KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 27. juni 2012
om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med oprindelse i Folkerepublikken Kina
(2012/343/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. INDLEDNING
(1)
Kommissionen offentliggjorde den 19. april 2011 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).
(2)
Proceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 7. marts 2011 af Solae Europe S.A. (»klageren«), der tegner sig for en stor del (i dette tilfælde over 25 %) af Unionens samlede produktion af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein (3). Klagen indeholdt beviser for, at den pågældende vare blev dumpet, og at dumpingen forvoldte væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
2. PARTER, SOM ER BERØRT AF PROCEDUREN
(3)
Kommissionen underrettede officielt klageren, den anden kendte EU-producent, de eksporterende producenter og Kinas repræsentanter, importører, leverandører og brugere, som den vidste var berørt af proceduren, såvel som deres sammenslutninger om indledningen af proceduren. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en høring inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.
(4)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(5)
Alle de interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning.
(6)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører blev det i indledningsmeddelelsen anført, at der muligvis ville blive anvendt stikprøver, jf. artikel 17 i forordning (EF) nr. 1225/2009. For at gøre det muligt for Kommissionen at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udtage en stikprøve, blev alle eksporterende kinesiske producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i perioden 1. januar 2010 til 31. december 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Myndighederne i Kina blev også hørt om udtagelsen af stikprøver blandt eksporterende producenter.
2.1. STIKPRØVEUDTAGNING AF EKSPORTERENDE PRODUCENTER
(7)
20 eksporterende producenter afgav de oplysninger, der blev anmodet om i forbindelse med stikprøveudtagningen, og tilbød at samarbejde inden for de fastsatte frister. De salgsmængder i EU, som disse (grupper af) eksporterende producenter indberettede, udgjorde ca. 90 % af den pågældende import i undersøgelsesperioden. Derfor blev graden af samarbejde betragtet som høj.
(8)
I betragtning af det store antal (grupper af) eksporterende producenter, som gav udtryk for samarbejdsvilje, blev det besluttet, at det var nødvendigt at benytte stikprøver for de eksporterende producenter.
(9)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 udtog Kommissionen en stikprøve, som var baseret på den største repræsentative eksportmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Den stikprøve, der var blevet udtaget således, bestod oprindeligt af to grupper af forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der bl.a. repræsenterede fem individuelle producenter og tegnede sig for 40-50 % af den mængde af den pågældende vare, der blev eksporteret fra Kina til EU i undersøgelsesperioden. Efter at der var blevet modtaget dokumentation, der tydede på, at disse to grupper muligvis skulle behandles som en enkelt enhed, for så vidt angår indførelse af en antidumpingtold (se betragtning 41), blev stikprøven udvidet, således at den også omfattede en tredje gruppe af eksporterende producenter og således tegnede sig for 45-60 % af den kinesiske import. De berørte parter og de kinesiske myndigheder blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 2, hørt i forbindelse med den indledende udtagelse og den efterfølgende udvidelse af stikprøven. To forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter gjorde indsigelse mod udvidelsen af stikprøven, idet de hævdede, at hvis stikprøven skulle udvides, ville de være bedre egnet som den tredje gruppe af eksporterende producenter, der skulle indgå i stikprøven. Det bør understreges, at i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens artikel 17, stk. 1, bestod den foreslåede nye stikprøve af de tre grupper af eksporterende producenter med det største salg af den pågældende vare i EU i undersøgelsesperioden. Det salg i EU af den pågældende vare, som i undersøgelsesperioden blev opnået af de to forretningsmæssigt forbundne producenter, som hævdede, at de burde have været udtaget som en tredje gruppe, var meget beskedent og udgjorde mindre end 10 % af den udtagne tredje gruppes salgsmængde. Det blev derfor bekræftet, at den udvidede stikprøve ville have den største repræsentativitet med de foreslåede tre grupper. Der blev ikke gjort yderligere indsigelser.
2.2. STIKPRØVEUDTAGNING AF IMPORTØRER
(10)
Efter en undersøgelse af de afgivne oplysninger blev det i betragtning af det store antal importører, der gav udtryk for samarbejdsvilje, besluttet, at det var nødvendigt at benytte stikprøver, for så vidt angår ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(11)
Syv ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som tegner sig for 20 % af den samlede import af den pågældende vare til Unionen, indvilligede i at indgå i stikprøven. Tre importører, som tegner sig for ca. 17 % af den samlede import fra Kina og næsten 90 % af de samarbejdsvillige importørers import, blev udtaget til stikprøven. I henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, fik de berørte parter mulighed for at kommentere udtagningen af stikprøven. Der var ingen indsigelser. En af importørerne i stikprøven ophørte med at samarbejde og besvarede ikke spørgeskemaet.
2.3. SPØRGESKEMABESVARELSER OG KONTROLBESØG
(12)
For at give de grupper af eksporterende producenter i Kina, der indgik i stikprøven, mulighed for at anmode om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, hvis de ønskede det, sendte Kommissionen dem de relevante formularer. I denne forbindelse anmodede to grupper af virksomheder i stikprøven om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, mens de resterende grupper af virksomheder i stikprøven anmodede om individuel behandling i henhold til grundforordningens artikel 9, stk. 5.
