KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 1. juli 2011
om ændring af Sirene-håndbogen
(meddelt under nummer K(2011) 4574)
(Kun den bulgarske, den engelske, den estiske, den finske, den franske, den græske, den italienske, den lettiske, den litauiske, den maltesiske, den nederlandske, den polske, den portugisiske, den rumænske, den slovakiske, den slovenske, den spanske, den svenske, den tjekkiske, den tyske og den ungarske udgave er autentiske)
(2011/406/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 378/2004 af 19. februar 2004 om proceduren for ændring af Sirene-håndbogen (1), særlig artikel 2, og
under henvisning til Rådets afgørelse 2004/201/RIA af 19. februar 2004 om proceduren for ændring af Sirene-håndbogen (2), særlig artikel 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Sirene-håndbogen udgør en række instrukser til operatørerne i de enkelte medlemsstaters Sirene-kontorer og fastlægger de regler og procedurer, der gælder for bilateral og multilateral udveksling af de supplerende oplysninger, der kræves, for at visse bestemmelser i konventionen af 1990 om gennemførelse af Schengenaftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (3) (i det følgende benævnt Schengenkonventionen) kan gennemføres korrekt.
(2)
Standarderne for arbejdsprocedurer i Sirene-kontorerne og den relevante EU-lovgivning vedrørende udveksling af supplerende oplysninger mellem Sirene-kontorer har udviklet sig over tid. Sirene-håndbogen er ikke blevet ændret siden 2007. Som følge heraf er det nu påkrævet at indføre ændringer for at sikre ensartede arbejdsprocedurer og overensstemmelse med udviklingen i den relevante EU-lovgivning vedrørende udveksling af supplerende oplysninger mellem Sirene-kontorer. På grund af omfanget af nødvendige ændringer i Sirene-håndbogens bestemmelser er det derfor hensigtsmæssigt at udskifte den gældende tekst i Sirene-håndbogen med en revideret udgave.
(3)
Bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger og datasikkerhed i Schengeninformationssystemet er fastlagt i Schengenkonventionen. Hvis der ikke er fastsat specifikke bestemmelser i konventionen, finder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (4) anvendelse for udvekslingen af supplerende oplysninger i forbindelse med indberetninger om nægtelse af indrejse. Hvis der ikke er fastsat specifikke bestemmelser i konventionen, finder Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA af 27. november 2008 om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager anvendelse (5) ved udvekslingen af supplerende oplysninger, der vedrører alle andre indberetninger.
(4)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltog Danmark ikke i vedtagelsen af forordning (EF) nr. 378/2004, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Da forordning (EF) nr. 378/2004 imidlertid bygger på Schengenreglerne efter bestemmelserne i tredje del, afsnit IV, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, har Danmark i henhold til artikel 5 i protokollen besluttet at gennemføre disse regler i national ret. Danmark deltog i vedtagelsen af afgørelse 2004/201/RIA. Det er derfor forpligtet til at gennemføre denne afgørelse.
(5)
Det Forenede Kongerige deltager i denne afgørelse i det omfang, den ikke vedrører udveksling af supplerende oplysninger i forbindelse med artikel 96 i Schengenkonventionen, i overensstemmelse med artikel 5 i protokollen om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (6).
(6)
Irland deltager i denne afgørelse i det omfang, den ikke vedrører udveksling af supplerende oplysninger i forbindelse med artikel 96 i Schengenkonventionen, i overensstemmelse med artikel 5 i protokollen om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (7).
(7)
Denne afgørelse udgør en retsakt, der bygger på eller på anden måde har tilknytning til Schengenreglerne, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2003 og artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2005.
(8)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (8), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (9) om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale.
(9)
For så vidt angår Schweiz udgør denne afgørelse en udvikling af Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (10), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i afgørelse 2008/146/EF (11) og 2008/149/RIA (12).
(10)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/261/EF (13) og 2008/262/RIA (14).
(11)
De i denne beslutning omhandlede foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er oprettet i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 378/2004 og artikel 3 i afgørelse 2004/201/RIA -
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Sirene-håndbogen erstattes af udgaven i bilaget til nærværende afgørelse.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Irland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juli 2011.
