit průběžnou zprávu. Úplné nezávislé hodnocení by mělo být předloženo v roce 2015.
(15)
Na základě tohoto úplného nezávislého hodnocení by Komise měla vyhodnotit relevanci iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 a rovněž její vliv na zvýšení objemu investic v prioritních projektech a posílení efektivnosti výdajů Unie.
(16)
Pilotní fáze iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 by měla být zahájena v rámci přípravy nástroje pro propojení Evropy navrhovaného Komisí. Není tím dotčeno žádné rozhodnutí týkající se víceletého finančního rámce Unie po roce 2013 a případného opětovného použití prostředků získaných z dřívějších finančních nástrojů v rámci jednání o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o finančních pravidlech platných pro roční rozpočet Unie.
(17)
Za účelem realizace pilotní fáze iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 by měla být odpovídajícím způsobem změněna rozhodnutí č. 1639/2006/ES a nařízení (ES) č. 680/2007.
(18)
Aby se zajistila účinnost opatření stanovených v tomto nařízení s ohledem na omezenou dobu trvání pilotní fáze, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny rozhodnutí č. 1639/2006/ES
Rozhodnutí č. 1639/2006/ES se mění takto
1)
V článku 8 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5a. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 až 5, pro projekty uskutečňované podle nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy uvedené v čl. 31 odst. 2 Komise a Evropská investiční banka (EIB) předloží Evropskému parlamentu a Radě ve druhé polovině roku 2013 průběžnou zprávu. Úplné nezávislé hodnocení bude předloženo v roce 2015.
Na základě tohoto hodnocení Komise vyhodnotí relevanci iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 a její vliv na zvýšení objemu investic v prioritních projektech a posílení efektivnosti výdajů Unie. Na základě tohoto vyhodnocení a se zohledněním všech možností Komise posoudí, zda navrhne vhodné regulační změny, včetně změn legislativních, zejména pokud by se ukázalo, že předpokládané využití na trhu není uspokojivé, nebo pokud by se objevily dostatečné alternativní zdroje dlouhodobého financování dluhu.
Průběžná zpráva uvedená v prvním pododstavci bude zahrnovat seznam projektů, které využily nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy uvedené v čl. 31 odst. 2a až 2e, s informacemi o podmínkách vydaných dluhopisů a typech současných a případných budoucích investorů.“
2)
V čl. 26 odst. 2 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
povzbuzování inovací prostřednictvím širšího přijetí informačních a komunikačních technologií a širokopásmových služeb a investic do nich;“
3)
Článek 31 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Projekty uvedené v odst. 1 písm.a) se zaměřují na podporu inovací, přenosu technologií a šíření nových technologií, jež jsou vyvinuté natolik, že je lze zavést na trh.
Unie může do rozpočtu těchto projektů přispívat prostřednictvím grantů.
Unie může v průběhu pilotní fáze v letech 2012 a 2013 poskytnout také finanční příspěvek pro EIB na vytváření rezerv a přidělování kapitálu pro dluhové nástroje nebo záruky, které poskytne EIB z vlastních zdrojů v rámci nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy.“;
b)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„2a. Nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy uvedený v odst. 2 třetím pododstavci je společným nástrojem Komise a EIB, který poskytuje přidanou hodnotu v podobě intervence Unie, řeší ne zcela optimální investiční situace, kdy se na projekty nepodaří získat odpovídající finanční prostředky v rámci trhu, a který je doplňkový k jiným nástrojům. Zabraňuje narušení hospodářské soutěže, zajišťuje multiplikační účinek a uvádí do souladu zájmy pomocí úvěrového posílení. Nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy:
a)
má formu dluhového nástroje nebo záruky od EIB podpořené rozpočtovým příspěvkem Unie na financování poskytnuté pro projekty v oblasti informačních a komunikačních technologií a širokopásmových služeb a doplňuje či podněcuje financování členskými státy nebo soukromými investory;
b)
zmírňuje rizika dluhové služby projektu a úvěrové riziko držitelů dluhopisů;
c)
používá se pouze pro projekty, jejichž finanční životaschopnost vychází z výnosů projektu.
