KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 31. januar 2011
i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF om, hvorvidt staten Israel yder en tilstrækkelig beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med automatisk behandling af personoplysninger
(meddelt under nummer K(2011) 332)
(EØS-relevant tekst)
(2011/61/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (1), særlig artikel 25, stk. 6,
efter høring af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Medlemsstaterne skal i henhold til direktiv 95/46/EF fastsætte bestemmelser om, at videregivelse af personoplysninger til et tredjeland kun må finde sted, hvis det pågældende tredjeland sikrer et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau, og medlemsstaternes love til gennemførelse af direktivets øvrige bestemmelser overholdes inden videregivelsen.
(2)
Kommissionen kan fastslå, at et tredjeland sikrer et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau. I så fald kan der videregives personoplysninger fra medlemsstaterne, uden at yderligere garantier er påkrævet.
(3)
Vurderingen af, om beskyttelsesniveauet for personoplysninger er tilstrækkeligt, skal i henhold til direktiv 95/46/EF ske på grundlag af samtlige de forhold, der har indflydelse på en videregivelse eller en type videregivelse af oplysninger og under hensyntagen til en række faktorer som anført i direktivets artikel 25, der er relevante for den pågældende videregivelse.
(4)
Vurderingen af, om beskyttelsesniveauet er tilstrækkeligt, og vedtagelsen og gennemførelsen af afgørelser i henhold til artikel 25, stk. 6, i direktiv 95/46/EF skal på grund af tredjelandenes forskellige opfattelser af begrebet beskyttelse af personoplysninger foretages ud fra en række kriterier, der skal sikre, at der ikke vilkårligt eller uberettiget diskrimineres mod eller mellem tredjelande, hvor lignende forhold gør sig gældende, eller skabes skjulte handelshindringer under hensyntagen til Den Europæiske Unions nuværende internationale forpligtelser.
(5)
Staten Israels retssystem bygger ikke på nogen skriftlig forfatning, men staten Israels højesteret har givet visse »grundlæggende love« forfatningsstatus. Disse »grundlæggende love suppleres af en omfattende retspraksis, idet det israelske retssystem i vidt omfang bygger på »common law««-princippet. Retten til privatlivets fred er nedfældet i den grundlæggende lovs artikel 7 om menneskets værdighed og frihed.
(6)
Staten Israels retsregler for beskyttelse af personoplysninger, der i bredt omfang bygger på de retsregler, der er fastlagt i direktiv 95/45/EF, er fastsat i lov om beskyttelse af privatlivets fred 5741-1981, der senest er blevet ændret i 2007, idet der blev fastlagt nye krav til behandling af personoplysninger, og den detaljerede opbygning af tilsynsmyndighed blev fastsat.
(7)
Den pågældende databeskyttelseslovgivning er blevet yderligere suppleret med bekendtgørelsen om gennemførelse af lov om beskyttelse af privatlivets fred 5741-1981 og bekendtgørelsen om tilsynsmyndighedens oprettelse og funktionsmåde; de bygger i vid udstrækning på anbefalingerne i den rapport (Schoffman-rapporten), som blev udarbejdet for justitsministeriet af udvalget for undersøgelse af lovgivningen vedrørende databaser.
(8)
Der indgår også databeskyttelsesbestemmelser i en række retsforskrifter, der tjener til regulering af forskellige sektorer, såsom lovgivningen for finanssektoren, samt bestemmelserne for sundhedsområdet og offentlige registre.
(9)
De gældende retsregler om databeskyttelse i staten Israel dækker alle de grundlæggende principper, der er nødvendige for at sikre et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau for fysiske personer med hensyn til behandlingen af personoplysninger i automatiserede databaser. Kapitel 2 i lov om beskyttelse af privatlivets fred 5741-1981, hvori principperne for behandling af personoplysninger er fastlagt, gælder ikke for behandling af personoplysninger i ikke-automatiserede databaser (manuelle databaser).
(10)
Anvendelsen af retsreglerne om databeskyttelse er garanteret ved administrative og retlige midler og ved et uafhængigt tilsyn; dette varetages af tilsynsmyndigheden Israeli Law, Information and Technology Authority (ILITA), der er bemyndiget til at foretage undersøgelser og indgreb; myndigheden handler som uafhængig instans.
(11)
De israelske databeskyttelsesmyndigheder har afgivet forklaringer og forsikringer med hensyn til fortolkningen af den israelske lovgivning, og har meddelt, at de israelske bestemmelser om databeskyttelse anvendes i overensstemmelse med denne fortolkning. Nærværende afgørelse tager udgangspunkt i disse forklaringer og forsikringer og er derfor også betinget af disses overholdelse.
