AFGØRELSE VEDTAGET AF FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN
af 13. oktober 2011
om høringskonsulentens funktion og kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager
(EØS-relevant tekst)
(2011/695/EU)
FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
under henvisning til Kommissionens forretningsorden (1), særlig artikel 22, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til systemet til håndhævelse af konkurrencelovgivningen, der er fastsat i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (herefter benævnt »traktaten«), skal Kommissionen undersøge og træffe afgørelse i sager ved administrative afgørelser, der kan prøves ved Den Europæiske Unions Domstols (herefter benævnt »EU-domstolen«).
(2)
Kommissionen skal sikre, at konkurrencesager behandles retfærdigt, uvildigt og objektivt, og at de berørte parters proceduremæssige rettigheder overholdes som fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (2), Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EF-fusionsforordningen) (3), Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (4) og Kommissionens forordning (EF) nr. 802/2004 af 7. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (5) samt EU-domstolens relevante retspraksis. Især de berørte parters ret til at blive hørt, inden der træffes en individuel afgørelse, som måtte berøre dem negativt, er en grundlæggende rettighed i EU-retten, der anerkendes i charteret om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 41 (6).
(3)
For at sikre, at de berørte parter, andre implicerede parter som omhandlet i artikel 11, litra b), i forordning (EF) nr. 802/2004 (»andre implicerede parter«) og klagere som omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 (»klagere«) samt andre personer end dem, der er omhandlet i artikel 5 og 11 i forordning (EF) nr. 773/2004 og tredjeparter, som omhandlet i artikel 11 i forordning (EF) nr. 802/2004 (»tredje parter«) i konkurrencesager kan udøve deres proceduremæssige rettigheder på effektiv vis, bør ansvaret for at sikre, at disse rettigheder overholdes, overdrages til en uafhængig person, der har erfaring med konkurrencespørgsmål og den fornødne integritet til at kunne bidrage til en objektiv, gennemsigtig og effektiv behandling af disse sager.
(4)
Kommissionen oprettede med henblik herpå i 1982 stillingen som høringskonsulent og ændrede den i Kommissionens afgørelse 94/810/EKSF, EF af 12. december 1994 om høringskonsulentens kompetenceområde under Kommissionens behandling af konkurrencesager (7) og i Kommissionens afgørelse 2001/462/EF, EKSF af 23. maj 2001 om høringskonsulentens kompetenceområde behandling af visse konkurrencesager (8). Det er nu nødvendigt at præcisere og styrke høringskonsulentens rolle yderligere og at tilpasse høringskonsulentens kompetenceområde som følge af udviklingen i EU's konkurrencelovgivning.
(5)
Høringskonsulenten er generelt blevet anset for at yde et vigtigt bidrag til Kommissionens behandling af konkurrencesager på grund af sin uafhængighed og ekspertise i sådanne sager. For at sikre høringskonsulentens fortsatte uafhængighed i forhold til Generaldirektoratet for Konkurrence bør den pågældende administrativt tilknyttes det medlem af Kommissionen, der har ansvar for konkurrencespørgsmål.
(6)
Høringskonsulenten bør udnævnes i overensstemmelse med reglerne i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for Unionens øvrige ansatte. Ifølge disse regler kan ansøgere, der ikke er tjenestemænd ved Kommissionen, også komme i betragtning. Der bør sikres gennemsigtigheden i forbindelse med høringskonsulentens udnævnelse, fratræden eller overflytning.
(7)
Kommissionen kan udnævne en eller flere høringskonsulenter og bør sørge for hjælpepersonale. Hvis høringskonsulenten støder på en interessekonflikt i forbindelse med udøvelsen af sine funktioner, bør han eller hun ophøre med at behandle en sag. Hvis høringskonsulenten er forhindret i at udføre sine opgaver, bør de overtages af en anden høringskonsulent.
(8)
Høringskonsulenten skal fungere som en uafhængig mægler, der søger at løse problemer, som forhindrer de berørte parter, andre implicerede parter, klagere eller tredjemand i på effektiv vis at udøve deres proceduremæssige rettigheder, hvis det forinden ikke har været muligt at løse sådanne problemer gennem kontakt med de tjenestegrene i Kommissionen, der er ansvarlige for behandlingen af konkurrencesager, og som skal overholde disse proceduremæssige rettigheder.
(9)
Høringskonsulentens kompetenceområde under behandling af konkurrencesager bør defineres på en sådan måde, at den effektive udøvelse af de proceduremæssige rettigheder, især retten til at blive hørt, er sikret i sager, der behandles af Kommissionen efter artikel 101 og 102 i traktaten og forordning (EF) nr. 139/2004.
(10)
For at styrke denne rolle bør høringskonsulenten have til opgave at sikre, at virksomheder og virksomhedssammenslutninger på effektiv vis kan udøve deres proceduremæssige rettigheder i forbindelse med Kommissionens udøvelse af sine undersøgelsesbeføjelser efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003 samt artikel 14 i forordning (EF) nr. 139/2004, der bemyndiger Kommissionen til at pålægge virksomheder og virksomhedssammenslutninger bøder. Høringskonsulenten bør også have specifikke opgaver i denne undersøgelsesfase, for så vidt angår anmodninger om beskyttelse af fortroligheden i korrespondance mellem advokater og klienter (»legal professional privilege«), retten til ikke at inkriminere sig selv, frister for svar på begæring om oplysninger i henhold til artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003, og for så vidt angår retten for virksomheder og virksomhedssammenslutninger, der er genstand for en undersøgelsesforanstaltning iværksat af Kommissionen efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003, til at blive informeret om deres processuelle status, dvs. om de er genstand for en undersøgelse, og i givet fald undersøgelsens genstand og formål. Ved vurderingen af klager fra virksomheder i forbindelse med retten til ikke at inkriminere sig selv, kan høringskonsulenten undersøge, om der er tale om klart ubegrundede anmodninger fremsat alene med det formål at forhale proceduren.
(11)
Høringskonsulenten skal lette behandlingen af anmodninger om beskyttelse af et bestemt dokument i henhold til kravet om fortrolighed i korrespondancen mellem advokater og klienter. Hvis den virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har fremsat en sådan anmodning, indvilger heri, vil høringskonsulenten således kunne undersøge det pågældende dokument og fremsætte en passende henstilling, hvori der henvises til EU-domstolens relevante retspraksis.
(12)
Høringskonsulenten skal afgøre, om tredjemand har godtgjort en tilstrækkelig interesse i at blive hørt. Forbrugersammenslutninger, som anmoder om at blive hørt, bør generelt anses for at have en tilstrækkelig interesse, når sagen vedrører varer eller tjenesteydelser, der anvendes af den endelige forbruger, eller varer eller tjenesteydelser, der udgør et direkte input i sådanne varer eller tjenesteydelser.
(13)
Høringskonsulenten skal afgøre, om klagere og tredjemand skal indbydes til den mundtlige høring, under hensyntagen til det bidrag, som de kan yde, til at få klarlagt de relevante omstændigheder i sagen.
(14)
De berørte parters ret til at blive hørt, før der træffes en endelig afgørelse, der berører deres interesser negativt, er sikret gennem retten til at svare skriftligt på Kommissionens foreløbige holdning som udtrykt i klagepunktsmeddelelsen og gennem retten til at uddybe deres argumenter, hvis de anmoder herom, under den mundtlige høring. For at de parter, som klagepunktsmeddelelsen er rettet til, kan udøve disse rettigheder på effektiv vis, bør de have ret til aktindsigt i Kommissionens sagsakter.
(15)
For at sikre, at de parter, som klagepunktsmeddelelsen er rettet til, på effektiv vis kan udøve deres ret til forsvar, skal høringskonsulenten sikre, at tvister mellem disse parter og Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence vedrørende aktindsigt eller beskyttelse af forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger bilægges. Høringskonsulenten kan i særlige tilfælde suspendere den frist, inden for hvilken adressaten for en klagepunktsmeddelelse skal svare på denne meddelelse, indtil en tvist om aktindsigt er bilagt, hvis adressaten ikke er i stand til at svare inden for den fastsatte frist, og en forlængelse af fristen ikke er en passende løsning på det pågældende tidspunkt.
(16)
For at sikre, at de proceduremæssige rettigheder kan udøves på effektiv vis, under iagttagelse af legitime fortrolighedshensyn, bør høringskonsulenten, hvis dette er hensigtsmæssigt, kunne træffe særlige foranstaltninger, der giver mulighed for at få aktindsigt i Kommissionens sagsakter. Høringskonsulenten bør især kunne træffe beslutning om, at dele af sagsakterne i begrænset omfang gøres tilgængelige for den part, der anmoder om aktindsigt, f.eks. ved at begrænse antallet af eller kategorien af personer, der gives aktindsigt, eller anvendelsen af de oplysninger, som der gives adgang til.
(17)
Høringskonsulenten skal tage stilling til anmodninger om forlængelse af fristerne for svar på en klagepunktsmeddelelse, en supplerende klagepunktsmeddelelse, en sagsfremstillingsmeddelelse eller frister, inden for hvilke andre implicerede parter, klagere eller tredjemand kan fremsætte bemærkninger, i tilfælde af uoverensstemmelse mellem en af disse personer og Generaldirektoratet for Konkurrence.
(18)
Høringskonsulenten skal fremme effektiviteten af den mundtlige høring, ved bl.a. at træffe alle hensigtsmæssige forberedende foranstaltninger. Høringskonsulenten kan f.eks. sørge for, at der i god tid inden høringen omdeles en foreløbig deltagerliste og dagsorden.