2b. Expozice Unie vůči nástroji pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy, včetně poplatků za správu a jiných způsobilých nákladů, v žádném případě nepřesáhne výši příspěvku Unie na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy ani splatnost portfolia nástroje úvěrového posílení. Souhrnný rozpočet Unie nesmí být nijak dále zatížen. Zbytkové riziko související s operacemi projektových dluhopisů nese vždy EIB.
2c. Hlavní podmínky a postupy nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy jsou stanovené v příloze IIIa. Podrobné podmínky pro provádění nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy, včetně sdílení rizika, odměn, sledování a kontroly, se stanoví v dohodě o spolupráci mezi Komisí a EIB. Tuto dohodu o spolupráci schvaluje Komise a EIB v souladu s příslušným postupem.
2d. V roce 2013 je možné použít částku až do výše 20 milionů EUR z rozpočtu pro politiku informačních a komunikačních technologií a širokopásmových služeb v souladu s pravidlem stanoveným v příloze I písm. b). Vzhledem k omezené době trvání pilotní fáze může nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy použít výnosy získané před 31. prosincem 2013 na nové dluhové nástroje a záruky v rámci stejného nástroje pro sdílení rizika a pro projekty, které splňují stejná kritéria způsobilosti, s cílem maximalizovat objem podporovaných investic. V případě, že nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy nebude prodloužen do dalšího víceletého finančního rámce, budou veškeré zbývající finanční prostředky vráceny do příjmové strany souhrnného rozpočtu Unie.
2e. Kromě povinnosti podávat zprávy podle bodu 49 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení, a aniž by byla dotčena povinnost podávat jiné regulační zprávy, předkládá Komise během pilotní fáze Evropskému parlamentu a Radě každých šest měsíců zprávu o výkonnosti nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy, včetně finančních podmínek a umístění veškerých vydaných projektových dluhopisů.“
4)
Doplňuje se nová příloha, která zní:
„PŘÍLOHA IIIa
Hlavní podmínky a postupy nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy podle čl. 31 odst. 2c.
EIB je partnerem pro sdílení rizika a jménem Unie spravuje příspěvky Unie na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy. Podrobné podmínky pro provádění tohoto nástroje, včetně sledování a kontroly, se stanoví v dohodě o spolupráci mezi Komisí a EIB, přičemž se zohlední ustanovení této přílohy.
a) Nástroj EIB
1.
Nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy je navržen pro každý způsobilý projekt jako podřízený nástroj, ve formě dluhového nástroje nebo podmíněného (záručního) nástroje nebo obou z nich, s cílem usnadnit vydání projektových dluhopisů.
2.
Stane-li se EIB věřitelem projektu, jsou její práva vyplývající z nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy podřízena dluhové službě z nadřazeného dluhu s tím, že mají přednost před financováním z vlastních a souvisejících zdrojů.
3.
Tento nástroj nepřekročí 20 % celkové částky vydaného nadřazeného dluhu.
b) Rozpočet
Informační a komunikační technologie:
2013: až 20 milionů EUR.
Žádost o převod částek nad tuto hranici musí být podána do 31. prosince 2012 a doplněna prognózou potřeby příspěvku Unie podle harmonogramu.
V případě potřeby je tato prognóza základem pro snížení částky na rok 2013 na základě žádosti, o které se rozhodne postupem podle čl. 46 odst. 2.
c) Svěřenecký účet
1.
EIB zřídí ke správě příspěvku Unie a příjmů z něho plynoucích svěřenecký účet.
2.
Vzhledem k omezené době trvání pilotní fáze úrok připsaný na svěřeneckém účtu a další příjmy vyplývající z příspěvku Unie, jako jsou například odměna za záruku, úroková či riziková marže z částek vyplacených EIB, se přičítají ke zdrojům svěřeneckého účtu. Komise však může postupem podle čl. 46 odst. 2 rozhodnout, že se vrátí do rozpočtové linie CIP IKT.
d) Použití příspěvku Unie
Příspěvek Unie použije EIB na:
1.
zajištění prvních rizik pro podřízené nástroje portfolia způsobilých projektů v souladu s platnými pravidly EIB a hodnocením rizika provedeného EIB podle jejích platných politik,
2.
pokrytí způsobilých nákladů nesouvisejících s projekty, které vzniknou v souvislosti se zřízením a správou nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy včetně jeho vyhodnocení.