(13)
Ansøgningsformularerne vedrørende markedsøkonomisk behandling/individuel behandling blev også sendt til de (grupper af) eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, og som havde meddelt, at de havde til hensigt at anmode om individuel behandling i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3.
(14)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til de eksporterende producenter i stikprøven og eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven og havde meddelt, at de havde til hensigt at anmode om en individuel undersøgelse, til klageren og den anden kendte EU-producent, importører i stikprøven samt til alle kendte brugere.
(15)
Efter at have anmodet om oplysninger fra producenter i de mulige referencelande, Brasilien, Israel og Amerikas Forenede Stater (»USA«), blev der også sendt spørgeskemaer til de producenter i Brasilien og Israel, som havde tilbudt at samarbejde, med henblik på at fastsætte den normale værdi for virksomheder, der ikke kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling (jf. betragtning 60-64).
(16)
Der blev modtaget fuldstændige besvarelser af spørgeskemaet fra de tre grupper af eksporterende producenter i Kina i stikprøven, en brasiliansk producent, en israelsk producent, en EU-producent (med et produktionsanlæg i henholdsvis Belgien og Danmark), to (ud af tre) importører i stikprøven og fire brugere i EU. En anden brasiliansk producent indsendte en ufuldstændig besvarelse.
(17)
Desuden blev der modtaget anmodninger om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3, fra én eksporterende producent, der ikke indgik i stikprøven (»ansøger A«), og en gruppe af forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven (samlet benævnt »ansøger B«) (4). Efter at have analyseret oplysningerne fra de parter, der indgår i stikprøven, samt disse anmodninger, herunder også behørigt udfyldte spørgeskemaer, blev det konkluderet, at antallet af (grupper af) eksporterende producenter, der skulle undersøges alene i stikprøven, var så stort, at yderligere individuelle undersøgelser ville være urimeligt byrdefulde og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen. Ansøgerne blev derfor underrettet om, at deres anmodning om individuel undersøgelse blev afvist.
(18)
Ansøger B anfægtede denne beslutning om ikke at tage hans anmodning om en individuel undersøgelse i betragtning. Han hævdede, at denne afvisning ville være i strid med grundforordningens artikel 17, stk. 3, og artikel 6.10 i antidumpingaftalen, som fortolket af WTO's tvistbilæggelsesorgan i sagen vedrørende visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer for nylig (5). For det andet ville dette være i modstrid med det grundlæggende princip om proportionalitet.
(19)
For så vidt angår den første påstand, giver grundforordningens artikel 17, stk. 3, og artikel 6.10 i antidumpingaftalen udtrykkeligt undersøgelsesmyndigheden mulighed for ikke at tage anmodninger om individuel behandling i betragtning, hvis antallet af berørte eksportører og/eller producenter er så stort, at en sådan beslutning ikke er praktisk gennemførlig. WTO's appelorgans rapport i sagen vedrørende visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer præciserede, at rettidige anmodninger om individuel behandling »som hovedregel« accepteres, medmindre dette ville være »urimeligt byrdefuldt« (6). I dette tilfælde ville kontrol af spørgeskemabesvarelserne og af ansøgernes besvarelser af formularerne vedrørende markedsøkonomisk behandling/individuel behandling indebære kontrolbesøg hos én enkelt virksomhed (ansøger A) og to andre virksomheder (dem, der indgår i ansøger B's gruppe). Under disse kontrolbesøg ville overholdelse af bestemmelserne i artikel 2, stk. 7, litra c), skulle efterprøves sammen med den struktur, de omkostninger (herunder produktionsomkostninger og indkøb), det salg og den rentabilitet, som alle disse enheder har indberettet. I betragtning af det store antal enheder, der allerede er blevet undersøgt inden for rammerne af stikprøven, ville tilføjelsen af endnu en ansøger have været urimeligt byrdefuld og have bragt rettidig afslutning af undersøgelsen i alvorlig fare. Derfor er beslutningen om ikke at acceptere disse anmodninger om en individuel undersøgelse hjemlet i lovgivningen og ikke i strid med proportionalitetsprincippet.
(20)
Efter at have fået oplyst, at en individuel undersøgelse ville være for byrdefuld, foreslog ansøger B senere, at han kunne trække sin ansøgning om markedsøkonomisk behandling tilbage, hvis der kunne opnås enighed om at gennemføre en undersøgelse vedrørende individuel behandling. Da virksomheden angiveligt kun havde gennemført en mindre eksporttransaktion i UP og ikke længere ville kræve markedsøkonomisk behandling, hævdede den, at Kommissionen ikke ville skulle gennemføre et kontrolbesøg i Kina for at fastlægge dumpingens størrelse, og at det ville være tilstrækkeligt at efterprøve den pågældende eksporttransaktion og besvarelsen af spørgeskemaet fra klageren i EU. Eksportøren hævdede på dette grundlag, at indrømmelse af en individuel undersøgelse ikke ville være byrdefuldt.
(21)
Hvis en individuel undersøgelse blev indrømmet, ville et kontrolbesøg hos ansøger B dog være nødvendigt, da andet salg til EU i UP ikke ville kunne udelukkes uden et kontrolbesøg hos begge producenter i gruppen i Kina. Et sådant kontrolbesøg ville have været urimeligt byrdefuldt, da stikprøven omfatter tre store grupper af virksomheder og dermed er stor. Anmodningen blev derfor afvist.