(12)
Staten Israel bør derfor anses som et land, der kan sikre et tilstrækkeligt højt databeskyttelsesniveau i henhold til direktiv 95/46/EF med hensyn til automatiske internationale overførsler af personoplysninger fra EU til staten Israel; dette gælder også i tilfælde af ikke-automatiske overførsler, når oplysningerne er genstand for videre automatisk behandling i staten Israel. Afgørelsen dækker derimod ikke internationale overførsler af personoplysninger fra EU til staten Israel, hvor nævnte overførsel og den efterfølgende behandling af oplysningerne udelukkende sker på ikke-automatisk måde.
(13)
Af hensyn til åbenheden og for at sikre medlemsstaternes ansvarlige myndigheders beføjelser til at beskytte fysiske personer i forbindelse med behandlingen af deres personoplysninger er det nødvendigt at specificere, under hvilke særlige omstændigheder det kan være berettiget at suspendere specifik videregivelse af personoplysninger uanset konstateringen af, at beskyttelsen er tilstrækkelig.
(14)
I forbindelse med vurderingen af beskyttelsens tilstrækkelighed, der er omhandlet i denne afgørelse, henvises der til staten Israel som defineret i international ret. Yderligere videregivelse til en modtager uden for staten Israel som defineret i international ret bør betragtes som overførsel af personoplysninger til et tredjeland.
(15)
Arbejdsgruppen vedrørende beskyttelse af personer i forbindelse med behandling af personoplysninger, der er nedsat ved artikel 29 i direktiv 95/46/EF, har afgivet positiv udtalelse om, at beskyttelsesniveauet er tilstrækkeligt for så vidt angår automatiske internationale overførsler af personoplysninger fra EU; dette gælder også for så vidt angår ikke-automatiske overførsler af oplysninger, der er genstand for efterfølgende automatisk behandling i staten Israel. Arbejdsgruppen tilskynder i udtalelsen de israelske myndigheder til at vedtage yderligere bestemmelser med det formål at inddrage manuelle databaser i den israelske lovgivning, at fastslå eksplicit, at proportionalitetsprincippet finder anvendelse i forbindelse med behandling af personoplysninger i den private sektor, og at sikre, at undtagelserne i de internationale overførsler af oplysninger fortolkes i overensstemmelse med kriterierne i »Arbejdsdokument om en ensartet fortolkning af artikel 26, stk. 1, i direktiv 95/46/EF« (2). Ved udarbejdelsen af nærværende afgørelse (3) er der taget hensyn til nævnte udtalelse.
(16)
Det udvalg, der er nedsat ved artikel 31, stk. 1, i direktiv 95/46/EF, afgav ikke udtalelse inden for den frist, som formanden havde fastsat -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. For så vidt angår artikel 25, stk. 2, i direktiv 95/46/EF, anses staten Israel for at være et land, der sikrer et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau for personoplysninger, der videregives fra Den Europæiske Union, for så vidt angår automatiske internationale overførsler af personoplysninger fra EU til staten Israel; dette gælder også for så vidt angår ikke-automatiske overførsler af oplysninger, der er genstand for efterfølgende automatisk behandling i staten Israel.
2. Den tilsynsmyndighed, der i staten Israel har ansvaret for anvendelsen af retsreglerne om databeskyttelse i staten Israel, er »Israeli Law, Information and Technology Authority (ILITA)«, som der henvises til i bilaget til denne afgørelse.
Artikel 2
1. Denne afgørelse vedrører kun spørgsmålet om, hvorvidt staten Israel som defineret i international ret sikrer en tilstrækkelig beskyttelse med hensyn til opfyldelsen af kravene i artikel 25, stk. 1, i direktiv 95/46/EF, og den berører ikke andre betingelser eller begrænsninger i forbindelse med gennemførelsen af andre bestemmelser i direktivet, der vedrører behandlingen af personoplysninger i medlemsstaterne.
2. Denne afgørelse anvendes i overensstemmelse med international ret. Afgørelsen berører ikke statussen for Golan-højderne, Gaza-striben og Vestbredden, herunder Østjerusalem, i henhold til international ret.