(19)
Den mundtlige høring giver de parter, til hvem Kommissionen har rettet en klagepunktsmeddelelse, og andre implicerede parter mulighed for yderligere at udøve deres ret til at blive hørt, idet de her mundtligt vil kunne uddybe deres argumenter over for Kommissionen, der bør være repræsenteret ved Generaldirektoratet for Konkurrence eller andre tjenestegrene, som bidrager til den yderligere forberedelse af en afgørelse, der skal træffes af Kommissionen. Den mundtlige høring bør være en yderligere mulighed for at sikre, at alle relevante forhold - hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de berørte parter, herunder faktuelle elementer i relation til grovheden og varigheden af den påståede overtrædelse - belyses så meget som muligt. Den mundtlige høring bør også give parterne mulighed for at fremføre deres argumenter, i spørgsmål der kan have betydning for eventuel pålæggelse af bøder.
(20)
For at sikre effektiviteten af de mundtlige høringer kan høringskonsulenten give de parter, som klagepunktsmeddelelsen er rettet til, andre implicerede parter, klagere, andre personer, der er indbudt til høringen, Kommissionens tjenestegrene og medlemsstaternes myndigheder tilladelse til at stille spørgsmål under høringen. For at sikre, at alle deltagere kan udtale sig frit bør den mundtlige høring ikke være offentlig. Oplysninger, der meddeles under den mundtlige høring, bør derfor ikke anvendes til andre formål end retlige og/eller administrative procedurer i henhold til artikel 101 og 102 i traktaten. Hvis det er berettiget for at beskytte forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger, bør høringskonsulenten kunne høre personer for lukkede døre.
(21)
Parter i sagen, der tilbyder at afgive tilsagn i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 1/2003, og parter, der deltager i forligsprocedurer i kartelsager i henhold til artikel 10a i forordning (EF) nr. 773/2004, skal kunne henvende sig til høringskonsulenten angående spørgsmål, der måtte opstå i forbindelse med den effektive udøvelse af deres proceduremæssige rettigheder.
(22)
Høringskonsulenten skal aflægge rapport om overholdelsen af retten til på effektiv vis at udøve proceduremæssige rettigheder under hele konkurrencesagen. Uafhængigt af rapporteringsfunktionen bør høringskonsulenten desuden kunne fremsætte bemærkninger om sagens videre forløb og objektivitet og derved bidrage til at sikre, at konkurrencesager afsluttes på grundlag af en grundig vurdering af alle relevante forhold.
(23)
I forbindelse med oplysninger om fysiske personer bør høringskonsulenten navnlig tage hensyn til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (9).
(24)
Afgørelse 2001/462/EF, EKSF bør ophæves -
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
KAPITEL 1
HØRINGSKONSULENTENS ROLLE, UDNÆVNELSE OG OPGAVER
Artikel 1
Høringskonsulenten
1. En eller flere høringskonsulenter, hvis beføjelser og funktioner er fastsat i nærværende afgørelse, bør deltage i behandlingen af konkurrencesager.
2. Høringskonsulenten sikrer, at de proceduremæssige rettigheder kan udøves på effektiv vis i konkurrencesager, der behandles af Kommissionen efter artikel 101 og 102 i traktaten og forordning (EF) nr. 139/2004 (herefter benævnt »konkurrencesager«).
Artikel 2
Udnævnelse, fratræden og stedfortrædere
1. Høringskonsulenten udnævnes af Kommissionen. Udnævnelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Kommissionen vedtager en begrundet afgørelse om enhver afbrydelse i udøvelsen af hvervet og enhver fratræden eller overflytning af høringskonsulenten. Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Høringskonsulenten tilknyttes administrativt det medlem af Kommissionen, der har ansvar for konkurrencespørgsmål (herefter benævnt »det kompetente medlem af Kommissionen«).
3. Er høringskonsulenten forhindret i at udføre sine opgaver, bør de overtages af en anden høringskonsulent. Hvis alle høringskonsulenter er forhindret, og hvis det efter samråd med høringskonsulenten skønnes hensigtsmæssigt, udpeger det kompetente medlem af Kommissionen en anden kompetent tjenestemand i Kommissionen, som ikke er inddraget i behandlingen af den pågældende sag, til at udføre høringskonsulentens opgaver.
4. I tilfælde af en faktisk eller potentiel interessekonflikt afstår høringskonsulenten fra at behandle sagen. Stk. 3 finder anvendelse.
Artikel 3
Arbejdsmåden
1. Høringskonsulenten handler uafhængigt ved udøvelsen af sine funktioner.
2. Ved udøvelsen af sine funktioner iagttager høringskonsulenten kravet om, at konkurrencereglerne skal anvendes effektivt og i overensstemmelse med gældende EU-ret og de af EU-domstolen fastlagte principper.
3. Ved udøvelsen af sine funktioner har høringskonsulenten når som helst under proceduren aktindsigt i alle akter vedrørende konkurrencesager, der behandles af Kommissionen efter artikel 101 og 102 i traktaten og forordning (EF) nr. 139/2004.
4. Den direktør, der er ansvarlig for behandlingen af sagen i Generaldirektoratet for Konkurrence (herefter benævnt »den ansvarlige direktør«) holder høringskonsulenten underrettet om udviklingen i sagen.
5. Høringskonsulenten kan fremsætte bemærkninger om et hvilket som helst spørgsmål i en af Kommissionen behandlet konkurrencesag til det kompetente medlem af Kommissionen.
6. Hvis høringskonsulenten retter begrundede henstillinger til det kompetente medlem af Kommissionen eller træffer beslutninger som omhandlet i denne afgørelse, fremsender høringskonsulenten en kopi af disse dokumenter til den ansvarlige direktør og Kommissionens Juridiske Tjeneste.
7. Ethvert spørgsmål eller problem vedrørende den effektive udøvelse af de proceduremæssige rettigheder, som de berørte parter, andre implicerede parter som omhandlet i artikel 11, litra b), i forordning (EF) nr. 802/2004 (herefter benævnt »andre implicerede parter«), klagere som omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 (herefter benævnt »klagere«) og interesserede tredjeparter, jf. artikel 5 i nærværende beslutning, har i sådanne sager, skal af disse først rejses for Generaldirektoratet for Konkurrence. Hvis spørgsmålet eller problemet ikke løses, kan det henvises til høringskonsulenten, der handler i uafhængighed. Anmodninger vedrørende en foranstaltning, for hvilken der gælder en frist, skal indgives rettidigt, inden udløbet af den oprindelige frist.
KAPITEL 2
UNDERSØGELSE
Artikel 4
Proceduremæssige rettigheder i undersøgelsesfasen
1. Høringskonsulenten sikrer, at de proceduremæssige rettigheder, der opstår i forbindelse med Kommissionens udøvelse af sine undersøgelsesbeføjelser efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003 og under procedurer, der kan føre til pålæggelse af bøder efter artikel 14 i forordning (EF) nr. 139/2004, kan udøves på effektiv vis.
2. Høringskonsulenten har især følgende funktioner, dog med forbehold af artikel 3, stk. 7:
a)
Virksomheder eller virksomhedssammenslutninger kan anmode høringskonsulenten om at undersøge anmodninger om beskyttelse af dokumenter, som Kommissionen har krævet udleveret ved udøvelsen af beføjelser tillagt den i medfør af artikel 18, 20 og 21 i forordning (EF) nr. 1/2003, i forbindelse med undersøgelser efter artikel 13 i forordning (EF) nr. 139/2004 eller i forbindelse med undersøgelsesforanstaltninger under procedurer, der kan føre til pålæggelse af bøder i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 139/2004, men som Kommissionen ikke har fået adgang til under henvisning til kravet om fortrolighed i korrespondancen mellem advokater og klienter som omhandlet i EU-domstolens retspraksis. Høringskonsulenten kan kun undersøge sagen, hvis den virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har fremsat en sådan anmodning, indvilger i, at høringskonsulenten får indsigt i de oplysninger, som er genstand for anmodningen om beskyttelse, og hermed forbundne dokumenter, som høringskonsulenten finder nødvendige i forbindelse med undersøgelsen af sagen. Høringskonsulenten meddeler - uden at afsløre det potentielt fortrolige indhold af oplysningerne - den ansvarlige direktør og den pågældende virksomhed eller virksomhedssammenslutning sin foreløbige holdning og kan tage passende skridt til at fremme en gensidigt acceptabel løsning. Hvis der ikke findes en løsning, kan høringskonsulenten rette en begrundet henstilling til det kompetente medlem af Kommissionen uden at afsløre det potentielt fortrolige indhold af dokumentet. Den part, der har fremsat anmodningen, tilsendes en kopi af denne henstilling.
b)
Hvis adressaten for en begæring om oplysninger efter artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 nægter at svare på et spørgsmål i en sådan begæring under påberåbelse af retten til ikke at inkriminere sig selv som fastsat i EU-domstolens retspraksis, kan denne indenfor en rimelig frist efter modtagelsen af begæringen henvise sagen til høringskonsulenten. Høringskonsulenten kan i relevante tilfælde og for at sikre, at proceduren ikke forsinkes unødigt, afgive begrundet henstilling om hvorvidt retten til ikke at inkriminere sig selv finder anvendelse, og underrette den ansvarlige direktør om sine konklusioner, som der bør tages hensyn til, hvis der efterfølgende træffes en beslutning efter artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003. Adressaten for begæringen om oplysninger tilsendes en kopi af den begrundede henstilling.
c)
Hvis adressaten for en begæring om anmodning om oplysninger efter artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003 finder, at den fastsatte svarfrist er for kort, kan denne henvise sagen til høringskonsulenten i rimelig tid inden udløbet af den oprindeligt fastsatte frist. Høringskonsulenten tager stilling til, om fristen bør forlænges under hensyntagen til omfanget og kompleksiteten af begæringen om oplysninger og kravene i forbindelse med undersøgelsen.
d)
Virksomheder eller virksomhedssammenslutninger, der er genstand for en undersøgelsesforanstaltning iværksat af Kommissionen efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003, har ret til at blive informeret om deres processuelle status, dvs. om de er genstand for en undersøgelse, og i givet fald undersøgelsens genstand og formål. Hvis den pågældende virksomhed eller virksomhedssammenslutning finder, at den ikke er blevet ordentligt informeret af Generaldirektoratet for Konkurrence om sin processuelle status, kan den henvise sagen til høringskonsulenten. Høringskonsulenten træffer afgørelse om, at Generaldirektoratet for Konkurrence skal informere den virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har fremsat anmodningen, om dens processuelle status. Denne afgørelse meddeles den virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har fremsat anmodningen.