(22)
Beslutningen om ikke at acceptere anmodningerne om individuel behandling er blevet opretholdt. På baggrund af ovennævnte tre årsager er det blevet endelig besluttet, at anmodningerne om individuel undersøgelse ikke kan efterkommes, da de ville gøre undersøgelsen urimeligt byrdefuld og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen.
(23)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for en fastsættelse af dumping, deraf følgende skade eller trussel om skade og EU's interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
Eksporterende producenter i Kina:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd. og forretningsmæssigt forbundne virksomheder, Dezhou
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd. og forretningsmæssigt forbundne virksomheder, Shenxian, Qingdao, Yucheng
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd. og forretningsmæssigt forbundne virksomheder, Liaocheng, Qingdao
b)
EU-producent:
-
Solae Europe med produktionsanlæg i:
-
Belgien, Ieper (Solae Belgium), og
-
Danmark, Aarhus (Solae Denmark)
c)
Producenter i referencelandet:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo.
3. UNDERSØGELSESPERIODE
(24)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. januar 2010 til 31. december 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 2007 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
4. RESULTATER I DEN FORELØBIGE FASE
(25)
I den foreløbige fase blev det konkluderet, at indførelsen af midlertidige foranstaltninger ikke ville være hensigtsmæssig, navnlig i betragtning af behovet for yderligere analyse af årsagssammenhængen mellem dumpingimporten af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
5. EFTERFØLGENDE PROCEDURE
(26)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige foranstaltninger (»foreløbig fremlæggelse af oplysninger«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt.
(27)
Kommissionen fortsatte med at indhente alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. Ud over de i betragtning 23 omhandlede kontrolbesøg blev der aflagt kontrolbesøg hos Kerry i Bristol, Det Forenede Kongerige, som er af de importører og brugere af sojaprotein, som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(28)
Den pågældende vare blev i indledningsmeddelelsen defineret som varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med indhold af proteiner på 65 vægtprocent og derover (N × 6,25), beregnet på grundlag af tørstofindholdet og eksklusive tilsatte vitaminer, mineraler, aminosyrer og tilsætningsstoffer til fødevarer (»den pågældende vare«) med oprindelse i Folkerepublikken Kina i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ex 2309 90 96 fra den 1. januar 2012) og ex 3504 00 90.
(29)
Ovennævnte varedækning kan inddeles i to hovedproduktgrupper: i) sojaproteinkoncentrater (»koncentrater«, herunder simple koncentrater/basiskoncentrater og yderligere forarbejdede koncentrater), som har et proteinindhold på over 65 %, men under 90 %, og ii) isolerede sojaproteiner »isolater«), som har et proteinindhold på 90 % eller derover.
(30)
Det blev også konstateret, at mens det simple koncentrat i høj grad er et basisprodukt med en beskeden værditilvækst, kræver isolater og yderligere forarbejdede koncentrater betydeligt mere forarbejdning, og de er derfor produkter med større værditilvækst.
(31)
Varedækningen som beskrevet ovenfor omfatter også simple (ikke yderligere forarbejdede) koncentrater til foder. Disse blev i den betragtede periode produceret i EU på et anlæg i Frankrig tilhørende klageren og af en anden virksomhed, ADM, som er hjemmehørende i Nederlandene.
(32)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anmodede klageren om en ændring af varedækningen gennem udelukkelse af koncentrater, der anvendes til foder. Klageren modsatte sig den tilgang, der blev foreslået i det midlertidige dokument og hævdede, at udelukkelsen af data fra det franske anlæg, som lukkede i 2009 (dvs. midt i den betragtede periode), resulterede i en uoverensstemmelse i de resterende data (hvor ADM's data fortsat blev taget i betragtning). Følgelig var salget og markedsandelen for EU-producenterne af den undersøgte vare kunstigt oppustede.
(33)
Klageren hævdede, at på baggrund af den relativt stabile efterspørgsel blev en del af det udbud, der kom fra Solaes franske anlæg, indtil det lukkede i 2009, overtaget af konkurrenten i EU, ADM. Følgelig førte udelukkelsen af data fra det franske anlæg til en misvisende sammenligning af dataene fra 2008, hvor ADM kun havde en mindre andel af markedet for koncentrater til foder, med data for UP, hvor AMD havde en meget større andel af dette marked.
(34)
Klageren fremlagde navnlig oplysningen om tekniske og kemiske forskelle mellem koncentrater til foder på den ene side og andre koncentrater og isolater på den anden side. Der anvendes også forskellige distributionskanaler til disse undergrupper. Desuden henhører koncentrater til foder under en anden KN-kode end andre koncentrater (til fødevarer) og isolater.
(35)
Efter klagerens fremlæggelse af oplysninger tilkendegav en af eksportørerne, at han var uenig i anmodningen om at begrænse varedækningen. Denne eksportør havde dog misforstået anmodningen og troede, at anmodningen vedrørte udelukkelse af alle sojaproteinkoncentrater, mens den i realiteten kun vedrører simple sojaproteinkoncentrater til foder. Desuden fremlagde eksportøren ingen saglig begrundelse for, at anmodningen skulle være ubegrundet.
(36)
Baseret på de oplysninger, der er indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, skal det også bemærkes, at import af sojaproteinkoncentrater til foder tegner sig for mindre end 1 % af den samlede import fra Kina til Unionen af den undersøgte vare (som oprindeligt defineret).