Artikel 3
1. De ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne kan, uden at dette berører deres beføjelser til at træffe foranstaltninger til sikring af overholdelsen af nationale bestemmelser, der vedtages i henhold til andre bestemmelser end artikel 25 i direktiv 95/46/EF, gøre brug af deres beføjelser til at suspendere overførsler af oplysninger til en modtager i staten Israel for at beskytte fysiske personer i forbindelse med behandlingen af deres personoplysninger,
a)
når en ansvarlig israelsk myndighed fastslår, at den pågældende modtager overtræder de gældende beskyttelsesprincipper, eller
b)
når der er væsentlig sandsynlighed for, at beskyttelsesnormerne overtrædes; når der er grund til at antage, at den ansvarlige israelske myndighed ikke tager eller ikke agter at tage passende og rettidige skridt for at bringe forholdet i orden; når en videre overførsel af personoplysninger vil kunne skabe overhængende risiko for alvorlig skade for de registrerede; og når de ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne, forholdene taget i betragtning, på passende vis har søgt at underrette den person, der er ansvarlig for behandlingen af oplysningerne i staten Israel, og give vedkommende mulighed for at svare.
2. Suspenderingen ophæves, når beskyttelsesprincipperne overholdes, og den ansvarlige myndighed i de berørte medlemsstater underrettes herom.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen, hvis der træffes foranstaltninger i henhold til artikel 3.
2. Medlemsstaterne og Kommissionen underretter hinanden om tilfælde, hvor de organer, som er ansvarlige for håndhævelsen af beskyttelsesnormerne i staten Israel, ikke sikrer overholdelsen heraf.
3. Fremgår det af de oplysninger, der indhentes i medfør af artikel 3, og stk. 1og 2 i denne artikel, at et organ, der har ansvaret for at sikre, at beskyttelsesnormerne i staten Israel overholdes, ikke varetager sin opgave korrekt, underretter Kommissionen den ansvarlige israelske myndighed herom og forelægger om nødvendigt et udkast til foranstaltninger på grundlag af proceduren i artikel 31, stk. 2, i direktiv 95/46/EF med henblik på at ophæve eller suspendere nærværende afgørelse eller begrænse dens anvendelsesområde.
Artikel 5
Kommissionen foretager en evaluering af anvendelsen af denne afgørelse og fremsender alt relevant materiale til det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 31 i direktiv 95/46/EF, herunder materiale, der kan påvirke den vurdering, der foretages i henhold til artikel 1 i denne afgørelse, om at beskyttelsen i staten Israel er tilstrækkelig i henhold til artikel 25 i direktiv 95/46/EF, samt materiale, der viser, at afgørelsen gennemføres på diskriminerende måde. Den fører navnlig tilsyn med behandlingen af personoplysninger i manuelle databaser.
Artikel 6
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme denne afgørelse senest tre måneder efter at have fået meddelelse herom.
Artikel 7
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 2011.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 31. ledna 2011
podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o odpovídající ochraně osobních údajů Státem Izrael v souvislosti s automatizovaným zpracováváním osobních údajů
(oznámeno pod číslem K(2011) 332)
(Text s významem pro EHP)
(2011/61/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (1), a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se směrnicí 95/46/ES jsou členské státy povinny zajistit, aby k předávání osobních údajů do třetí země docházelo, pouze pokud dotyčná třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany a pokud jsou před předáním údajů dodržovány právní předpisy členských států provádějící ostatní ustanovení směrnice.
(2)
Komise může dospět k závěru, že třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany. Takové zemi mohou členské státy předávat osobní údaje, aniž by byly nutné dodatečné záruky.
(3)
V souladu se směrnicí 95/46/ES má být úroveň ochrany údajů hodnocena s ohledem na všechny okolnosti související s předáním nebo předáváním údajů, a to se zvláštním zřetelem na celou řadu podmínek týkajících se předávání a uvedených v článku 25 této směrnice.
(4)
S ohledem na rozdíly v přístupu třetích zemí k ochraně údajů by mělo být dbáno na to, aby hodnocení odpovídající úrovně této ochrany a uplatňování všech rozhodnutí na základě čl. 25 odst. 6 směrnice 95/46/ES nebyla svévolně nebo neodůvodněně diskriminační vůči třetím zemím, kde jsou obdobné podmínky, nebo mezi nimi, a aby nevytvářela skrytou překážku obchodu s ohledem na stávající mezinárodní závazky Evropské unie.