KAPITEL 3
ANMODNINGER OM AT BLIVE HØRT
Artikel 5
Tredjemand
1. Anmodninger om at blive hørt fra andre personer end dem, der er omhandlet i artikel 5 og 11 i forordning (EF) nr. 773/2004 og fra tredjemand, som omhandlet i artikel 11 i forordning (EF) nr. 802/2004 (herefter benævnt »tredjemand«) skal fremsættes i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004 og artikel 16 i forordning (EF) nr. 802/2004. Anmodninger fremsættes skriftligt med angivelse af, hvilken interesse den anmodende part har i sagens udfald.
2. Høringskonsulenten træffer beslutning om, hvorvidt tredjemand skal høres, efter høring af den ansvarlige direktør. Ved vurderingen af, om tredjemand har godtgjort en tilstrækkelig interesse i sagen, tager høringskonsulenten hensyn til, om og i hvilket omfang den anmodende part er tilstrækkeligt berørt af den adfærd, der er genstand for konkurrencesagen, eller om den anmodende part opfylder kravene i artikel 18, stk. 4, i forordning (EF) nr. 139/2004.
3. Hvis høringskonsulenten ikke finder, at den anmodende part har godtgjort en tilstrækkelig interesse i sagen til at blive hørt, underretter høringskonsulenten skriftligt den anmodende part om begrundelsen for denne vurdering. Den anmodende part gives en frist til at fremsætte sine synspunkter skriftligt. Hvis den anmodende part fremsætter sine synspunkter skriftligt inden for den af høringskonsulenten fastsatte frist, og de skriftlige bemærkninger ikke fører til en anden vurdering, redegøres der for denne vurdering i en begrundet afgørelse, der meddeles den anmodende part.
4. Høringskonsulenten informerer parterne i konkurrencesager fra det tidspunkt, hvor proceduren indledes efter artikel 11, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1/2003 eller hvor proceduren indledes efter artikel 6, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 139/2004 om identiteten på de tredjeparter, der vil blive hørt, medmindre dette skader en person eller en virksomhed mærkbart.
Artikel 6
Ret til en mundtlig høring; klageres og tredjemands deltagelse i den mundtlige høring
1. På anmodning af parter, til hvem Kommissionen har rettet en klagepunktsmeddelelse, eller andre implicerede parter gennemfører høringskonsulenten en mundtlig høring, for at disse parter kan få mulighed for at uddybe deres skriftlige bemærkninger yderligere.
2. Høringskonsulenten kan, hvis det er hensigtsmæssigt, og efter samråd med den ansvarlige direktør træffe beslutning om, at klagere og tredjemand, som omhandlet i artikel 5, skal have mulighed for at fremsætte deres synspunkter og overvære den mundtlige høring af de parter, til hvilke der er sendt en klagepunktsmeddelelse, forudsat at de anmoder herom i deres skriftlige bemærkninger. Høringskonsulenten kan også indbyde repræsentanter for konkurrencemyndigheder i tredjelande til at deltage i den mundtlige høring som observatører i overensstemmelse med de aftaler, der er indgået mellem Unionen og tredjelande.
KAPITEL 4
AKTINDSIGT, FORTROLIGHED OG FORRETNINGSHEMMELIGHEDER
Artikel 7
Aktindsigt og adgang til dokumenter og oplysninger
1. Hvis en part, der har udøvet sin ret til aktindsigt, har en begrundet formodning om, at Kommissionen er i besiddelse af dokumenter, som han/hun ikke har haft adgang til, og som er nødvendige for, at han/hun på effektiv vis kan udøve sin ret til at blive hørt, kan den pågældende ved begrundet anmodning til høringskonsulenten anmode om aktindsigt i disse dokumenter, jf. dog artikel 3, stk. 7.
2. Med forbehold af artikel 3, stk. 7 kan andre implicerede parter, klagere og tredjemand, som omhandlet artikel 5, fremsætte en begrundet anmodning til høringskonsulenten i følgende tilfælde:
a)
Når andre implicerede parter har en begrundet formodning om, at de ikke er blevet underrettet om de klagepunkter, der er blevet meddelt de anmeldende parter i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 802/2004.
b)
Når en klager af Kommissionen er blevet informeret om, at denne har til hensigt at afvise en klage i henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004, og har en begrundet formodning om, at Kommissionen er i besiddelse af dokumenter, som klageren ikke har haft adgang til, og som er nødvendige for, at den pågældende på effektiv vis kan udøve sine rettigheder i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004.
c)
Når en klager mener, at han/hun ikke har fået tilsendt en kopi af den ikke-fortrolige version af klagepunktsmeddelelsen i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004, eller at den ikke-fortrolige version af klagepunktsmeddelelsen ikke er udformet på en måde, der giver mulighed for på effektiv vis at udøve sine rettigheder, med undtagelse af forligsprocedurer.
d)
Når tredjemand som omhandlet i artikel 5 i nærværende beslutning har en begrundet formodning om, at han/hun ikke er blevet underrettet om procedurens karakter og genstand i henhold til artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004 og artikel 16, stk. 1, i forordning (EF) nr. 802/2004. Det samme gælder, når en klager i en forligsprocedure har en begrundet formodning om, at han/hun ikke er blevet underrettet om procedurens karakter og genstand i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004.
3. Høringskonsulenten træffer en begrundet afgørelse om en anmodning, der er rettet til ham/hende i henhold til stk. 1 eller 2, og meddeler den person, der har fremsat anmodningen, og enhver anden person, der er berørt af proceduren, denne afgørelse.
Artikel 8
Forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger
1. Hvis Kommissionen påtænker at videregive oplysninger, der måtte udgøre forretningshemmeligheder eller andre fortrolige oplysninger for en virksomhed eller en person, underretter Generaldirektoratet for Konkurrence den pågældende virksomhed eller person skriftligt herom, og der gives en nærmere begrundelse herfor. Den pågældende virksomhed eller person får en bestemt frist til skriftligt at fremsætte eventuelle bemærkninger.
2. Hvis de pågældende virksomheder eller personer modsætter sig videregivelsen af oplysningerne, kan den henvise sagen til høringskonsulenten. Hvis høringskonsulenten vurderer, at oplysningerne kan videregives, fordi de ikke udgør forretningshemmeligheder eller andre fortrolige oplysninger, eller fordi der er en tungtvejende interesse i meddelelsen heraf, redegøres der for denne vurdering i en begrundet afgørelse, der meddeles den pågældende virksomhed eller person. I afgørelsen angives den dato, hvor oplysningerne vil blive videregivet. Denne dato skal mindst ligge en uge efter meddelelsesdatoen.
3. Stk. 1 og 2 gælder tilsvarende for videregivelse af oplysninger ved en offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
4. Høringskonsulenten kan, hvis det er nødvendigt for at skabe balance mellem en parts effektive udøvelse af sin ret til forsvar og legitime fortrolighedshensyn, træffe beslutning om, at dele af sagsakterne, som er nødvendige for, at den pågældende kan udøve sin ret til forsvar, i begrænset omfang gøres tilgængelige for den part, der anmoder om aktindsigt; de nærmere retningslinjer herfor fastlægges af høringskonsulenten.
KAPITEL 5
FORLÆNGELSE AF FRISTER
Artikel 9
Anmodninger om forlængelse af frister
1. Hvis adressaten for en klagepunktsmeddelelse finder, at fristen for besvarelsen af klagepunktsmeddelelsen er for kort, kan den pågældende søge at få fristen forlænget ved en begrundet anmodning, der rettes til den ansvarlige direktør. En sådan anmodning skal fremsættes i god tid inden udløbet af den oprindelige frist i sager efter artikel 101 og 102 i traktaten og mindst fem arbejdsdage inden udløbet af den oprindelige frist i sager efter forordning (EF) nr. 139/2004. Hvis anmodningen ikke efterkommes, eller den adressat for klagepunktsmeddelelsen, der har fremsat anmodningen, ikke er enig i den indrømmede fristforlængelse, kan den pågældende inden udløbet af den oprindelige frist henvise sagen til høringskonsulenten. Høringskonsulenten tager efter samråd med den ansvarlige direktør stilling til, om det er nødvendigt at forlænge fristen, for at adressaten for en klagepunktsmeddelelse på effektiv vis kan udøve sin ret til at blive hørt, samtidig med at det bør sikres, at proceduren ikke forsinkes unødigt. I sager efter artikel 101 og 102 i traktaten skal høringskonsulenten tage hensyn til bl.a. følgende elementer:
a)
sagsakternes omfang og kompleksitet
b)
hvorvidt den adressat for klagepunktsmeddelelsen, der har fremsat anmodningen, på forhånd har haft adgang til oplysninger
c)
andre objektive hindringer, som den adressat for klagepunktsmeddelelsen, der har fremsat anmodningen, måtte være stødt på i forbindelse med fremsættelsen af sine bemærkninger.
Med henblik på at vurdere punkt a) i første afsnit, kan antallet af overtrædelser, den påståede varighed af overtrædelsen(erne), omfanget og antallet af dokumenter og omfanget og kompleksiteten af ekspertundersøgelser tages i betragtning.