(37)
I betragtning af ovenstående og navnlig de klare tekniske, kemiske og markedsrelaterede forskelle anses det for hensigtsmæssigt at begrænse varedækningen ved at udelukke simple sojaproteinkoncentrater af den art, der anvendes i dyrefoder. Den pågældende vare er følgelig varer fremstillet af koncentreret sojaprotein, undtagen varer af den art, der anvendes i dyrefoder, med indhold af proteiner på 65 vægtprocent og derover (N × 6,25), beregnet på grundlag af tørstofindholdet og eksklusive tilsatte vitaminer, mineraler, aminosyrer og tilsætningsstoffer til fødevarer, med oprindelse i Kina (»den undersøgte vare«) og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 og ex 3504 00 90.
(38)
Den pågældende vare anvendes hovedsageligt i fødevareindustrien i kød og erstatninger for kød. Den anvendes desuden i salatdressinger, supper, drikkevarepulver, energibarer, coffee whitener, frosne desserter, kunstigt flødeskum, modermælkserstatning, brød, morgenmadsprodukter, pasta osv. På grund af den pågældende vares egenskaber har den også en række særlige anvendelsesformål, herunder klæbemidler, asfalt, harpiks, rengøringsmidler, kosmetik, blæk, læder, maling, belagt papir, pesticider/afsvampningsmidler, plastik, polyester og tekstilfibre.
(39)
Trods visse forskelle med hensyn til de eventuelle endelige anvendelsesformål har de forskellige typer af den pågældende vare, koncentrater og isolater, alle de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber. De betragtes derfor som udgørende én enkelt vare.
2. SAMME VARE
(40)
Det blev konstateret, at den pågældende vare og visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Kina og på hjemmemarkedet i Brasilien, der blev valgt som referenceland, samt visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, havde de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Disse varer anses derfor for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. DUMPING
1. FORHOLDET MELLEM SINOGLORY-GRUPPEN OG GUSHEN-GRUPPEN
(41)
De eksporterende producenter i stikprøven bestod af Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd. og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder (»Crown-gruppen«), Gushen Biological Technology Group Co. Ltd. og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder (»Gushen-gruppen«) og Sinoglory Health Food Co. Ltd. og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder (»Sinoglory-gruppen«). På et tidligt tidspunkt i løbet af undersøgelsen blev det konstateret, at Gushen-gruppen og Sinoglory-gruppen muligvis skulle behandles som forretningsmæssigt forbundne eksportører. Efter fremlæggelsen af de pågældende eksportørers forklaringer blev det til sidst besluttet at betragte Gushen-gruppen og Sinoglory-gruppen som separate enheder i forbindelse med denne undersøgelse.
2. MARKEDSØKONOMISK BEHANDLING
(42)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import fra Kina fastsættes i overensstemmelse med samme artikels stk. 1-6 for de producenter, som viste sig at opfylde kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(43)
Til orientering er disse kriterier kort beskrevet herunder:
1.
Virksomhedens beslutninger og omkostninger bestemmes på grundlag af markedssignaler og uden nogen omfattende statslig indgriben.
2.
Regnskaber underkastes uafhængig revision efter internationale regnskabsstandarder og anvendes til alle formål.
3.
Der må ikke være nogen væsentlige fordrejninger, som er overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system.
4.
Retlig sikkerhed og stabilitet skal sikres ved love om konkurs og ejerforhold.
5.
Valutaomregninger skal finde sted til markedskursen.
(44)
Crown-gruppen og Sinoglory-gruppen ansøgte om markedsøkonomisk behandling.
(45)
For både Crown-gruppen og Sinoglory-gruppen indhentede Kommissionen alle de oplysninger, som den anså for nødvendige, og kontrollerede ved besøg hos de pågældende virksomheder alle de oplysninger, som var afgivet i anmodningen om markedsøkonomisk behandling, og alle andre oplysninger, den fandt nødvendige.
(46)
Det blev ved undersøgelsen fastslået, at begge grupper ikke opfyldte kravene i de kriterier, der er fastsat i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), for at opnå markedsøkonomisk behandling.
(47)
Virksomhederne fra begge grupper opfyldte navnlig ikke kriterium 1, 2 og 3.
(48)
For den første gruppes vedkommende opfyldte en af producenterne i gruppen ikke kriterium 1, fordi den pågældende producent er forpligtet til at sælge alle sine varer på det internationale marked. Selv om virksomheden hævdede, at denne bestemmelse ikke var bindende, har virksomheden rent faktisk aldrig solgt varer på hjemmemarkedet (med undtagelse af et beskedent salg i 2007). Hvad angår kriterium 2, blev der konstateret flere regnskabsproblemer for begge producenter i gruppen. Desuden forelagde en af virksomhederne i gruppen ingen ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling. Derudover udlejede en af virksomhederne i gruppen en del af sine arealer, uden at der forelå nogen registrering af lejeindtægter i dens regnskaber, da ingen fakturaer eller dokumentation for betaling af leje blev udstedt. Da den flyttede til et nyt produktionsanlæg, og en del af dens udstyr blev overflødigt, blev der ikke udført nogen test for værdiforringelse. Endelig skal det bemærkes, at en af virksomhederne i gruppen købte et nyt stykke jord og i den forbindelse modtog et beløb fra regeringen, som skulle anvendes som erstatning til de landsbyboere, der var nødt til at flytte. Beløbet blev dog ikke anvendt til dette formål, men derimod til at mindske udgifterne til brugsretten til jorden. Hvad angår kriterium 3, bytter to producenter i gruppen råvarer fra den samme leverandør uden behørig dokumentation eller ordentlige optegnelser og på grundlag af meget uformelle ordninger uden nogen form for justeringer for prisforskelle eller gebyrer. Dette udgør en form for byttehandel. Desuden kunne en producent anvende den jord, der tilhørte dens majoritetsaktionær, uden nogen betaling i en årrække. Ifølge denne virksomhed var dette muligt, fordi moderselskabet havde erhvervet de tilhørende brugsrettigheder til jorden til en meget lav pris i forbindelse med dens privatisering.