e) Sdílení rizik a výnosů
Model sdílení rizik vyplývající z písmene d) se odrazí v odpovídajícím sdílení rizikové odměny, kterou EIB účtuje protistraně za každý nástroj v rámci portfolia, mezi Unií a EIB.
f) Stanovení cen
Stanovení cen nástrojů projektových dluhopisů je založeno na rizikové odměně v souladu s příslušnými obvyklými pravidly a kritérii EIB.
g) Podávání žádostí
Žádosti o pokrytí rizika podle nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy se podávají EIB v souladu s obvyklými postupy EIB pro podávání žádostí.
h) Schvalování
EIB s náležitou péčí posoudí rizikové, finanční, technické a právní aspekty a rozhodne o využití nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy a vybere vhodný typ podřízeného nástroje v souladu se svými obvyklými pravidly a kritérii, zejména s pokyny pro politiku úvěrových rizik EIB a s výběrovými kritérii EIB v sociální oblasti a v oblasti životního prostředí a klimatu.
i) Doba trvání
1.
Příspěvek Unie k nástroji pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy musí být přidělen na závazky do 31. prosince 2013. Skutečné schválení nástroje pro projektové dluhopisy správní radou EIB musí být dokončeno do 31. prosince 2014.
2.
V případě ukončení nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy v průběhu stávajícího víceletého finančního rámce jsou veškeré zůstatky na svěřeneckém účtu, s výjimkou finančních prostředků přidělených na závazky a zdrojů potřebných pro pokrytí jiných způsobilých výdajů a nákladů, vráceny do rozpočtové linie CIP IKT.
3.
Jakmile skončí platnost nástroje nebo bude splacen, a za předpokladu, že pokrytí rizika zůstane dostatečné, budou finanční prostředky přidělené na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy vráceny na příslušný svěřenecký účet.
j) Podávání zpráv
Postupy podávání výročních zpráv o provádění nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy budou dohodnuty mezi Komisí a EIB.
Kromě toho Komise za podpory EIB podává Evropskému parlamentu a Radě každých šest měsíců zprávu o provádění, poprvé šest měsíců po podpisu dohody o spolupráci uvedené v čl. 31 odst. 2c.
k) Sledování, kontrola a hodnocení
Komise sleduje provádění nástroje, včetně případných kontrol na místě, a provádí ověřování a kontroly v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (7).
Podřízené nástroje spravuje EIB v souladu s vlastními pravidly a postupy, včetně příslušných opatření v oblasti auditu, kontroly a sledování. Kromě toho správní rada EIB, ve které jsou zastoupeny Komise a členské státy, schvaluje každý podřízený nástroj a dohlíží, aby EIB byla řízena v souladu se svým statutem a všeobecnými směrnicemi vydanými Radou guvernérů.
Komise a EIB předloží ve druhé polovině roku 2013 Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu o fungování pilotního nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy s cílem optimalizovat návrh tohoto nástroje.
Úplné nezávislé hodnocení se uskuteční v roce 2015 po schválení závěrečných operací projektových dluhopisů. Zaměří se mimo jiné na jejich přidanou hodnotu, doplňkovost ve srovnání s ostatními nástroji Unie či členských států a dalšími stávajícími formami dlouhodobého financování dluhů, dosažený multiplikační účinek, vyhodnocení rizik s nimi spojených a vznik nebo nápravu případných rušivých vlivů. Hodnocení se bude vztahovat také na dopad na finanční životaschopnost projektů, objem, podmínky a náklady na vydávání dluhopisů, vliv na širší trh s dluhopisy a na kontrolu věřitelů a zakázek. Poskytne také pokud možno srovnání nákladů s alternativními prostředky financování projektů, včetně bankovních půjček. Během pilotní fáze se hodnotí všechny vybrané projekty.