2. Hvis andre implicerede parter, en klager eller tredjemand, som omhandlet i artikel 5, finder, at fristen for fremsættelsen af bemærkninger er for kort, kan den pågældende i god tid inden udløbet af den oprindelige frist søge at få fristen forlænget ved en begrundet anmodning, der rettes til den ansvarlige direktør. Hvis en sådan anmodning ikke imødekommes, eller den implicerede part, klager eller tredjemand er uenig i denne afgørelse, kan den pågældende henvise sagen til høringskonsulenten. Høringskonsulenten tager efter samråd med den ansvarlige direktør stilling til, om fristen bør forlænges.
KAPITEL 6
DEN MUNDTLIGE HØRING
Artikel 10
Tilrettelæggelse og funktion
1. Høringskonsulenten tilrettelægger og gennemfører de høringer, der er omhandlet i gennemførelsesbestemmelserne til artikel 101 og 102 i traktaten og forordning (EF) nr. 139/2004.
2. Høringskonsulenten gennemfører den mundtlige høring i fuld uafhængighed.
3. Høringskonsulenten sikrer, at høringen afvikles korrekt, og bidrager til, at selve høringen og en eventuel efterfølgende afgørelse får en objektiv karakter.
4. Høringskonsulenten sikrer, at den mundtlige høring giver adressaterne for klagepunktsmeddelelsen, andre implicerede parter, klagere og tredjemand, som omhandlet i artikel 5, der er indbudt til den mundtlige høring, tilstrækkelig mulighed for at uddybe deres synspunkter, hvad angår Kommissionens foreløbige konklusioner.
Artikel 11
Forberedelse af den mundtlige høring
1. Høringskonsulenten er ansvarlig for forberedelsen af den mundtlige høring og træffer i den forbindelse alle passende foranstaltninger. For at sikre en grundig forberedelse af den mundtlige høring kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør inden høringen tilsende de personer, der skal deltage i høringen, en liste over de spørgsmål, som de opfordres til at udtale sig om. Høringskonsulenten kan også meddele de personer, der skal deltage i høringen, de vigtigste spørgsmål, der skal drøftes, under særlig hensyntagen til de forhold og spørgsmål, som de adressater for en klagepunktsmeddelelse, der har anmodet om en mundtlig høring, ønsker at rejse på høringen.
2. Med henblik herpå kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør afholde et møde med de personer, der skal deltage i høringen, og eventuelt også med Kommissionens tjenestegrene for at forberede selve høringen.
3. Høringskonsulenten kan ligeledes anmode om skriftligt at blive forhåndsunderrettet om hovedindholdet i de udtalelser, der påtænkes afgivet af de personer, som skal deltage i høringen.
4. Høringskonsulenten kan fastsætte en frist, inden for hvilken alle personer, der er indbudt til den mundtlige høring, skal fremsende en liste over de personer, som deltager på deres vegne. Høringskonsulenten gør i god tid inden høringen denne liste tilgængelig for alle personer, der skal deltage i den mundtlige høring.
Artikel 12
Tidsramme for og gennemførelse af høringen
1. Efter samråd med den ansvarlige direktør afgør høringskonsulenten, hvor og hvornår høringen skal finde sted, og hvor længe den skal vare. Høringskonsulenten tager også stilling til, om en eventuel anmodning om udsættelse af høringen kan imødekommes eller ej.
2. Høringskonsulenten afgør, om der kan gives tilladelse til at fremlægge nye dokumenter under høringen, og hvilke personer der skal høres på en parts vegne.
3. Høringskonsulenten kan give de parter, til hvem der er rettet en klagepunktsmeddelelse, andre implicerede parter, klagere, andre personer, der er indbudt til høringen, Kommissionens tjenestegrene og medlemsstaternes myndigheder tilladelse til at stille spørgsmål under høringen. I det omfang et spørgsmål undtagelsesvis ikke har kunnet besvares helt eller delvis under den mundtlige høring, kan høringskonsulenten give tilladelse til, at svaret gives skriftligt inden for en nærmere fastsat frist. Det skriftlige svar fremsendes til alle deltagere i den mundtlige høring, medmindre høringskonsulenten træffer anden afgørelse for at beskytte retten til forsvar for en adressat for en klagepunktsmeddelelse, en virksomheds forretningshemmeligheder eller en persons fortrolige oplysninger.
4. For at sikre, at retten til at blive hørt respekteres, kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør give de berørte parter, andre implicerede parter, klagere eller tredjemand, som omhandlet i artikel 5, mulighed for at fremsætte yderligere skriftlige bemærkninger efter den mundtlige høring. Høringskonsulenten fastsætter en frist for fremsættelsen af sådanne nye bemærkninger. Kommissionen er ikke forpligtet til at tage hensyn til skriftlige bemærkninger modtaget efter denne frist.
Artikel 13
Beskyttelse af forretningshemmeligheder og fortrolighed under den mundtlige høring
Hver person høres normalt i nærværelse af alle andre personer, der er indbudt til den mundtlige høring. Høringskonsulenten kan ligeledes afgøre, om personer skal høres enkeltvis for lukkede døre under hensyn til deres berettigede interesse i at beskytte deres forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger.
KAPITEL 7
FORELØBIGE RAPPORTER OG RET TIL AT FREMSÆTTE BEMÆRKNINGER
Artikel 14
Foreløbige rapporter og bemærkninger
1. Høringskonsulenten forelægger det kompetente medlem af Kommissionen en foreløbig rapport om høringen og om de konklusioner, han eller hun drager af høringen, for så vidt angår den effektive udøvelse af de proceduremæssige rettigheder. I rapporten redegøres der for procedurespørgsmål, herunder følgende:
a)
meddelelsen af dokumenter og aktindsigt
b)
tidsfrister for besvarelse af klagepunktsmeddelelsen
c)
overholdelsen af retten til at blive hørt
d)
gennemførelsen af den mundtlige høring.
Generaldirektøren for konkurrence, den ansvarlige direktør og de andre kompetente tjenestegrene i Kommissionen tilsendes en kopi af denne rapport.
2. Derudover, og uafhængigt af den i stk. 1 omhandlede rapport, kan høringskonsulenten fremsætte bemærkninger om det videre forløb og upartiskheden i sagen. Høringskonsulenten sørger i den forbindelse især for, at der ved udarbejdelsen af udkastene til Kommissionens afgørelser tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de berørte parter, herunder faktuelle elementer i relation til en overtrædelses grovhed og varighed. Disse bemærkninger kan bl.a. vedrøre nødvendigheden af at indhente yderligere oplysninger, frafaldelse af visse klagepunkter eller meddelelse af yderligere klagepunkter eller forslag om yderligere efterforskningsskridt efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003.
Generaldirektøren for konkurrence, den ansvarlige direktør og Juridisk Tjeneste underrettes som disse bemærkninger.
KAPITEL 8
TILSAGN OG FORLIG
Artikel 15
Tilsagn og forlig
1. Parter, som under en procedure tilbyder at afgive tilsagn, der imødekommer de betænkeligheder, som Kommissionen har, og som den har underrettet disse parter om i sin foreløbige vurdering efter artikel 9 i forordning (EF) nr. 1/2003, kan på et hvilket som helst tidspunkt i proceduren efter artikel 9 henvende sig til høringskonsulenten for at sikre, at de på effektiv vis kan udøve deres proceduremæssige rettigheder.
2. Parter, der i kartelsager indleder forligsforhandlinger efter artikel 10a i forordning (EF) nr. 773/2004, kan på et hvilket som helst tidspunkt under forligsproceduren henvende sig til høringskonsulenten for at sikre, at de på effektiv vis kan udøve deres proceduremæssige rettigheder.
KAPITEL 9
ENDELIG RAPPORT
Artikel 16
Indhold og fremsendelse inden vedtagelsen af en afgørelse
1. Høringskonsulenten udarbejder på grundlag af det udkast til afgørelse, der skal forelægges det rådgivende udvalg i den pågældende sag, en endelig skriftlig rapport om overholdelsen af de proceduremæssige rettigheder på et hvilket som helst tidspunkt af proceduren, jf. artikel 14, stk. 1. I denne rapport skal der også tages stilling til, om udkastet til afgørelse kun beskæftiger sig med klagepunkter, hvortil parterne har fået lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
2. Den endelige rapport sendes til det kompetente medlem af Kommissionen, generaldirektøren for konkurrence, den ansvarlige direktør og de andre kompetente tjenestegrene i Kommissionen. Den fremsendes også til de kompetente myndigheder i medlemsstaterne samt EFTA-Tilsynsmyndigheden, jf. bestemmelserne om samarbejde i protokol 23 og protokol 24 til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
Artikel 17
Forelæggelse for Kommissionen og offentliggørelse
1. Høringskonsulentens endelige rapport forelægges Kommissionen sammen med udkastet til afgørelse for at sikre, at Kommissionen, når den træffer en afgørelse i en given sag, har fuldt kendskab til alle relevante oplysninger om procedurens forløb og om overholdelsen af de proceduremæssige rettigheder under hele proceduren.
2. Inden afgørelsen vedtages, kan høringskonsulenten ændre sin endelige rapport for at tage hensyn til ændringer i udkastet til afgørelsen.
3. Kommissionen meddeler afgørelsens adressater høringskonsulentens endelige rapport sammen med afgørelsen. Den offentliggør høringskonsulentens endelige rapport i Den Europæiske Unions Tidende, dog under hensyntagen til virksomhedernes berettigede interesse i beskyttelse af deres forretningshemmeligheder.
KAPITEL 10
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 18
Ophævelse og overgangsbestemmelser
1. Afgørelse 2001/462/EF, EKSF ophæves.
2. Proceduremæssige skridt, der allerede er taget efter afgørelse 2001/462/EF, EKSF, har fortsat virkning. I forbindelse med undersøgelsesforanstaltninger, der er truffet inden nærværende afgørelses ikrafttræden, kan høringskonsulenten afstå fra at udøve sine beføjelser i henhold til artikel 4.
