KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 5. januar 2011
om afslutning af undersøgelsesproceduren vedrørende de foranstaltninger, som Brasilien har indført i forbindelse med importen af tekstilvarer
(2011/2/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (1), særlig artikel 11, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDUREMÆSSIG BAGGRUND
(1)
Den 12. februar 1998 indgav Febeltex, (Fédération Belge du Textile) en klage i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 3286/94.
(2)
Klageren hævdede, at EU's salg af tekstilvarer i Brasilien var udsat for handelshindringer, jf. artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 3286/94, herunder en importlicensordning med ikke-automatisk udstedelse af licens, og den måde, hvorpå denne ordning fungerer, bl.a. gennem de obligatoriske importbetalingsbetingelser og minimumsimportpriser.
(3)
Kommissionen besluttede derfor efter høring af det rådgivende udvalg, der er nedsat ved forordning (EF) nr. 3286/94, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en undersøgelsesprocedure med henblik på at undersøge de pågældende juridiske og faktuelle spørgsmål. Følgelig blev der indledt en undersøgelsesprocedure den 27. februar 1998 (2).
B. RESULTATER AF UNDERSØGELSESPROCEDUREN
(4)
Den endelige rapport om undersøgelsesproceduren blev rundsendt til EU-medlemsstaterne på mødet i det rådgivende udvalg den 9. november 1998.
(5)
I rapporten konkluderedes det, at den brasilianske importlicensordning med ikke-automatisk udstedelse af licens som anvendt i forbindelse med et krav om minimumspris, synes at stride mod:
a)
artikel 1, 3 og 5 i WTO-aftalen om importlicensprocedurer, eftersom a) anvendelsen ikke var neutral; b) ordningen ikke blev administreret på en rimelig og retfærdig måde; c) den ikke var med til at gennemføre WTO-konforme restriktioner, og derfor ikke var begrænset i anvendelsesområde og varighed til en foranstaltning, som den selv havde gennemført; og d) den havde yderligere handelshindrende og konkurrenceforvridende virkninger på importen. Desuden var listen over de varer, som var underlagt ikke-automatisk udstedelse, ikke offentliggjort, og ansøgninger om licenser med henblik på import under minimumsprisen forblev ubesvaret fra officiel side i flere måneder.
b)
artikel X.1 og X.3 i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT 1994), da importlicensordningen med ikke-automatisk udstedelse af licens ikke var offentliggjort og ikke blev administreret på en ensrettet, upartisk og rimelig måde.
c)
artikel XI.1 i Gatt (1994), da ordningen med minimumspriser var en restriktion ud over skatter, afgifter og andre gebyrer, som var gjort gældende gennem importlicenser for importen af enhver vare fra en hvilken som helst anden kontrahents område uden WTO-konform dokumentation.
C. UDVIKLINGEN EFTER UNDERSØGELSEN
(6)
Den 17. marts 1999 (3) besluttede Kommissionen at indlede en WTO-tvistbilæggelsesprocedure. Der blev afholdt WTO-høringer den 19. november 1999. Ved den lejlighed indrømmede Brasilien, at man ikke opfyldte en række af WTO-forpligtelserne om meddelelse i forbindelse med importlicensordningen, selv om man benægtede alle påstande om en praksis med hensyn til fastsættelse af en minimumspris både i forbindelse med importlicens og toldværdiansættelse.
(7)
Efter disse høringer gennemgik det brasilianske importlicens- og toldværdiansættelsessystem betydelige ændringer, og EU-erhvervsgrenens adgang til det brasilianske marked for tekstilvarer blev forbedret. Imidlertid er der stadig en række aspekter i det brasilianske importlicens- og toldværdiansættelsessystem, der skal ændres for at kunne sikre, at Brasilien fuldt ud overholder sine forpligtelser i henhold til de relevante WTO-aftaler.
(8)
Kommissionen besluttede derfor ved en afgørelse 2001/429/EF (4) at suspendere ovennævnte undersøgelsesprocedure i en periode på seks måneder, samtidig med at man fulgte virkningen af ændringerne i det brasilianske system.
(9)
I første kvartal af 2002 var der en række kontakter til de brasilianske myndigheder, som fandt sted med det formål at finde en løsning, som begge parter kunne acceptere. Det Europæiske Fællesskab og Brasilien undertegnede den 6. november 2002 et aftalememorandum om en ordning med hensyn til markedsadgang for tekstiler og beklædning, i henhold til hvilket begge parter blev enige om at afstå fra at anvende ikke-toldmæssige hindringer. Desuden beskæftigede aftalememorandummet sig også med problemet i forbindelse med toldværdiansættelse.
(10)
I de mere end syv år, siden aftalememorandummet blev undertegnet, er Kommissionen ikke blev underrettet om særlige problemer eller nye hindringer i forbindelse med markedsadgang for tekstilvarer i Brasilien.
D. KONKLUSION OG HENSTILLING
(11)
På baggrund af ovenstående analyse skønnes det, at undersøgelsesproceduren har ført til en tilfredsstillende løsning på de hindringer, der blev fremført i klagen fra Febeltex. Undersøgelsesproceduren bør derfor afsluttes, jf. artikel 11, stk. 1, i forordning (EF) nr. 3286/94.