(5)
Právní řád Státu Izrael nemá psanou ústavu, avšak ústavní sílu dovodil Nejvyšší soud Státu Izrael u některých „základních zákonů“. Tyto „základní zákony“ doplňuje objemný soubor judikatury, jelikož se právní řád Izraele ve značném rozsahu řídí zásadami obyčejového práva. Právo na soukromí je zahrnuto v „základním zákonu o právu na lidskou důstojnost a svobodu“ v oddíle 7.
(6)
Právní normy upravující ochranu osobních údajů ve Státě Izrael vycházejí ve velké míře z norem stanovených směrnicí 95/46/ES a jsou stanoveny v zákoně o ochraně soukromí 5741-1981, naposledy pozměněném v roce 2007 za účelem zavedení nových požadavků na zpracování osobních údajů a podrobné organizace orgánu dozoru.
(7)
Tyto právní předpisy v oblasti ochrany údajů dále doplňují vládní rozhodnutí provádějící zákon o ochraně soukromí 5741-1981 a o organizaci a fungování orgánu dozoru, která povětšinou vycházejí z doporučení formulovaných ve zprávě Komise pro přezkum právních předpisů týkajících se databází (Schoffmanova zpráva) pro ministerstvo spravedlnosti.
(8)
Ustanovení ohledně ochrany údajů jsou rovněž obsažena v celé řadě právních nástrojů upravujících různá odvětví, jako jsou předpisy ve finančním sektoru, ve zdravotnictví a předpisy týkající se veřejných rejstříků.
(9)
Právní normy v oblasti ochrany údajů platné ve Státě Izrael pokrývají všechny základní zásady nutné pro odpovídající úroveň ochrany pro fyzické osoby ve vztahu k zpracování osobních údajů automatizovanými databázemi. Kapitola 2 zákona o ochraně soukromí 5741-1981, která stanoví zásady zpracování osobních údajů, se nevztahuje na zpracování osobních údajů v databázích, které nejsou automatizované (manuální databáze).
(10)
Uplatňování právních norem ochrany osobních údajů zaručují správní a soudní prostředky nápravy a nezávislý dozor prováděný dozorčím orgánem, jímž je Izraelský úřad pro právo, informace a technologie (ILITA), který je nadán pravomocemi k provádění šetření a zásahů a je zcela nezávislý.
(11)
Izraelské orgány pro ochranu osobních údajů poskytly vysvětlení a záruky ohledně způsobu výkladu izraelského práva a poskytly záruky ohledně provádění izraelských předpisů na ochranu údajů v souladu s takovým výkladem. Toto rozhodnutí přihlíží k uvedeným vysvětlením a zárukám, a je jimi proto podmíněno.
(12)
Stát Izrael je proto třeba považovat za zemi zajišťující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů podle směrnice 95/46/ES, pokud jde o automatizované mezinárodní předávání osobních údajů z Evropské unie do Státu Izrael nebo o případy, kdy toto předávání není automatizováno, avšak tyto údaje jsou předmětem dalšího automatizovaného zpracování ve Státě Izrael. Opačně, na mezinárodní předávání osobních údajů z EU do Státu Izrael, u kterého samo předávání a následné zpracování je prováděno výlučně neautomatizovanými prostředky, by se toto rozhodnutí nemělo vztahovat.
(13)
V zájmu průhlednosti a aby příslušné orgány v členských státech zajistily ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů, je nezbytné uvést výjimečné okolnosti, za nichž může být odůvodněno pozastavení určitých toků údajů, bez ohledu na zjištění odpovídající úrovně ochrany.
(14)
Závěry týkající se úrovně ochrany osobních údajů v tomto rozhodnutí odkazují na Stát Izrael vymezený podle mezinárodní práva. Další následné předávání příjemci mimo Stát Izrael vymezený podle mezinárodního práva by mělo být považováno za předávání osobních údajů do třetí země.
(15)
Pracovní skupina pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů, zřízená podle článku 29 směrnice 95/46/ES, předložila kladné stanovisko k úrovni ochrany osobních údajů, pokud jde o automatizované mezinárodní předávání osobních údajů z Evropské unie, nebo o případy, kdy předávání není automatizované, avšak tyto údaje jsou předmětem dalšího automatizovaného zpracování ve Státě Izrael. Ve svém kladném stanovisku pracovní skupina vyzvala izraelské úřady, aby přijaly další ustanovení, která rozšíří uplatňování izraelských právních předpisů na manuální databáze, výslovně uznají, že bude uplatňování zásada proporcionality na zpracování osobních údajů v soukromé sféře, a která budou vykládat výjimky při mezinárodním předávání tak, aby byl jejich výklad v souladu s požadavky stanovenými v jejím „pracovním dokumentu o jednotném výkladu čl. 26 odst. 1 směrnice 95/46/ES“ (2). Toto stanovisko bylo zohledněno při přípravě toho rozhodnutí (3).