I tilfælde, hvor proceduren efter artikel 11, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1/2003 eller proceduren efter artikel 6, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 139/2004 er indledt inden nærværende afgørelses ikrafttræden, skal den foreløbige rapport efter artikel 14, i nærværende beslutning, og den endelige rapport efter artikel 16 ikke omfatte undersøgelsesfasen, medmindre høringskonsulenten træffer anden afgørelse.
Artikel 19
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. oktober 2011.
ROZHODNUTÍ PŘEDSEDY EVROPSKÉ KOMISE
ze dne 13. října 2011
o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže
(Text s významem pro EHP)
(2011/695/EU)
PŘEDSEDA EVROPSKÉ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru,
s ohledem na jednací řád Komise (1), a zejména na článek 22 uvedeného řádu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V rámci systému pro prosazování právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže vytvořeném podle Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) Komise zkoumá a rozhoduje o případech správním rozhodnutím, jež podléhá soudnímu přezkoumání ze strany Soudního dvora Evropské unie (dále jen „Soudní dvůr“).
(2)
Komise je povinna provádět svá řízení ve věcech hospodářské soutěže spravedlivě, nestranně a objektivně a musí zajistit dodržování procesních práv dotyčných stran, jak jsou stanovena v nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (2), nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (nařízení ES o spojování) (3), nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (4) a v nařízení Komise (ES) č. 802/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole spojování podniků (5), jakož i v judikatuře Soudního dvora. Zejména právo dotyčných stran být vyslechnuty před přijetím jim určeného individuálního rozhodnutí, které by se jich mohlo nepříznivě dotknout, je základním právem práva Evropské unie uznaným Listinou základních práv, a zejména článkem 41 této listiny (6).
(3)
V zájmu zajištění účinného uplatňování procesních práv dotyčných stran, jiných zúčastněných stran ve smyslu čl. 11 písm. b) nařízení (ES) č. 802/2004 (jiné zúčastněné strany), stěžovatelů ve smyslu čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 (stěžovatelé) a osoby jiné než osoby uvedené v článcích 5 a 11 (ES) č. 773/2004 a třetí osoby ve smyslu článku 11 nařízení (ES) č. 802/2004 („třetí osoby“) účastnících se řízení ve věcech hospodářské soutěže by odpovědnost za dohled nad dodržováním těchto práv měla být svěřena nezávislé osobě, která má zkušenosti v oblasti hospodářské soutěže a jejíž bezúhonnost přispívá k objektivitě, průhlednosti a účinnosti těchto řízení.
(4)
Komise v roce 1982 pro tyto účely zřídila funkci úředníka pro slyšení, provedla její revizi v rozhodnutí Komise 94/810/ESUO, ES ze dne 12. prosince 1994 o mandátu úředníků pro slyšení v řízeních před Komisí ve věcech hospodářské soutěže (7) a v rozhodnutí Komise 2001/462/ES, ESUO ze dne 23. května 2001 o mandátu úředníků pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (8). V současnosti je nezbytné vyjasnit a dále posílit úlohu úředníka pro slyšení a přizpůsobit mandát úředníka pro slyšení s ohledem na vývoj, k němuž došlo v právních předpisech Unie v oblasti hospodářské soutěže.
(5)
Funkce úředníka pro slyšení byla obecně vnímána jako důležitý příspěvek k řízením před Komisí ve věcech hospodářské soutěže z důvodu nezávislosti a odbornosti, jež úředník pro slyšení do těchto řízení vnesl. Aby se zajistila trvalá nezávislost úředníka pro slyšení na generálním ředitelství pro hospodářskou soutěž, měl by být ze správních důvodů přiřazen ke členu Komise se zvláštní odpovědností za hospodářskou soutěž.
(6)
Úředník pro slyšení by měl být jmenován podle pravidel stanovených ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie. Podle těchto pravidel lze uvažovat i o kandidátech, kteří nejsou úředníky Komise. Jmenování, odvolávání a přeložení úředníků pro slyšení by mělo být zajištěno transparentním způsobem.
(7)
Komise může jmenovat jednoho či více úředníků pro slyšení a měla by jim zajistit jejich podpůrný tým. Pokud úředník pro slyšení při výkonu svých funkcí zjistí střet zájmů, měl by se v daném případě zdržet konání. Pokud úředník pro slyšení nemůže konat, měl by jeho úlohu převzít jiný úředník pro slyšení.
(8)
Úředník pro slyšení by měl postupovat jako nezávislý rozhodčí, jenž usiluje o vyřešení problémů ovlivňujících účinný výkon procesních práv dotyčných stran, jiných zúčastněných stran, stěžovatelů či zúčastněných třetích osob v případě, že tyto problémy nelze vyřešit předchozími kontakty se službami Komise, které jsou odpovědné za vedení řízení ve věcech hospodářské soutěže, jež tato procesní práva musí dodržovat.
(9)
Mandát úředníka pro slyšení v řízení ve věcech hospodářské soutěže by měl být stanoven takovým způsobem, aby byl v průběhu celého řízení zaručen účinný výkon procesních práv v průběhu celého řízení před Komisí podle článků 101 a 102 Smlouvy a nařízení (ES) č. 139/2004, zvláště práva na slyšení.
(10)
V zájmu posílení této úlohy by úředníku pro slyšení měla být přidělena funkce zaručující účinný výkon procesních práv podniků a sdružení podniků v souvislosti s vyšetřovacími pravomocemi Komise podle kapitoly V nařízení (ES) č. 1/2003, jakož i podle článku 14 nařízení (ES) č. 139/2004, jež zmocňuje Komisi k ukládání pokut podnikům a sdružením podniků. Úředníku pro slyšení by měly být přiděleny rovněž zvláštní funkce během této vyšetřovací fáze v souvislosti s žádostmi o zachování profesního tajemství, s právem odmítnout výpověď, s lhůtami pro odpověď na rozhodnutí vyžadující informace podle čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003, jakož i s ohledem na právo podniků a sdružení podniků, na které se vztahují vyšetřovací opatření Komise podle kapitoly V nařízení (ES) č. 1/2003, obdržet informace o svém procesním postavení, zejména o tom, zda se jich vyšetřování týká, a pokud se jich vyšetřování týká, o předmětu a účelu tohoto vyšetřování. Při posuzování požadavků činěných ve spojitosti s právem odmítnout výpověď může úředník pro slyšení zvážit, zda podniky nevznášejí jasně nepodložené žádosti o ochranu pouze z taktických důvodů oddalování.
(11)
Úředník pro slyšení by měl být schopen usnadnit vyřešení otázky, zda se na určitý dokument vztahuje profesní tajemství. Pokud podnik či sdružení podniků, jež žádost o zachování profesního tajemství podalo, souhlasí, bude úředníku pro slyšení za tímto účelem dovoleno prověřit dotyčný dokument a učinit vhodné doporučení s odkazem na použitelnou judikaturu Soudního dvora.
(12)
K odpovědnosti úředníka pro slyšení by mělo náležet rozhodnutí, zda třetí osoba prokazuje dostatečný zájem o slyšení. U sdružení spotřebitelů, která žádají o slyšení, by se měl obecně předpokládat dostatečný zájem, jestliže se řízení týká výrobků nebo služeb užívaných konečnými spotřebiteli nebo výrobků nebo služeb, které představují přímé vstupy pro tyto výrobky nebo služby.
(13)
Úředník pro slyšení by měl rozhodnout, zda připustit stěžovatele nebo třetí zúčastněné osoby k ústnímu slyšení, a to na základě zvážení jejich možného příspěvku k objasnění důležitých skutečností případu.
(14)
Právo dotyčných stran na slyšení před vynesením konečného rozhodnutí, které se jich nepříznivě dotkne, je jim zaručeno jejich právem na písemnou odpověď na předběžné stanovisko Komise, jak je stanoveno v prohlášení o námitkách, a jejich právem přednést své důvody při ústním slyšení, pokud o to požádají. V zájmu účinného výkonu těchto práv mají strany, kterým bylo prohlášení o námitkách určeno, právo na přístup k vyšetřovacímu spisu Komise.
(15)
V zájmu zaručení účinného výkonu práv na obhajobu stran, jimž bylo určeno prohlášení o námitkách, by k odpovědnosti úředníka pro slyšení mělo náležet zajistit vyřešení sporů týkajících se přístupu ke spisu či ochrany obchodních tajemství a dalších důvěrných informací mezi těmito stranami a generálním ředitelstvím pro hospodářskou soutěž. Ve výjimečných případech může úředník pro slyšení přerušit lhůtu, ve které by měl určitý adresát prohlášení o námitkách na toto prohlášení odpovědět, až do vyřešení sporu o přístup ke spisu, pokud by adresát nebyl s to odpovědět v dané lhůtě a její prodloužení by v daném okamžiku nepředstavovalo odpovídající řešení.
(16)
V zájmu zaručení účinného výkonu procesních práv při současném respektování zájmů důvěrnosti by úředník pro slyšení měl být případně schopen nařídit zvláštní opatření upravující přístup ke spisu Komise. Úředník pro slyšení by měl mít zejména pravomoc rozhodnout, že části spisu budou straně požadující přístup zpřístupněny omezeným způsobem, například tím, že omezí množství či kategorie osob disponujících přístupem a použití zpřístupněných informací.
(17)
Úředník pro slyšení by měl být odpovědný za rozhodování o žádostech o prodloužení lhůt stanovených pro odpověď na prohlášení o námitkách, dodatečné prohlášení o námitkách či dopis o skutečnostech nebo lhůtu, během níž jiné zúčastněné strany, stěžovatelé nebo třetí zúčastněné osoby mohou vznášet připomínky v případě neshody mezi některou z těchto osob a generálním ředitelstvím pro hospodářskou soutěž.