(12)
Det rådgivende udvalg er blevet hørt om foranstaltningerne i denne afgørelse -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Undersøgelsesproceduren vedrørende de foranstaltninger, som Brasilien har indført i forbindelse med importen af tekstilvarer, afsluttes hermed.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. januar 2011.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 5. ledna 2011,
kterým se ukončuje přezkumné řízení týkající se opatření uložených Brazílií, jež mají dopad na dovoz textilních výrobků
(2011/2/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (1), a zejména na čl. 11 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. VÝCHODISKO ŘÍZENÍ
(1)
Dne 12. ledna 1998 podala organizace Febeltex (Fédération Belge du Textile) stížnost podle článku 4 nařízení (ES) č. 3286/94.
(2)
Žadatel tvrdil, že prodeji textilních výrobků Evropského společenství v Brazílii brání řada překážek obchodu ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 3286/94, včetně systému neautomatických dovozních licencí a způsobu fungování tohoto systému, zejména pokud jde o povinné platební podmínky při dovozu a minimální dovozní ceny.
(3)
Komise po konzultaci s poradním výborem zřízeným nařízením (ES) č. 3286/94 rozhodla, že existují dostatečné důkazy pro zahájení přezkumného řízení za účelem zvážení náležitých právních a faktických záležitostí. Proto bylo dne 27. února 1998 zahájeno přezkumné řízení (2).
B. ZÁVĚRY PŘEZKUMNÉHO ŘÍZENÍ
(4)
Závěrečnou zprávu o postupu šetření obdržely členské státy EU dne 9. listopadu 1998 na zasedání poradního výboru.
(5)
Ve zprávě se došlo k závěru, že brazilský systém neautomatických dovozních licencí, který je uplatňován s požadavkem minimální ceny, zřetelně porušuje:
a)
články 1, 3 a 5 Dohody WTO o dovozním licenčním řízení, protože: a) není uplatňován neutrálně; b) není vykonáván spravedlivým a nestranným způsobem; c) neprovádí se jím žádná omezení slučitelná s pravidly WTO, a není tedy omezen v rozsahu a délce trvání na opatření, které se jím provádí, a d) má dodatečný vliv na dovoz, kterým se omezuje a narušuje obchod. Kromě toho nebyl zveřejněn seznam výrobků, které jsou předmětem neautomatických dovozních licencí a žádosti o licence na dovoz pod minimální cenou zůstaly bez úřední odpovědi po dobu několika měsíců;
b)
články X.1 a X.3 Všeobecné dohody o clech a obchodu GATT (1994), protože systém neautomatických dovozních licencí nebyl zveřejněn a nebyl prováděn jednotně, nestranně a přiměřeně;
c)
článek XI.1 Všeobecné dohody GATT (1994), protože systém minimálních cen je omezením jiným než cla, daně a jiné poplatky, které je uplatněno prostřednictvím dovozních licencí na dovoz jakéhokoli výrobku z území jiné smluvní strany, aniž by to bylo odůvodněno na základě pravidel WTO.
C. VÝVOJ PO ŠETŘENÍ
(6)
Dne 17. března 1999 (3) se Komise rozhodla zahájit řízení pro řešení sporů v rámci WTO. Konzultace v rámci WTO proběhly dne 19. listopadu 1999. Při té příležitosti Brazílie odmítla všechna tvrzení týkající se praxe minimálních cen v souvislosti s dovozními licencemi i stanovováním cel, ale uznala, že nedodržela některé ze svých závazků vůči WTO týkajících se oznamování ve vztahu ke svému systému dovozních licencí.
(7)
Na základě těchto konzultací prošly brazilské systémy dovozních licencí a stanovování cel významnými změnami a přístup výrobního odvětví Společenství na brazilský trh s textilními výrobky se zlepšil. Stále však existují některé aspekty brazilských systémů dovozních licencí a stanovování cel, které je potřebné upravit, aby bylo zajištěno, že Brazílie v plné míře plní své závazky vyplývající z příslušných dohod WTO.
(8)
Komise proto rozhodnutím 2001/429/ES ze dne 21. května 2001 (4) rozhodla o pozastavení výše uvedeného přezkumného řízení po dobu šesti měsíců, přičemž sledovala dopad změn v brazilském systému.
(9)
Během prvního čtvrtletí 2002 proběhlo několik setkání s brazilskými orgány s cílem nalézt vzájemně přijatelné řešení. Evropské společenství a Brazílie podepsaly dne 6. listopadu 2002 memorandum o porozumění týkající se opatření v oblasti přístupu na trh s textilními a oděvními výrobky, ve kterém obě strany souhlasily s tím, že nebudou uplatňovat necelní překážky obchodu. Kromě toho byla v memorandu o porozumění řešena také otázka týkající se stanovování cel.
(10)
Během více než sedmiletého období od podpisu memoranda o porozumění nebyly Komisi oznámeny žádné konkrétní problémy nebo nové překážky týkající se přístupu na brazilský trh s textilními výrobky.
D. ZÁVĚR A DOPORUČENÍ
(11)
S ohledem na výše uvedenou analýzu se má za to, že přezkumné řízení vedlo k uspokojivé situaci, pokud jde o překážky obchodu, jež byly uvedeny ve stížnosti podané organizací Febeltex. Přezkumné řízení by se proto mělo v souladu s čl. 11 odst. 1 nařízení (ES) č. 3286/94 ukončit.
(12)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím byla konzultována s poradním výborem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přezkumné řízení týkající se opatření uložených Brazílií, jež mají dopad na dovoz textilních výrobků, se tímto ukončuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 5. ledna 2011.