(49)
Efter fremlæggelse af de detaljerede resultater vedrørende markedsøkonomisk behandling og den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, gentog gruppen tidligere påstande om, at en af de to producenter ikke burde betragtes som retligt forbundet med resten af gruppen. For så vidt angår denne påstand, blev det konstateret, at de to producenter forfulgte en koordineret handels- og industristrategi sammen med resten af gruppen, herunder den i betragtning 48 omhandlede praksis med byttehandel. Påstanden afvises derfor.
(50)
Gruppen hævdede også, at salgsrestriktionen for en af producenterne kun var nævnt i virksomhedens vedtægter og ikke i erhvervslicensen eller godkendelsesbeviset. Ifølge virksomheden var denne restriktion derfor ikke bindende. Det blev desuden hævdet, at den virksomhed, som ikke havde indgivet en ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling, ikke var en producent- eller handelsvirksomhed, men snarere fungerede som betalingsagent, og at gruppen havde gjort sit bedste for at forelægge alle de oplysninger, den råder over.
(51)
Som nævnt ovenfor overholdt den pågældende producent helt klart salgsrestriktionen. Desuden udgør vedtægterne en del af de dokumenter, der fremlægges til godkendelse for myndighederne, når virksomheden oprettes, og det er derfor klart, at indholdet af disse dokumenter danner grundlag for virksomhedens faktiske transaktioner. Hvad angår den virksomhed, der ikke indsendte en ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling, blev det sluttelig konstateret, at denne virksomhed rent faktisk var involveret i visse aspekter vedrørende eksportsalg af den pågældende vare og derfor burde have indsendt en ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling. Begge påstande afvises derfor.
(52)
I den anden gruppe var en af de eksporterende producenter også underlagt en salgsrestriktion, som indebar, at 70 % af dens produktion skulle sælges til eksport, og den opfyldte derfor ikke kriterium 1. Hvad angår kriterium 2, blev der konstateret en række problemer vedrørende afskrivning af aktiver og ændringer i regnskabspolitikkerne. Hvad angår kriterium 3, varierer værdien af to grunde betragteligt i en af virksomhedernes regnskaber, og det anses, at virksomheden modtog et skjult tilskud ved at købe en grund til en pris, der ligger klart under markedsværdien. Desuden nød en anden virksomhed i gruppen godt af gratis leje af en grund i et år, og den har erhvervet brugsrettigheder til jord til en pris, der er lavere end markedsværdien. Endelig var en række gruppeinterne garantier ikke anført i bemærkningerne til regnskabet, hvilket udgør en overtrædelse af IAS 24.
(53)
Efter fremlæggelsen af de detaljerede resultater vedrørende markedsøkonomisk behandling og den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede gruppen, at de to producenters faktiske salg ikke var underlagt nogen salgsrestriktioner. Ifølge virksomhederne skyldtes det forhold, at deres respektive eksportmængder var i overensstemmelse med restriktionerne i deres vedtægter alene forholdet mellem udbud og efterspørgsel på sojaproteinmarkedet. De understregede, at disse restriktive bestemmelser var blevet fjernet fra teksterne kort efter undersøgelsesperioden. Hvad angår kriterium 2, hævdede gruppen, at bortset fra nogle mindre regnskabsmæssige fejl, havde den fuldt ud overholdt de almindeligt anerkendte regnskabsprincipper i Kina, som den er forpligtet til at anvende frem for IAS. Med hensyn til brugsrettigheder til jord hævdede gruppen, at forskellen i værdien af de to grunde skyldtes udgifterne til udjævning af en af de to grunde. Endelig blev det understreget, at den gratis leje af en anden grund skyldtes visse administrative forsinkelser, før brugsretten til jorden reelt kan erhverves, og at værdien af fritagelsen under alle omstændigheder kun var beskeden set i forhold til virksomhedens driftsindtægter.