(18)
Úředník pro slyšení by měl podporovat efektivitu ústního slyšení mezi jiným pomocí všech vhodných přípravných opatření, včetně včasného rozeslání předběžného seznamu účastníků a předběžného programu.
(19)
Ústní slyšení umožňuje stranám, jimž Komise zaslala prohlášení o námitkách, a jiným zúčastněným stranám další výkon jejich práva na slyšení tím, že ústně přednesou své důvody před Komisí, která by měla být zastoupena generálním ředitelstvím pro hospodářskou soutěž, jakož i jinými službami, jež přispívají k další přípravě rozhodnutí, jež má Komise přijmout. Ústní slyšení by mělo poskytnout další příležitost zajistit, že dojde k co největšímu objasnění všech relevantních skutečností - ať jsou, nebo nejsou pro dotyčné strany příznivé, včetně skutkových okolností souvisejících se závažností a trváním údajného protiprávního jednání. Ústní slyšení by mělo stranám rovněž umožnit přednést jejich důvody týkající se skutečností, jež mohou být důležité v souvislosti s možným uložení pokut.
(20)
Za účelem zlepšení efektivity ústního slyšení může úředník pro slyšení povolit stranám, jimž bylo určeno prohlášení o námitkách, jiným zúčastněným stranám, stěžovatelům, dalším osobám pozvaným ke slyšení, službám Komise a orgánům členských států klást během slyšení otázky. Ústní slyšení by nemělo být veřejné, aby se zaručilo, že se všichni účastníci mohou vyjadřovat svobodně. Informace sdělené během ústního slyšení by se proto měly použít výhradně k účelu soudních a/nebo správních řízení, kterými se provádí články 101 a 102 Smlouvy. V případě oprávněnosti ochrany obchodního tajemství či jiných důvěrných informací by úředník pro slyšení měl mít možnost vyslechnout osoby na uzavřeném zasedání.
(21)
Strany řízení, jež nabídnou závazky podle článku 9 nařízení (ES) č. 1/2003, jakož i strany, jež se účastní postupu při narovnání v případech kartelů podle článku 10a nařízení (ES) č. 773/2004, by měly mít možnost obrátit se na úředníka pro slyšení v souvislosti s účinným výkonem svých procesních práv.
(22)
Úředník pro slyšení by měl informovat o dodržování účinného výkonu procesních práv během celého řízení ve věcech hospodářské soutěže. Úředník pro slyšení by měl kromě toho a vedle své zpravodajské funkce být schopen vznášet připomínky k dalšímu postupu a objektivitě řízení, a tím přispívat k zajištění toho, aby řízení ve věcech hospodářské soutěže byla uzavřena na základě věcného posouzení všech relevantních skutečností.
(23)
Při sdělování informací o fyzických osobách by úředník pro slyšení měl věnovat zvláště pozornost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (9).
(24)
Rozhodnutí 2001/462/ES, ESUO by mělo být zrušeno,
ROZHODL TAKTO:
KAPITOLA 1
ÚLOHA, JMENOVÁNÍ A POVINNOSTI ÚŘEDNÍKA PRO SLYŠENÍ
Článek 1
Úředník pro slyšení
1. U řízení ve věcech hospodářské soutěže je jmenován jeden či více úředníků pro slyšení, jejichž pravomoci a funkce jsou stanoveny v tomto rozhodnutí.
2. Úředník pro slyšení zaručí účinný výkon procesních práv během celého řízení před Komisí ve věcech hospodářské soutěže pro provádění článků 101 a 102 Smlouvy a podle nařízení (ES) č. 139/2004 (dále jen „řízení ve věcech hospodářské soutěže“).
Článek 2
Jmenování, odvolání a zastupování
1. Úředníka pro slyšení jmenuje Komise. Toto jmenování se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Každé přerušení, odvolání nebo přeložení úředníka pro slyšení je předmětem odůvodněného rozhodnutí Komise. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Úředník pro slyšení se přiřazuje z administrativních důvodů ke členu Komise se zvláštní odpovědností za otázky hospodářské soutěže (dále jen „příslušný člen Komise“).
3. Pokud není úředník pro slyšení schopen konat, převezme jeho úlohu jiný úředník pro slyšení. Pokud žádný úředník pro slyšení není schopen konat, jmenuje příslušný člen Komise po konzultaci úředníka pro slyšení případně jiného příslušného úředníka Komise, který se neúčastní v daném případě, aby vykonával povinnosti úředníka pro slyšení.
4. V případě skutečného či možného střetu zájmů se úředník pro slyšení zdrží konání v daném případě. Odstavec 3 se použije.
Článek 3
Způsob fungování
1. Při výkonu svých funkcí koná úředník pro slyšení nezávisle.
2. Při výkonu svých funkcí dbá úředník pro slyšení na nutnost účinného uplatňování pravidel hospodářské soutěže v souladu s platnými právními předpisy Unie a zásadami stanovenými Soudním dvorem.
3. Při výkonu svých funkcí má úředník pro slyšení přístup k jakýmkoli spisům souvisejícím s řízením před Komisí ve věcech hospodářské soutěže podle článků 101 a 102 Smlouvy a podle nařízení (ES) č. 139/2004.
4. Úředník pro slyšení je informován ředitelem, který na generálním ředitelství pro hospodářskou soutěž odpovídá za vyšetřování případu (dále jen „odpovědný ředitel“), o vývoji řízení.
5. Úředník pro slyšení může příslušnému členu Komise předkládat své připomínky k jakékoli otázce vyplývající z jakéhokoli řízení Komise ve věcech hospodářské soutěže.
6. Pokud úředník pro slyšení předloží příslušnému členu Komise odůvodněná doporučení nebo učiní rozhodnutí stanovená v tomto rozhodnutí, poskytne úředník pro slyšení kopii těchto dokumentů odpovědnému řediteli a právní službě Komise.
7. S každým problémem týkajícím se účinného výkonu procesních práv dotyčných stran, jiných zúčastněných stran ve smyslu čl. 11 písm. b) nařízení (ES) č. 802/2004 (dále jen „jiné zúčastněné strany“), stěžovatelů ve smyslu čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 (dále jen „stěžovatel“) a zúčastněných třetích osob ve smyslu článku 5 tohoto rozhodnutí, jež se účastní v těchto řízeních, se tyto osoby obrátí nejprve na Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž. Pokud nedojde k vyřešení daného problému, je možné jej předložit úředníku pro slyšení k nezávislému přezkumu. Žádosti týkající se opatření, na něž se vztahuje lhůta, musí být vzneseny včas v původní lhůtě.
KAPITOLA 2
VYŠETŘOVÁNÍ
Článek 4
Procesní práva během vyšetřovací fáze
1. Úředník pro slyšení zaručí účinný výkon procesních práv, jež vznikají v souvislosti s výkonem vyšetřovacích pravomocí Komise podle kapitoly V nařízení (ES) č. 1/2003 a v řízeních, která mohou vyústit v uložení pokut podle článku 14 nařízení (ES) č. 139/2004.
2. S výhradou čl. 3 odst. 7 má úředník pro slyšení tyto funkce:
a)
Podniky či sdružení podniků mohou požádat úředníka o slyšení o prozkoumání žádostí, aby dokument, který si Komise vyžádala při výkonu pravomocí jí svěřených podle článků 18, 20 nebo 21 nařízení (ES) č. 1/2003, při inspekcích podle článku 13 nařízení (ES) č. 139/2004 nebo v rámci vyšetřovacích opatření v řízeních, jež mohou vyústit v uložení pokut podle článku 14 nařízení (ES) č. 139/2004, a který byl Komisi odepřen, byl chráněn profesním tajemstvím ve smyslu judikatury Soudního dvora. Úředník pro slyšení může záležitost přezkoumat, pouze pokud mu podnik či sdružení podniků, jež předkládá žádost, dovolí nahlédnout do informací, u nichž požaduje ochranu profesního tajemství, jakož i do souvisejících dokumentů, jež úředník pro slyšení považuje ke svému přezkumu za nezbytné. Aniž by odhalil obsah potencionálně důvěrného dokumentu, sdělí úředník pro slyšení odpovědnému řediteli a dotyčnému podniku či sdružení podniků svůj předběžný názor a může podniknout vhodné kroky vedoucí ke vzájemně přijatelnému řešení. Pokud se nedospěje k žádnému řešení, může úředník pro slyšení zformulovat odůvodněné doporučení příslušnému členu Komise, aniž by odhalil potencionálně důvěrný obsah dokumentu. Strana, jež žádost předložila, obdrží kopii tohoto doporučení.
b)
Pokud adresát žádosti o informace podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 odmítne odpovědět na dotaz obsažený v takové žádosti a odvolá se přitom na právo odmítnout výpověď stanovené judikaturou Soudního dvora, je možné se po přijetí žádosti ve stanovené lhůtě obrátit v této věci na úředníka pro slyšení. Ve vhodných případech a s ohledem na nutnost vyhnout se zbytečnému prodlužování řízení může úředník pro slyšení učinit odůvodněné doporučení týkající se uplatnitelnosti práva odmítnout výpověď a informovat odpovědného ředitele o svých závěrech, jež je třeba zohlednit v případě každého následného rozhodnutí podle čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003. Adresát žádosti obdrží kopii odůvodněného doporučení.
c)
Pokud adresát rozhodnutí, kterým jsou požadovány informace podle čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003, má zato, že lhůta stanovená pro jeho odpověď je příliš krátká, může se včas před vypršením původně stanovené lhůty obrátit na úředníka pro slyšení. S přihlédnutím k délce a složitosti žádosti o informace a nárokům vyšetřování rozhodne úředník pro slyšení o případném prodloužení lhůty.
d)
Podniky či sdružení podniků, na něž se vztahují vyšetřovací opatření Komise podle kapitoly V nařízení (ES) č. 1/2003, mají právo na informace o svém procesním postavení, zejména o tom, zda se jich vyšetřování týká, a pokud se jich vyšetřování týká, o předmětu a účelu tohoto vyšetřování. Pokud se takový podnik či sdružení podniků domnívá, že je generální ředitelství pro hospodářskou soutěž o jeho procesním postavení patřičně neinformovalo, mohou se obrátit na úředníka pro slyšení, aby záležitost vyřešil. Úředník pro slyšení rozhodne, že generální ředitelství pro hospodářskou soutěž podniku či sdružení podniků, jež podaly žádost, sdělí jeho procesní postavení. Toto rozhodnutí se sdělí podniku či sdružení podniků, jež žádost podalo.