Článek 2
Změny nařízení (ES) č. 680/2007
Nařízení (ES) č. 680/2007 se mění takto:
1)
V článku 2 se doplňují nové body, které znějí:
„14)
„nástrojem pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy“ společný nástroj Komise a EIB, který poskytuje přidanou hodnotu v podobě intervence Unie, řeší ne zcela optimální investiční situace, kdy se na projekty nepodaří získat odpovídající finanční prostředky v rámci trhu, a který je doplňkový k jiným nástrojům a doplňuje nebo podněcuje financování členskými státy nebo soukromými investory. Zabraňuje narušení hospodářské soutěže, zajišťuje multiplikační účinek a uvádí do souladu zájmy. Nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy ve formě úvěrového posílení pro projekty společného zájmu zmírňuje rizika dluhové služby projektu a úvěrové riziko držitelů dluhopisů a používá se pouze pro projekty, jejichž finanční životaschopnost vychází z výnosů projektu.
15)
„úvěrovým posílením“ zlepšení úvěrové kvality projektového dluhu prostřednictvím podřízeného nástroje ve formě dluhového nástroje EIB nebo záruky EIB nebo obou z nich, podpořené příspěvkem z rozpočtu Unie.“
2)
V prvním pododstavci článku 4 se doplňují nové věty, které znějí:
„Žádosti o pokrytí v rámci nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy podle čl. 6 odst. 1 písm. g) se podávají EIB v souladu s obvyklými postupy EIB pro podávání žádostí.“
3)
V článku 6 se odstavec 1 mění takto:
a)
v písmenu d) se doplňuje nová věta, která zní:
„V roce 2012 a 2013 je možné přerozdělit částku až 200 milionů EUR pro pilotní fázi použití nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy v odvětví dopravy.“;
b)
doplňuje se nové písmeno, které zní:
„g)
během pilotní fáze v letech 2012 a 2013 finanční příspěvek pro EIB na vytváření rezerv a přidělování kapitálu pro dluhové nástroje nebo záruky, které poskytne EIB z vlastních zdrojů v rámci nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy v oblasti transevropských dopravních sítí a transevropských energetických sítí. Expozice Unie vůči nástroji pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy, včetně poplatků za správu a jiných způsobilých nákladů, v žádném případě nepřesáhne výši příspěvku Unie na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy ani splatnost portfolia nástrojů úvěrového posílení. Souhrnný rozpočet Unie nesmí být nijak dále zatížen. Zbytkové riziko související s těmito operacemi projektových dluhopisů nese vždy EIB.
Hlavní podmínky a postupy pro nástroj sdílení rizika pro projektové dluhopisy jsou stanoveny v příloze Ia. Podrobné podmínky pro provádění nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy, včetně sdílení rizika, odměn, sledování a kontroly, se stanoví v dohodě o spolupráci mezi Komisí a EIB. Tuto dohodu o spolupráci schvaluje Komise a EIB v souladu s příslušným postupem.
V roce 2012 a 2013 může být v souladu s postupem uvedeným v čl. 15 odst. 2 z rozpočtových linií na nástroj pro úvěrové záruky pro projekty transevropských dopravních sítí uvedené v příloze I nebo pro projekty transevropských energetických sítí přerozdělena částka až 210 milionů EUR, z toho až 200 milionů EUR na projekty v oblasti dopravy a 10 milionů EUR na projekty v oblasti energetiky, na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy
Kromě povinnosti podávat zprávy podle bodu 49 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení, aniž by byla dotčena povinnost podávat jiné regulační zprávy, předkládá Komise během pilotní fáze Evropskému parlamentu a Radě každých šest měsíců zprávu o výkonnosti nástroje pro sdílení rizika, včetně finančních podmínek a umístění veškerých vydaných projektových dluhopisů.
Vzhledem k omezené době trvání pilotní fáze je možno úrok a další příjmy vytvořené nástrojem pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy získané před 31. prosincem 2013 znovu použít na nové dluhové nástroje a záruky v rámci stejného nástroje pro sdílení rizik a pro projekty, které splňují stejná kritéria způsobilosti s cílem maximalizovat objem podporovaných investic. V případě, že nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy nebude prodloužen do dalšího finančního rámce, jsou veškeré zbývající prostředky vráceny do příjmové strany souhrnného rozpočtu Unie.“
4)
V článku 16 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„2a. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, pro projekty uskutečňované podle nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. g) Komise a EIB předloží ve druhé polovině roku 2013 Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu. Úplná nezávislá zpráva bude předložena v roce 2015.