(54)
Hvad angår kriterium 1, udgør vedtægterne en del af de dokumenter, som forelægges myndighederne og godkendes, når virksomheden oprettes. Når virksomheden overholdt salgsrestriktionerne, anses det, at det er på grund af kravet herom, og det er klart, at indholdet af disse dokumenter danner grundlag for virksomhedens faktiske transaktioner. Endvidere understreges det, at restriktionerne blev slettet i vedtægterne efter UP, og det er derfor irrelevant for denne undersøgelse. Hvad angår kriterium 2, stod det klart, at nøjagtigheden og pålideligheden af regnskaberne ikke kunne bekræftes. Desuden burde virksomhedens regnskaber have været revideret i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder, hvilket ikke kunne bekræftes under kontrolbesøget. Hvad angår kriterium 3, kunne der under kontrolbesøget ikke forelægges dokumentation for udgifterne til udjævning af den pågældende grund. Endelig står det uanset forklaringerne fast, at en af virksomhederne lejede sine arealer gratis i en bestemt periode og således modtog et tilskud. Der blev således ikke modtaget bemærkninger, som kunne ændre resultaterne vedrørende markedsøkonomisk behandling. Disse undersøgelsesresultater bekræftes hermed.
3. INDIVIDUEL BEHANDLING
(55)
Ifølge grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), kan der fastsættes en landsdækkende told for lande, der er omfattet af den pågældende artikel, undtagen når virksomhederne har bevist, at de opfylder alle kriterier i grundforordningens artikel 9, stk. 5. Til orientering er disse kriterier kort beskrevet nedenfor:
-
Eksportører, som er helt eller delvist udenlandsk ejede selskaber eller joint ventures, kan frit tilbageføre kapital og fortjeneste.
-
Eksportpriser og -mængder og salgsbetingelser fastsættes frit.
-
Størstedelen af aktierne tilhører private. Statslige embedsmænd i bestyrelsen eller i ledende stillinger skal være i mindretal, eller det skal påvises, at virksomheden er tilstrækkeligt uafhængig af statslig indgriben.
-
Valutaomregninger foretages til markedskursen.
-
Statens indgriben er ikke af sådan art, at der er mulighed for omgåelse af foranstaltningerne, hvis der fastsættes forskellige toldsatser for individuelle eksportører.
(56)
Gushen-gruppen anmodede kun om individuel behandling. Denne anmodning blev undersøgt, og der fandtes ikke anledning til at tro, at virksomheden ikke opfyldte ovennævnte kriterier. Det blev derfor konkluderet, at Gushen-gruppen kunne indrømmes individuel behandling.
(57)
Der blev også foretaget en vurdering for Crown-gruppen og Sinoglory-gruppen, da disse virksomheder ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling. I begge tilfælde fandtes der ikke anledning til at tro, at virksomhederne ikke opfyldte ovennævnte kriterier. Det blev derfor konkluderet, at begge grupper kunne indrømmes individuel behandling.
(58)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gav klageren udtryk for, at han ikke var enig i, at de to eksportørgrupper i stikprøven skulle indrømmes individuel behandling. I betragtning af at der ikke indføres foranstaltninger, har det dog ikke været nødvendigt at undersøge dette yderligere.
4. NORMAL VÆRDI
(59)
Som beskrevet i betragtning 46 blev de to grupper i stikprøven, som havde anmodet om markedsøkonomisk behandling, ikke indrømmet en sådan behandling. Den tredje gruppe i stikprøven havde ikke ansøgt om markedsøkonomisk behandling. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, blev den normale værdi for alle grupper derfor fastlagt ud fra priserne eller den beregnede værdi i et referenceland.
a) Referenceland
(60)
I indledningsmeddelelsen tilkendegav Kommissionen, at den påtænkte at benytte USA som passende referenceland med henblik på at fastsætte den normale værdi for Kina, og opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil.
(61)
Der blev modtaget en række bemærkninger, og andre lande, navnlig Brasilien og Israel, blev foreslået som alternativer. Hovedargumentet mod valget af USA som referenceland var, at i USA vil den pågældende vare være fremstillet af genetisk modificerede sojabønner, mens dette ikke ville være tilfældet i Kina. Brugen af genetisk modificerede sojabønner ville kunne resultere i, at produktet anvendes af forskellige brugere og/eller forarbejdningsindustrier. En af de eksporterende producenter fremførte ligeledes, at klagerens amerikanske datterselskab ville have en dominerende stilling på det amerikanske marked, hvilket vil føre til oppustede salgspriser på hjemmemarkedet.
(62)
På baggrund af disse bemærkninger søgte Kommissionen at samarbejde med alle kendte producenter af varer fremstillet af koncentreret sojaprotein i Brasilien, Israel og USA ved at stille dem en række centrale spørgsmål om deres produktion, salg og lokale markeder og bede dem tilkendegive, om de ville være villige til at afgive mere detaljerede oplysninger om deres omkostninger og priser, hvis deres land skulle blive valgt som referenceland. Kun én amerikansk producent og to brasilianske producenter afgav et svar, der omfattede afgivelse af de ønskede oplysninger og tilbud om yderligere samarbejde. På et senere tidspunkt fremsendte en israelsk producent også en fuldstændig besvarelse af spørgeskemaet. Kommissionen bestræbte sig også på andre måder på at indhente oplysninger om ovennævnte og andre potentielle markeder.