KAPITOLA 3
ŽÁDOSTI O SLYŠENÍ
Článek 5
Třetí zúčastněné osoby
1. Žádosti o slyšení jiných osob než osob uvedených v článcích 5 a 11 (ES) č. 773/2004 a třetích osob ve smyslu článku 11 nařízení (ES) č. 802/2004 („třetí osoby“) se podávají v souladu s čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004 a článkem 16 nařízení (ES) č. 802/2004. Žádosti se podávají písemnou formou a obsahují vysvětlení žadatelova zájmu na výsledku řízení.
2. Po konzultaci odpovědného ředitele úředník pro slyšení rozhodne, zda mají být slyšeny třetí strany. Při posuzování, zda třetí osoba prokázala dostatečný zájem, dbá úředník pro slyšení na to, zda a v jaké míře je žadatel dostatečně dotčen postupem, který je předmětem řízení ve věcech hospodářské soutěže, nebo zda žadatel splňuje požadavky čl. 18 odst. 4 nařízení (ES) č. 139/2004.
3. Pokud úředník pro slyšení dospěl k názoru, že žadatel neprojevil dostatečný zájem o slyšení, sdělí žadateli písemně důvody svého názoru. Stanoví se lhůta, během které žadatel může písemně vyjádřit své názory. Pokud žadatel vyjádří písemně své názory ve lhůtě stanovené úředníkem pro slyšení a předložené písemné vyjádření nebude mít za následek odlišné posouzení, uvede se nález v odůvodněném rozhodnutí, které se žadateli oznámí.
4. Úředník pro slyšení informuje strany řízení ve věcech hospodářské soutěže o identitě zúčastněných třetích osob, jež projevily zájem o slyšení, od okamžiku zahájení řízení podle čl. 11 odst. 6 nařízení (ES) č. 1/2003 nebo podle čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 139/2004 s výjimkou případů, v nichž by takový krok způsobil osobě nebo podniku značnou újmu.
Článek 6
Právo na ústní slyšení; účast stěžovatelů a třetích osob na ústním slyšení
1. Na žádost stran, jimž Komise zaslala prohlášení o námitkách, nebo jiných zúčastněných stran provede úředník pro slyšení ústní slyšení tak, aby tyto strany mohly dále rozvinout své písemné připomínky.
2. Úředník pro slyšení může případně a po konzultaci odpovědného ředitele rozhodnout, že stěžovatelům a třetím zúčastněným osobám ve smyslu článku 5 dá příležitost k vyjádření jejich stanoviska při ústním slyšení stran, pro něž bylo vydáno prohlášení o námitkách, za podmínky, že o to požádají ve svých písemných připomínkách. Úředník pro slyšení může také přizvat zástupce orgánů pro hospodářskou soutěž z třetích zemí, aby se zúčastnili ústního slyšení jako pozorovatelé v souladu s dohodami uzavřenými mezi Unií a třetími zeměmi.
KAPITOLA 4
PŘÍSTUP KE SPISU, DŮVĚRNOST A OBCHODNÍ TAJEMSTVÍ
Článek 7
Přístup ke spisu a přístup k dokumentům a informacím
1. Pokud strana, jež uplatnila své právo na přístup ke spisu, má důvod se domnívat, že Komise má ve svém držení dokumenty, které jí nebyly zpřístupněné, a že uvedené dokumenty jsou nezbytné pro řádný výkon práva na slyšení, může úředníku pro slyšení podat odůvodněnou žádost o přístup k těmto dokumentům, s výhradou čl. 3 odst. 7.
2. S výhradou čl. 3 odst. 7 mohou jiné zúčastněné strany, stěžovatelé a třetí zúčastněné osoby ve smyslu článku 5 podat odůvodněnou žádost úředníku pro slyšení za těchto okolností:
a)
Jiné zúčastněné strany, jež mají důvod se domnívat, že nebyly informovány o námitkách určených oznamujícím stranám v souladu s čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 802/2004.
b)
Stěžovatel, jemuž Komise oznámila svůj záměr zamítnout stížnost podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004, a který má důvod se domnívat, že Komise má ve svém držení dokumenty, které mu nebyly zpřístupněné, a že uvedené dokumenty jsou nezbytné pro řádný výkon jeho práv v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004.
c)
Stěžovatel, který má za to, že neobdržel kopii nedůvěrného znění prohlášení o námitkách v souladu s čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004 nebo že kopie nedůvěrného znění prohlášení o námitkách nebyla vytvořena způsobem, který umožňuje účinný výkon jeho práv, s výjimkou případů, na které se vztahuje postup při narovnání.
d)
Třetí zúčastněná osoba ve smyslu článku 5 tohoto rozhodnutí, jež má důvod se domnívat, že nebyla informována o povaze a předmětu řízení v souladu s čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004 a čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 802/2004. Totéž platí pro stěžovatele v případě, na který se vztahuje postup při narovnání, jenž má důvod se domnívat, že nebyl informován o povaze a předmětu řízení v souladu s čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004.
3. Úředník pro slyšení přijme odůvodněné rozhodnutí ohledně jemu adresované žádosti podle odstavce 1 nebo 2 a toto rozhodnutí sdělí osobě, která žádost podala, a každé další osobě, jíž se řízení týká.
Článek 8
Obchodní tajemství a jiné důvěrné informace
1. Pokud má Komise v úmyslu zveřejnit informace, jež mohou představovat obchodní tajemství, nebo jiné důvěrné informace týkající se jakéhokoli podniku či osoby, musí prostřednictvím Generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž tento podnik či osoby písemně informovat o svém úmyslu a jeho důvodech. Bude stanovena lhůta, v níž dotyčný podnik či osoba mohou předložit jakékoli písemné připomínky.
2. Pokud dotyčný podnik či osoba nesouhlasí se zveřejněním informací, může se v této věci obrátit na úředníka pro slyšení. Pokud úředník pro slyšení shledá, že informace zveřejněna být může, neboť nepředstavuje obchodní tajemství či jinou důvěrnou informaci, nebo protože existuje převládající zájem na jejím zveřejnění, uvede toto zjištění v odůvodněném rozhodnutí, jež oznámí dotyčnému podniku či osobě. V rozhodnutí se stanoví den, po němž bude informace zveřejněna. Tento den nesmí být stanoven na dříve než jeden týden ode dne oznámení.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně i na sdělení informací jejich zveřejněním v Úředním věstníku Evropské unie.
4. V zájmu vyvážení účinného výkonu práv stran na obhajobu s oprávněným zájmem na důvěrnosti může úředník pro slyšení případně rozhodnout, že části spisu, které jsou nezbytné pro výkon práv stran na obhajobu, budou zpřístupněny straně dožadující se přístupu omezeným způsobem, jehož podrobnosti určí úředník pro slyšení.
KAPITOLA 5
PRODLOUŽENÍ LHŮT
Článek 9
Žádosti o prodloužení lhůt
1. Pokud se adresát prohlášení o námitkách domnívá, že lhůta stanovená pro jeho odpověď na prohlášení o námitkách je příliš krátká, může požádat o prodloužení této lhůty prostřednictvím odůvodněné žádosti adresované odpovědnému řediteli. Tato žádost musí být podána včas před uplynutím původní lhůty v řízeních podle článků 101 a 102 Smlouvy a nejméně pět dní před uplynutím původní lhůty v řízeních podle nařízení (ES) č. 139/2004. Pokud dané žádosti není vyhověno nebo adresát prohlášení o námitkách, který podal žádost, nesouhlasí s délkou poskytnutého prodloužení, může se před uplynutím původní lhůty v této věci obrátit na úředníka pro slyšení s žádostí o přezkum. Po konzultaci odpovědného ředitele rozhodne úředník pro slyšení, zda prodloužení lhůty je nezbytné pro to, aby adresát prohlášení o námitkách mohl účinně vykonávat své právo na slyšení, přičemž také zohlední nutnost vyhnout se zbytečnému prodlužování řízení. V řízeních podle článků 101 a 102 Smlouvy zohlední úředník pro slyšení mimo jiné toto:
a)
rozsah a náročnost spisu;
b)
zda měl adresát prohlášení o námitkách, který podal žádost, předem přístup k informacím;
c)
každou další objektivní překážku, s níž se může setkat adresát prohlášení o námitkách, který podal žádost, při vznášení svých připomínek.
Pro účely posuzování prvního pododstavce písm. a) může být vzato v úvahu množství protiprávního jednání, údajné trvání protiprávního jednání, rozsah a počet dokumentů a rozsah a složitost odborných studií.
2. Pokud se jiné zúčastněné strany, stěžovatel či třetí zúčastněná osoba ve smyslu článku 5 domnívá, že lhůta pro vyjádření svých názorů je příliš krátká, může usilovat o prodloužení této lhůty prostřednictvím odůvodněné žádosti adresované včas před uplynutím původní lhůty odpovědnému řediteli. Pokud žádosti není vyhověno, nebo jiná zúčastněná strana, stěžovatel nebo třetí zúčastněná osoba s tímto rozhodnutím nesouhlasí, může se v této věci obrátit na úředníka pro slyšení se žádostí o přezkum. Po konzultaci odpovědného ředitele rozhodne úředník pro slyšení, zda poskytne prodloužení lhůty.