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 1. července 2011,
kterým se mění příručka SIRENE
(oznámeno pod číslem K(2011) 4574)
(Pouze anglické, bulharské, české, estonské, finské, francouzské, italské, litevské, lotyšské, maďarské, maltské, německé, nizozemské, polské, portugalské, rumunské, řecké, slovenské, slovinské, španělské a švédské znění je závazné)
(2011/406/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 378/2004 ze dne 19. února 2004 o postupech pro změnu příručky SIRENE (1), a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2004/201/SVV ze dne 19. února 2004 o postupech pro změnu příručky SIRENE (2), a zejména na článek 2 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příručka SIRENE zavádí soubor pokynů pro operátory kanceláří SIRENE jednotlivých členských států, v nichž jsou stanoveny pravidla a postupy pro dvoustrannou nebo vícestrannou výměnu doplňujících informací, jež se vyžadují v případě řádného provádění některých ustanovení Úmluvy z roku 1990 k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (3) (Schengenská úmluva).
(2)
Postupem času se vyvíjely normy určující pracovní postupy kanceláří SIRENE a právo Unie týkající se doplňující výměny informací mezi jednotlivými kancelářemi SIRENE. Příručka SIRENE se od roku 2007 neměnila. Nyní je tedy třeba přistoupit ke změnám, aby byla zaručena jednotnost pracovních postupů a zajištěn soulad s vývojem práva Unie týkajícího se doplňující výměny informací mezi jednotlivými kancelářemi SIRENE. Vzhledem k rozsahu změn, jež je třeba v příručce SIRENE učinit, je vhodné, aby stávající znění příručky SIRENE bylo nahrazeno revidovaným zněním.
(3)
Schengenská úmluva upravuje ochranu osobních údajů a zabezpečení údajů v Schengenském informačním systému. V případě neexistence zvláštních ustanovení Schengenské úmluvy se na výměnu doplňujících informací týkajících záznamů o odepření vstupu použije směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4). V případě neexistence zvláštních ustanovení Schengenské úmluvy se na výměnu doplňujících informací týkajících se všech ostatních záznamů použije rámcové rozhodnutí Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech (5).
(4)
Dánsko se v souladu s články 1 a 2 bývalého Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, neúčastnilo přijímání nařízení (ES) č. 378/2004 a uvedené nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Nicméně vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 378/2004 navazuje na schengenské acquis podle hlavy IV části třetí bývalé Smlouvy o založení Evropského společenství, Dánsko se v souladu s článkem 5 uvedeného protokolu rozhodlo provést toto acquis do svého vnitrostátního právního řádu. Dánsko se podílelo na přijetí rozhodnutí 2004/201/SVV. Toto rozhodnutí je proto pro něj závazné.
(5)
Na Spojené království se toto rozhodnutí vztahuje v rozsahu, který se netýká výměny doplňujících informací v souvislosti s článkem 96 Schengenské úmluvy, podle článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a podle čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (6).
(6)
Na Irsko se toto rozhodnutí vztahuje v rozsahu, který se netýká výměny doplňujících informací v souvislosti s článkem 96 Schengenské úmluvy, podle článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a podle čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (7).
(7)
Toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003 a čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.
(8)
Pokud jde o Island a Norsko, toto rozhodnutí rozvíjí ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (8), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu G rozhodnutí Rady 1999/437/ES (9) o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.
(9)
Pokud jde o Švýcarsko, toto rozhodnutí rozvíjí ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (10), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (11) a 2008/149/SVV (12).
(10)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu podepsaného mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/261/ES (13) a 2008/262/SVV (14).
(11)
Opatření podle tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 3 nařízení (ES) č. 378/2004 a podle článku 3 rozhodnutí 2004/201/SVV,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Příručka SIRENE se nahrazuje zněním v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království, Bulharské republice, České republice, Spolkové republice Německo, Estonské republice, Irsku, Řecké republice, Španělskému království, Francouzské republice, Italské republice, Kyperské republice, Lotyšské republice, Litevské republice, Lucemburskému velkovévodství, Maďarské republice, Republice Malta, Nizozemskému království, Rakouské republice, Polské republice, Portugalské republice, Rumunsku, Republice Slovinsko, Slovenské republice, Finské republice, Švédskému království a Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 1. července 2011.