(63)
De oplysninger, der blev indsamlet således, blev analyseret nøje. Det blev bekræftet, at den amerikanske vare overvejende var fremstillet af genetisk modificerede sojabønner i modsætning til varer fremstillet af koncentreret sojaprotein fra Kina, Brasilien eller Israel. Der kunne dog ikke drages nogen konklusioner med hensyn til virkningerne af denne forskel i de vigtigste råvarer for produktets egenskaber, anvendelsesformål, omkostninger eller pris. Selv om der på det brasilianske marked var en importtold på 14 %, fandtes der desuden betydelige mængder importerede varer fremstillet af koncentreret sojaprotein i Brasilien, som konkurrerer med de lokalt fremstillede varer. De to brasilianske producenter, der begge tilbød at samarbejde, tegnede sig rent faktisk for ¾ af forbruget i Brasilien, mens det amerikanske marked viste sig at være klart domineret af to store indenlandske producenter, hvoraf kun en havde tilbudt at samarbejde. Selv om det amerikanske marked samlet set var større, fremgik det således, at der var større konkurrence i Brasilien med to store indenlandske producenter og en betydelig import. Desuden fremgik det, at de samarbejdsvillige brasilianske producenters hjemmemarkedssalg overordnet set var af samme størrelsesorden som det salg, de kinesiske producenter i stikprøven havde til EU, og produktsortimenterne var sammenlignelige. Endelig blev det konstateret, at det brasilianske hjemmemarked var betydeligt større end det israelske.
(64)
På grundlag af ovenstående valgtes Brasilien som referenceland. Denne udvælgelse bekræftes.
b) Fastsættelse af den normale værdi
(65)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), blev den normale værdi for de eksporterende producenter fastsat på grundlag af kontrollerede oplysninger fra producenterne i referencelandet. Når varetyper på referencelandets hjemmemarked ikke blev solgt i normal handel, eller hvor der ikke blev solgt nogen lignende typer, blev den normale værdi beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6.
(66)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger blev der foretaget mere nøjagtige beregninger for også at tage hensyn til bemærkningerne fra parterne.
5. EKSPORTPRIS
(67)
De eksporterende producenters eksportsalg til Unionen fandt enten sted direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne handelsselskaber i Kina. Eksportprisen blev derfor i alle tilfælde fastlagt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, nemlig på grundlag af den eksportpris, der faktisk blev betalt eller skulle betales.
(68)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger blev der foretaget mere nøjagtige beregninger for også at tage hensyn til bemærkningerne fra parterne.
6. SAMMENLIGNING
(69)
Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget passende justeringer vedrørende rabatter, transport-, forsikrings-, håndterings-, og lastningsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, emballerings- og kreditomkostninger samt indirekte skatter i alle tilfælde, hvor dette blev anset for at være berettiget og korrekt og kunne dokumenteres.
7. DUMPINGMARGENER
(70)
De endelige dumpingmargener blev udtrykt i procent af prisen, cif EU's grænse, ufortoldet.
(71)
For hver af de tre samarbejdsvillige grupper af eksporterende producenter i stikprøven blev der fastlagt en dumpingmargen ud fra en sammenligning af det vejede gennemsnit af den normale værdi i referencelandet og det vejede gennemsnit af eksportprisen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(72)
For de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, blev dumpingmargenen beregnet som et gennemsnit for de tre grupper af virksomheder i stikprøven.
(73)
På grund af det høje samarbejdsniveau i forbindelse med undersøgelsen - de samarbejdsvillige virksomheder tegnede sig for ca. 90 % af al import fra Kina i undersøgelsesperioden - blev den landsdækkende margen for de ikke samarbejdsvillige virksomheder fastsat ved at anvende den højeste margen, der blev konstateret for de grupper af virksomheder, der indgik i stikprøven.
(74)
På det grundlag er de endelige dumpingniveauer som følger:
Virksomhed
Dumpingmargen
Crown-gruppen
59,4 %
Gushen-gruppen
55,8 %
Sinoglory-gruppen
67,0 %
Samarbejdsvillige virksomheder, som ikke indgik i stikprøven
61,3 %
Andre virksomheder
67,0 %
D. SKADE
1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(75)
Efter revisionen af varedækningen (udelukkelse af koncentrater til foder), anses én virksomhed - ADM i Nederlandene, hvis produktion er begrænset til koncentrater til foder - ikke længere for at udgøre en del af EU-erhvervsgrenen. Følgelig var det kun klageren (Solae), som fremstillede den samme vare i Unionen i undersøgelsesperioden. Solae har på nuværende tidspunkt to produktionsanlæg i EU - et i Belgien, der producerer sojaproteinisolater, og et andet i Danmark, der producerer sojaproteinkoncentrater (det basale sojaproteinkoncentrat og yderligere forarbejdede koncentrater af høj værdi, hvori basalt sojaproteinkoncentrat indgår som et mellemprodukt). Solaes produktionsanlæg i Boudreaux, Frankrig, som kun fremstillede og markedsførte simple koncentrater til foder, lukkede i begyndelsen af 2009.
(76)
For så vidt angår produktion i EU, afslørede undersøgelsen, at Solaes fremstillingsproces udelukkende er baseret på en forarbejdningsaftale med det schweiziske moderselskab, Solae Europe. Under denne aftale forarbejder Solae Belgium og Solae Denmark de råvarer, som Solae Europe leverer, mod et gebyr. Under hele processen forbliver Solae Europe alene indehaver af råvarerne, eventuelle mellemprodukter og færdigvarerne.