Na základě tohoto hodnocení Komise vyhodnotí relevanci iniciativy pro projektové dluhopisy Evropa 2020 a její vliv na zvýšení objemu investic v prioritních projektech a posílení efektivity výdajů Unie. Na základě tohoto vyhodnocení a se zohledněním všech možností Komise posoudí, zda navrhne vhodné regulační změny, včetně změn legislativních, zejména pokud by se ukázalo, že předpokládané využití na trhu není uspokojivé nebo pokud by se objevily dostatečné alternativní zdroje dlouhodobého financování dluhu“.
5)
V čl. 17 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Průběžná zpráva uvedená v čl. 16 odst. 2a zahrnuje seznam projektů, které využily nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy uvedeného v čl. 6 odst. 1 písm. g), s informacemi o podmínkách vydaných dluhopisů a typech současných a případných budoucích investorů.“
6)
Příloha se označuje jako příloha I a v souladu s tím se v čl. 6 odst. 1 písm. d) slova „v příloze“ nahrazují slovy „v příloze I“.
7)
Doplňuje se nová příloha, která zní:
„PŘÍLOHA Ia
Hlavní podmínky a postupy nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy podle čl. 6 odst. 1 písm. g)
EIB je partnerem pro sdílení rizika a jménem Unie spravuje příspěvky Unie na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy. Podrobné podmínky pro provádění tohoto nástroje, včetně sledování a kontroly, se stanoví v dohodě o spolupráci mezi Komisí a EIB, přičemž se zohlední ustanovení této přílohy.
a) Nástroj EIB
1.
Nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy je navržen pro každý způsobilý projekt jako podřízený nástroj, ve formě dluhového nástroje nebo podmíněného (záručního) nástroje nebo obou z nich, s cílem usnadnit vydání projektových dluhopisů.
2.
Stane-li se EIB věřitelem projektu, jsou její práva vyplývající z nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy podřízena dluhové službě z nadřazeného dluhu s tím, že mají přednost před financováním z vlastních a souvisejících zdrojů.
3.
Tento nástroj nepřekročí 20 % celkové částky vydaného nadřazeného dluhu.
b) Rozpočet
Transevropské dopravní sítě (TEN-T):
-
2012: až 100 milionů EUR
-
2013: až do souhrnné částky 200 milionů EUR
bude přerozděleno z rozpočtu TEN-T určeného na nástroj pro úvěrové záruky pro projekty TEN-T uvedené v příloze I, který však nebyl využit.
Transevropské energetické sítě (TEN-E):
2013: až 10 milionů EUR.
Žádost o převod částky na rok 2012 musí být podána bezodkladně po podpisu dohody o spolupráci.
Žádost o převod na následující roky musí být podána do 31. prosince předchozího roku.
Ve všech případech musí být žádost o převod doplněna prognózou potřeby příspěvku Unie podle harmonogramu.
V případě potřeby je tato prognóza základem pro snížení částek na základě žádosti, o které se rozhodne postupem podle čl. 15 odst. 2.
c) Svěřenecký účet
1.
EIB zřídí dva svěřenecké účty (jeden pro projekty v rámci TEN-T, druhý pro projekty v rámci TEN-E), na nichž budou příspěvky Unie a příjmy plynoucí z příspěvků Unie. Svěřenecký účet pro TEN-T lze sloučit se svěřeneckým účtem zřízeným pro nástroj pro úvěrové záruky pro projekty TEN-T podle přílohy I, za předpokladu, že toto opatření neohrožuje kvalitu podávání zpráv a sledování, jak je stanoveno v písmenech j) a k).
2.
Vzhledem k omezené době trvání pilotní fáze úrok připsaný na svěřeneckém účtu a další příjmy vyplývající z příspěvku Unie, jako jsou například odměna za záruku, úroková či riziková marže z částek vyplacených EIB, se přičítají ke zdrojům svěřeneckého účtu. Komise však může postupem podle čl. 15 odst. 2 rozhodnout, že budou vráceny do rozpočtové linie TEN-T nebo TEN-E.
d) Použití příspěvku Unie
Příspěvek Unie použije EIB na:
1.
zajištění prvních rizik pro podřízené nástroje portfolia způsobilých projektů v souladu s platnými pravidly EIB a hodnocením rizik prováděným EIB podle jejích platných politik,
2.
pokrytí způsobilých nákladů nesouvisejících s projekty, které vzniknou v souvislosti se zřízením a správou nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy včetně jeho vyhodnocení.
e) Sdílení rizik a výnosů
Model sdílení rizika vyplývající z písmene d) se odrazí v odpovídajícím sdílení rizikové odměny, kterou EIB účtuje protistraně za každý nástroj v rámci portfolia, mezi Unií a EIB.
