KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 116/2010
af 9. februar 2010
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 for så vidt angår listen over ernæringsanprisninger
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (1), særlig artikel 8, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1924/2006 er det kun tilladt at anvende ernæringsanprisninger for fødevarer, hvis de er angivet i bilaget til samme forordning, hvor også betingelserne for anvendelse af anprisningerne er beskrevet.
(2)
Forordning (EF) nr. 1924/2006 foreskriver ligeledes, at ændringer af bilaget vedtages efter høring af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) (i det følgende benævnt »autoriteten«), hvor det er relevant.
(3)
Forud for vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1924/2006 anmodede Kommissionen autoriteten om en udtalelse om ernæringsanprisninger og deres anvendelsesbetingelser vedrørende omega-3-fedtsyrer, enkeltumættet fedt, flerumættet fedt og umættet fedt.
(4)
I sin udtalelse af 6. juli 2005 (2) konkluderer autoriteten, at omega-3-fedtsyrer, enkeltumættet fedt, flerumættet fedt og umættet fedt spiller en vigtig rolle i kosten. Visse typer umættet fedt såsom omega-3-fedtsyrer indtages sommetider i mindre mængder end anbefalet. Ernæringsanprisninger, hvori der gøres opmærksom på, at bestemte fødevarer er kilde til eller har et højt indhold af disse næringsstoffer, kunne derfor hjælpe forbrugerne til at træffe sundere valg. Sådanne ernæringsanprisninger figurerede imidlertid ikke på listen i bilaget til forordning (EF) nr. 1924/2006, som vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet, idet anvendelsesbetingelserne for dem ikke på det tidspunkt kunne fastlægges nærmere.
(5)
Eftersom disse anvendelsesbetingelser nu er fastlagt, og under hensyntagen til en udtalelse om referenceindtagsværdier for omega-3- og omega-6-fedtsyrer i mærkning, som autoriteten vedtog den 30. juni 2009 (3), bør de pågældende anprisninger derfor opføres på listen.
(6)
Hvad angår anprisningerne »Kilde til omega-3-fedtsyrer« og »Højt indhold af omega-3-fedtsyrer«, bør der i anvendelsesbetingelserne sondres mellem de to typer omega-3-fedtsyrer, som har forskellige fysiologiske funktioner og anbefales indtaget i forskellige mængder. De pågældende anvendelsesbetingelser bør desuden omfatte angivelse af en nødvendig minimumsmængde pr. 100 g og 100 kcal produkt, så det sikres, at kun fødevarer, der ved indtagelse af de relevante mængder bibringer en betydelig mængde omega-3-fedtsyrer, kan forsynes med disse anprisninger.
(7)
Med hensyn til anprisningerne »Højt indhold af enkeltumættet fedt«, »Højt indhold af flerumættet fedt« og »Højt indhold af umættet fedt« bør anvendelsesbetingelserne omfatte krav om et minimumsindhold af umættet fedt i fødevaren og derigennem sikre, at den anpriste mængde altid svarer til en betydelig mængde ved indtagelse af de mængder, der vil være realistiske med en varieret kost.
(8)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilaget til forordning (EF) nr. 1924/2006 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. februar 2010.
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 116/2010
ze dne 9. února 2010,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006, pokud jde o seznam výživových tvrzení
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1924/2006 se stanoví, že výživová tvrzení při označování potravin jsou přípustná pouze tehdy, pokud jsou uvedena v příloze uvedeného nařízení, která rovněž stanoví podmínky jejich používání.
(2)
Nařízení (ES) č. 1924/2006 rovněž stanoví, že změny uvedené přílohy se přijímají případně po konzultaci s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA, dále jen „úřad“).
(3)
Před přijetím nařízení (ES) č. 1924/2006 Komise požádala úřad o stanovisko ohledně výživových tvrzení a podmínek jejich používání, pokud jde o omega-3 mastné kyseliny, mononenasycené tuky, polynenasycené tuky a nenasycené tuky.
(4)
Ve svém stanovisku ze dne 6. července 2005 (2) dospěl úřad k závěru, že omega-3 mastné kyseliny, mononenasycené tuky, polynenasycené tuky a nenasycené tuky jsou ve stravě důležité. Některé nenasycené tuky, jako omega-3 mastné kyseliny, bývají někdy konzumovány v nižším množství, než je množství doporučené. Výživová tvrzení označující potraviny, jež jsou zdrojem těchto živin nebo jsou na tyto živiny bohaté, by proto mohla pomoci spotřebitelům ve výběru zdravějších potravin. Uvedená výživová tvrzení však nebyla zařazena do seznamu v příloze nařízení (ES) č. 1924/2006 přijatého Evropským parlamentem a Radou, neboť podmínky jejich používání nebyly dosud přesně stanoveny.
(5)
Vzhledem k tomu, že uvedené podmínky používání byly upřesněny, přičemž se také zohlednilo stanovisko úřadu týkající se referenčních hodnot příjmu omega-3 a omega-6 mastných kyselin pro účely označování, které bylo přijato dne 30. června 2009 (3), je vhodné zařadit dotčená tvrzení do seznamu.
(6)
Pokud jde o tvrzení „Zdroj omega-3 mastných kyselin“ a „S vysokým obsahem omega-3 mastných kyselin“, podmínky používání by měly rozlišovat mezi dvěma typy omega-3 mastných kyselin, které mají různé fyziologické funkce a u nichž se doporučuje konzumace různého množství. Uvedené podmínky používání by měly kromě toho stanovit minimální množství požadované na 100 g a na 100 kcal produktu, aby bylo zajištěno, že dotčená tvrzení budou uvedena pouze na potravinách, jež v konzumovaném množství obsahují značné množství omega-3 mastných kyselin.
(7)
Pokud jde o tvrzení „S vysokým obsahem mononenasycených tuků“, „S vysokým obsahem polynenasycených tuků“ a „S vysokým obsahem nenasycených tuků“, podmínky používání by měly vyžadovat minimální obsah nenasycených tuků v potravině, a tak zajistit, aby množství uvedené v tvrzení vždy odpovídalo značnému množství obsaženému v konzumovaném množství, jehož se dosáhne vyváženou stravou.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1924/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. února 2010.