KAPITOLA 6
ÚSTNÍ SLYŠENÍ
Článek 10
Organizace a fungování
1. Úředník pro slyšení organizuje a vede slyšení upravená v ustanoveních provádějících články 101 a 102 Smlouvy a nařízení Rady (ES) č. 139/2004.
2. Ústní slyšení jsou vedena úředníkem pro slyšení zcela nezávisle.
3. Úředník pro slyšení zajišťuje řádné provádění slyšení a přispívá k objektivitě samotného slyšení a jakéhokoli následně přijatého rozhodnutí.
4. Úředník pro slyšení zajistí, aby ústní slyšení poskytlo adresátům prohlášení o námitkách, jiným zúčastněným stranám, jakož i stěžovatelům a třetím zúčastněným osobám ve smyslu článku 5, jež byly připuštěny k ústnímu slyšení, dostatečnou příležitost k rozvinutí jejich názorů k předběžným zjištěním Komise.
Článek 11
Příprava ústního slyšení
1. Úředník pro slyšení zodpovídá za přípravu ústního slyšení a za tímto účelem podnikne veškerá nezbytná opatření. V zájmu zajištění řádné přípravy ústního slyšení může úředník pro slyšení po konzultaci odpovědného ředitele osobám pozvaným ke slyšení předem rozeslat seznam otázek, k nimž se mohou vyjádřit. Úředník pro slyšení může osobám pozvaným ke slyšení rovněž naznačit hlavní oblasti diskuze se zvláštním ohledem na skutečnosti a otázky, na které si adresát prohlášení o námitkách, který požádal o ústní slyšení, přeje upozornit.
2. Za tímto účelem a v zájmu přípravy samotného slyšení se úředník pro slyšení po konzultaci odpovědného ředitele může setkat s osobami pozvanými ke slyšení a popřípadě se službami Komise.
3. Úředník pro slyšení může také předem požádat o písemné oznámení klíčového obsahu zamýšlených prohlášení osob pozvaných ke slyšení.
4. Úředník pro slyšení může všem osobám pozvaným ke slyšení stanovit lhůtu k předložení seznamu účastníků, kteří se zúčastní jejich jménem. Úředník pro slyšení zpřístupní tento seznam všem osobám pozvaným k ústnímu slyšení včas přede dnem konání slyšení.
Článek 12
Harmonogram a postup
1. Po konzultaci odpovědného ředitele stanoví úředník pro slyšení den, trvání a místo slyšení. Pokud je požadováno odročení, rozhodne úředník pro slyšení, zda je povolí, nebo ne.
2. Úředník pro slyšení rozhodne, zda by měly být během slyšení připuštěny nové dokumenty a které osoby by měly být slyšeny jménem určité strany.
3. Úředník pro slyšení může stranám, jimž bylo určeno prohlášení o námitkách, jiným zúčastněným stranám, stěžovatelům, jiným osobám pozvaným ke slyšení, službám Komise a orgánům členských států povolit, aby během slyšení kladly otázky. V případě, že výjimečně zůstane určitá otázka při ústním slyšení zcela nebo částečně nezodpovězena, může úředník pro slyšení povolit její zodpovězení písemnou formou ve stanovené lhůtě. Tuto písemnou odpověď obdrží všichni účastníci ústního slyšení, pokud úředník pro slyšení nerozhodne jinak v zájmu ochrany práva na obhajobu určitého adresáta prohlášení o námitkách nebo obchodního tajemství nebo jiné důvěrné informace jakékoli osoby.
4. V případech, ve kterých si to vyžaduje nutnost zajistit právo na slyšení, může úředník pro slyšení po konzultaci odpovědného ředitele poskytnout dotyčným stranám, jiným zúčastněným stranám, stěžovatelům nebo třetím zúčastněným osobám ve smyslu článku 5 příležitost předložit další písemné připomínky po ukončení ústního slyšení. Úředník pro slyšení stanoví den, do kterého mohou být podání předkládána. Komise není povinna brát v úvahu písemné připomínky obdržené po tomto dni.
Článek 13
Ochrana obchodních tajemství a důvěrnost při ústním slyšení
Za normálních okolností probíhá slyšení každé osoby za přítomnosti všech dalších osob pozvaných k účasti na ústním slyšení. S ohledem na oprávněný zájem dotyčných osob chránit svá obchodní tajemství a jiné důvěrné informace se úředník pro slyšení může také rozhodnout provést slyšení jednotlivých osob odděleně na uzavřeném zasedání.
KAPITOLA 7
PROZATÍMNÍ ZPRÁVA A PRÁVO VZNÉST PŘIPOMÍNKY
Článek 14
Prozatímní zpráva a připomínky
1. Úředník pro slyšení podá o slyšení a o závěrech, které ze slyšení vyvozuje, s ohledem na dodržování účinného výkonu procesních práv prozatímní zprávu příslušnému členu Komise. Připomínky v této zprávě se týkají procesních otázek, včetně:
a)
zpřístupnění dokumentů a přístupu ke spisu;
b)
lhůty pro odpověď na prohlášení o námitkách;
c)
dodržování práva na slyšení;
d)
řádného provádění ústního slyšení.
Kopie zprávy se předává generálnímu řediteli pro otázky hospodářské soutěže, odpovědnému řediteli a dalším příslušným službám Komise.
2. Kromě zprávy uvedené v odstavci 1 a mimo ni může úředník pro slyšení uvádět poznámky k dalšímu pokroku a nestrannosti řízení. Úředník pro slyšení tím usiluje zejména o zajištění toho, aby při přípravě návrhu rozhodnutí Komise byla věnována řádná pozornost všem významným skutečnostem, ať již příznivým nebo nepříznivým pro dotyčné strany, včetně skutkových okolností vztahujících se k závažnosti a trvání jakéhokoli protiprávního jednání. Tyto připomínky se mimo jiné mohou týkat nutnosti dalších informací, stažení určitých námitek, formulace dalších námitek nebo návrhů na další vyšetřovací opatření podle kapitoly V nařízení (ES) č. 1/2003.
Generální ředitel pro hospodářskou soutěž, odpovědný ředitel a právní služba obdrží informace o těchto připomínkách.
KAPITOLA 8
ZÁVAZKY A NAROVNÁNÍ
Článek 15
Závazky a narovnání
1. Strany řízení, jež nabídnou Komisi závazky takové povahy, že reagují na její výhrady vyjádřené v jejím předběžném posouzení podle článku 9 nařízení (ES) č. 1/2003, se v zájmu zajištění účinného výkonu svých procesních práv mohou obrátit na úředníka pro slyšení v kterékoli fázi řízení podle článku 9.
2. Účastníci řízení v případech kartelů, kteří vstupují do jednání o narovnání podle článku 10a nařízení (ES) č. 773/2004, se mohou obrátit na úředníka pro slyšení v kterékoli fázi postupu při narovnání v zájmu zajištění účinného výkonu svých procesních práv.
KAPITOLA 9
ZÁVĚREČNÁ ZPRÁVA
Článek 16
Obsah a předání před přijetím rozhodnutí
1. Na základě návrhu rozhodnutí, který je třeba v příslušném případě předložit poradnímu výboru, připraví úředník pro slyšení závěrečnou písemnou zprávu o dodržování práva na účinný výkon procesních práv uvedených v čl. 14 odst. 1 v kterékoli fázi řízení. V této zprávě rovněž zváží, zda se návrh rozhodnutí zabývá pouze těmi námitkami, u nichž byla stranám poskytnuta příležitost vyjádřit své názory.
2. Závěrečná zpráva se předloží příslušnému členu Komise, generálnímu řediteli pro hospodářskou soutěž, odpovědnému řediteli a dalším příslušným službám Komise. Zpráva se sdělí příslušným orgánům členských států a podle ustanovení o spolupráci stanovených v protokolu 23 a protokolu 24 k Dohodě o EHP také Kontrolnímu úřadu ESVO.
Článek 17
Předložení Komisi a zveřejnění
1. Aby se zajistilo, že při přijímání rozhodnutí v jednotlivém případě je Komise plně informována o všech důležitých informacích, které se týkají průběhu řízení a dodržování práva na účinný výkon procesních práv během celého řízení, předloží se závěrečná zpráva úředníka pro slyšení Komisi spolu s návrhem rozhodnutí, jenž jí byl předložen.
2. Úředník pro slyšení může závěrečnou zprávu upravit ve světle jakýchkoli pozměňovacích návrhů k návrhu rozhodnutí před jeho přijetím Komisí.
3. Společně s rozhodnutím sdělí Komise adresátům rozhodnutí závěrečnou zprávu úředníka pro slyšení. Komise zveřejní závěrečnou zprávu úředníka pro slyšení v Úředním věstníku Evropské unie společně s rozhodnutím, přičemž dbá na oprávněný zájem podniků na ochraně obchodních tajemství.
KAPITOLA 10
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Zrušení a přechodné ustanovení
1. Rozhodnutí 2001/462/ES, ESUO se zrušuje.
2. Procesní kroky již učiněné podle rozhodnutí 2001/462/ES, ESUO jsou nadále účinné. Ve vztahu k vyšetřovacím opatřením, která byla přijata před vstupem v platnost tohoto rozhodnutí, může úředník pro slyšení odmítnout výkon svých pravomocí podle článku 4.
V případech, u kterých došlo k zahájení řízení podle čl. 11 odst. 6 nařízení (ES) č. 1/2003 nebo podle čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 139/2004 před vstupem v platnost tohoto rozhodnutí, se prozatímní zpráva podle článku 14 tohoto rozhodnutí a závěrečná zpráva podle článku 16 netýká vyšetřovací fáze, nerozhodne-li úředník pro slyšení jinak.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. října 2011.