Bez ohledu na ustanovení platná pro sdílení rizika pro nástroj pro úvěrové záruky pro projekty TEN-T, uvedené v příloze I, vzorec sdílení rizik pro projektové dluhopisy se bude uplatňovat na uvedený nástroj včetně operací jeho stávajícího portfolia.
f) Stanovení cen
Stanovení cen nástroje pro projektové dluhopisy je založeno na rizikové odměně v souladu s příslušnými obvyklými pravidly a kritérii EIB.
g) Podávání žádostí
Žádosti o pokrytí rizika podle nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy se podávají EIB v souladu s obvyklými postupy EIB pro podávání žádostí.
h) Schvalování
EIB s náležitou péčí posoudí rizikové, finanční, technické a právní aspekty a rozhodne o využití nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy a vybere vhodný typ podřízeného nástroje v souladu se svými obvyklými pravidly a kritérii, zejména s pokyny pro politiku úvěrových rizik EIB a s výběrovými kritérii EIB v sociální oblasti a v oblasti životního prostředí a klimatu.
i) Doba trvání
1.
Poslední tranše příspěvku Unie k nástroji pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy musí být přidělena na závazky do 31. prosince 2013. Skutečné schválení nástroje pro projektové dluhopisů správní radou EIB musí být dokončeno do 31. prosince 2014.
2.
V případě ukončení nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy v průběhu stávajícího víceletého finančního rámce jsou veškeré zůstatky na svěřeneckém účtu, s výjimkou finančních prostředků přidělených na závazky a finančních prostředků potřebných pro pokrytí jiných způsobilých výdajů a nákladů, vráceny do rozpočtové linie pro TEN-T, TEN-E.
3.
Jakmile skončí platnost nástroje nebo bude splacen, a za předpokladu, že pokrytí rizika zůstane dostatečné, budou prostředky přidělené na nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy vráceny na příslušný svěřenecký účet.
j) Podávání zpráv
Postupy podávání výročních zpráv o provádění nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy budou dohodnuty mezi Komisí a EIB.
Kromě toho Komise za podpory EIB podává Evropskému parlamentu a Radě každých šest měsíců zprávu o provádění, poprvé šest měsíců od podpisu dohody o spolupráci uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. g).
(k) Sledování, kontrola a hodnocení
Komise sleduje provádění nástroje, včetně případných kontrol na místě, a provádí ověřování a kontroly v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1605/2002.
Podřízené nástroje spravuje EIB v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB, včetně příslušných opatření v oblasti auditu, kontroly a sledování. Kromě toho správní rada EIB, ve které jsou zastoupeny Komise a členské státy, schvaluje každý podřízený nástroj a dohlíží, aby EIB byla řízena v souladu se svým statutem a všeobecnými směrnicemi vydanými Radou guvernérů.
Komise a EIB předloží ve druhé polovině roku 2013 Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu o fungování pilotního nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy s cílem optimalizovat návrh tohoto nástroje.
Úplné nezávislé hodnocení se uskuteční v roce 2015 po schválení závěrečných operací projektových dluhopisů. Zaměří se mimo jiné na jejich přidanou hodnotu, doplňkovost ve srovnání s ostatními nástroji Unie a členských států a dalšími stávajícími formami dlouhodobého financování dluhů, dosažený multiplikační účinek, vyhodnocení rizik s nimi spojených a vznik nebo nápravu případných rušivých vlivů. Hodnocení se bude vztahovat také na dopad na finanční životaschopnost projektů, objem, podmínky a náklady na vydávání dluhopisů, vliv na širší trh s dluhopisy a na kontrolu věřitelů a zakázek. Poskytne také pokud možno srovnání nákladů s alternativními prostředky financování projektů, včetně bankovních půjček. Během pilotní fáze se hodnotí všechny vybrané projekty.“
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. července 2012.