(16)
Výbor zřízený podle čl. 31 odst. 1 směrnice 95/46/ES nepředložil stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Pro účely čl. 25 odst. 2 směrnice 95/46/ES se Izrael považuje za zemi poskytující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů předávaných z Evropské unie, pokud jde o automatizované předávání osobních údajů z Evropské unie do Izraele nebo o případy, kdy toto předávání není automatizováno, avšak tyto údaje jsou předmětem dalšího automatizovaného zpracování ve Státě Izrael.
2. Orgánem dozoru Státu Izrael, který má pravomoc uplatňovat normy ochrany osobních údajů ve Státě Izrael, je Izraelský úřad pro právo, informace a technologie (ILITA) uvedený v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
1. Toto rozhodnutí se zabývá pouze úrovní ochrany zajišťované ve Státě Izrael vymezeném podle mezinárodního práva s cílem naplnit požadavky čl. 25 odst. 1 směrnice 95/46/ES a nedotýká se ostatních podmínek nebo omezení provádějících ostatní ustanovení zmíněné směrnice, které se vztahují na zpracování osobních údajů v členských státech.
2. Toto rozhodnutí se použije v souladu s mezinárodním právem. Rozhodnutím není dotčen status Golanských výšin, pásma Gazy a Západního břehu Jordánu, včetně východního Jeruzaléma podle mezinárodního práva.
Článek 3
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci příslušných orgánů členských států přijímat opatření, která zajišťují, aby byly dodržovány vnitrostátní předpisy přijaté na základě jiných ustanovení než článku 25 směrnice 95/46/ES, mohou tyto orgány vykonávat své stávající pravomoci, aby pozastavily předávání údajů příjemci ve Státě Izrael s cílem chránit fyzické osoby v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů v těchto případech:
a)
pokud příslušný izraelský orgán zjistí, že příjemce nedodržuje standardy uplatňované v oblasti ochrany, nebo
b)
pokud je velmi pravděpodobné, že nebyly dodržovány normy týkající se ochrany, pokud se lze důvodně domnívat, že příslušný orgán Státu Izrael včas nepřijal nebo nepřijme odpovídající opatření nezbytná pro vyřešení dané věci; pokud by pokračování v předávání údajů vyvolalo bezprostřední riziko vzniku vážné újmy subjektům údajů a pokud příslušné orgány členského státu za daných okolností přiměřeně usilují o informování strany odpovědné za zpracování údajů usazené ve Státě Izrael a poskytly jí příležitost zaujmout stanovisko.
2. Pozastavení předávání údajů skončí, jakmile je zajištěno dodržování norem ochrany a jakmile je o této skutečnosti informován příslušný orgán členského stát.
Článek 4
1. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi o přijetí opatření podle článku 3.
2. Členské státy a Komise se rovněž vzájemně informují o případech, kdy opatření přijatá subjekty pověřenými zajištěním dodržování norem ochrany ve Státě Izrael nejsou dostatečná.
3. Pokud informace shromážděné podle článku 3 a podle odstavců 1 a 2 tohoto článku prokážou, že kterýkoli subjekt pověřený zajištěním dodržování norem ochrany ve Státě Izrael neplní účinně svou úlohu, uvědomí o tom Komise příslušný orgán Státu Izrael a, bude-li třeba, předloží návrh opatření postupem podle čl. 31 odst. 2 směrnice 95/46/ES s cílem zrušit toto rozhodnutí, pozastavit je nebo omezit jeho oblast působnosti.
Článek 5
Komise sleduje provádění tohoto rozhodnutí a jakékoli předmětné poznatky sdělí výboru zřízenému podle článku 31 směrnice 95/46/ES, včetně jakýchkoliv důkazů, které by mohly mít vliv na hodnocení prováděné podle článku 1 tohoto rozhodnutí, zda je úroveň ochrany ve Státě Izrael odpovídající ve smyslu článku 25 směrnice 95/46/ES, a jakýchkoliv důkazů, že se toto rozhodnutí provádí diskriminačním způsobem. Komise zejména sleduje zpracovávání osobních údajů v manuálních databázích.
Článek 6
Členské státy přijmou veškerá opatření, která jsou nezbytná pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím, do tří měsíců od data jeho oznámení.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 31. ledna 2011.