(77)
Da ejendomsretten til råvarerne og færdigvarerne forbliver hos moderselskabet, er forarbejdningsaftalerne retligt set forskellige fra andre mulige produktionsordninger. I dette tilfælde beløb den merværdi, som disse virksomheder i EU tilførte, sig til over 50 % af produktionsomkostningerne. Denne andel af værditilvæksten afspejler også de teknologiske investeringer og kapitalinvesteringer, der er foretaget i Unionen. Nettoværdien af sådanne investeringer i EU er betydelig, og industrien beskæftiger et betydeligt antal personer i Unionen.
(78)
Det bør også bemærkes, at forarbejdningsaktiviteterne i EU vil udgøre »den sidste væsentlige ændring«, hvilket indebærer, at varerne får oprindelse i EU.
(79)
På grundlag af ovenstående blev det derfor konkluderet, at en økonomisk aktivitet som den, der udføres af Solae Belgium og Solae Denmark i EU, potentielt kunne blive truet af dumping og dermed kunne retfærdiggøre beskyttelse, uanset sådanne aktiviteters retlige status (forarbejdnings- eller andre produktionsordninger). I lyset af ovenstående konkluderedes det, at Solae Belgium og Solae Denmark skulle anses som EU-producenter, der udgør en del af EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
(80)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger bemærkede en af eksportørerne, at forarbejdningsvirksomheder ikke kan betragtes som EU-producenter og er uden betydning i forbindelse med antidumpingundersøgelser. Eksportøren hævdede, at da ejerskabet til råvarerne og færdigvarerne forblev hos Solae Europe, som er registreret i Schweiz (dvs. uden for EU), kan Solae Belgium og Solae Denmark ikke anses for at være EU-producenter, og de er derfor ikke berettiget til beskyttelse mod dumping.
(81)
Eksportøren påpegede, at i tidligere sager som f.eks. sagen vedrørende importen af sække og poser af plast med oprindelse i Kina (7) besluttede institutionerne at udelukke to kinesiske virksomheder fra en stikprøve bestående af eksporterende producenter, fordi de ikke selv havde fremstillet en stor mængde af de anmeldte eksporterede varer, men rent faktisk havde forarbejdet dem for andre eksporterende producenter.
(82)
Det skal bemærkes, at situationen i den sag, som eksportøren henviser til, ikke kan sammenlignes med situationen i den foreliggende sag. For det første havde de kinesiske virksomheder i ovennævnte sag vedrørende sække og poser af plast deres egen produktion, som ikke var omfattet af en forarbejdningsaftale (men salget af de varer, som de selv havde fremstillet, var for beskedent til, at virksomhederne kunne indgå i stikprøven), mens Solae Belgium og Solae Denmark i den foreliggende sag udelukkende arbejder under forarbejdningsaftalen.
(83)
Mens Solae Belgium og Solae Denmark er fuldt ud ejet af Solae Europe, blev der i forbindelse med undersøgelsen af de kinesiske virksomheder, der blev udelukket fra stikprøven, desuden ikke konstateret noget ejerskabsforhold med andre eksporterende producenter, for hvilke de forarbejdede varer.
(84)
Eksportøren henviste i sine bemærkninger også til en anden tidligere undersøgelse, nemlig undersøgelsen vedrørende importen af glycin med oprindelse i Kina (8), hvor Kommissionen behandlede en række kinesiske virksomheder som forhandlere snarere end producenter, da det blev konstateret, at den aktivitet, de udførte, ikke kunne betragtes som produktion.
(85)
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at glycin-sagen heller ikke kan støtte eksportørens påstand, da de eksporterende kinesiske virksomheder i den pågældende sag kun gennemførte visse former for forarbejdning, der ikke ændrede den pågældende vares kemiske sammensætning eller fysiske egenskaber. Der var tale om en helt anden situation end den nuværende, hvor EU-virksomhedernes forarbejdning består i at konvertere sojabønner eller sojaflager til sojaproteiner og ikke blot ændrer materialets kemiske sammensætning eller fysiske egenskaber, men også tilfører færdigvaren en betydelig merværdi.
(86)
Eksportøren hævdede også, at centret for beslutningsprocessen for hele forarbejdningsordningen i Unionen udelukkende ligger hos en virksomhed uden for EU, og at forarbejdningsvirksomhederne er fuldstændigt og udelukkende afhængige af deres schweiziske moderselskab. Eksportøren tilføjede, at i en anden sag, som vedrører importen af vinylacetat med oprindelse i USA (9), udelukkede Kommissionen en EU-producent fra definitionen af EU-erhvervsgrenen på grund af den pågældende producents forbindelser med en virksomhed i et land, der er genstand for foranstaltninger.
(87)
En anden part fremførte også, at i forbindelse med undersøgelsen af forarbejdningsaftalen og dens status som produktion, bør spørgsmål om f.eks. hovedsædets placering, interessecentrum og engagement på markedet i EU analyseres på en måde, der svarer til analysen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder i forbindelse med definitionen af EU-erhvervsgrenen.
(88)
Solae har som gruppe rent faktisk strukturelle forbindelser med det schweiziske moderselskab og yderligere forretningsmæssige forbindelser med amerikanske virksomheder. Det er ikke noget nyt i forbindelse med antidumpingprocedurer, at virksomheder med en stærk tilstedeværelse i EU har sådanne strukturelle, kapitalmæssige eller forretningsmæssige forbindelser uden for EU. Sådanne strukturelle og forretningsmæssige forbindelser uden for EU kan dog ikke rokke ved konklusionen om, at klagerne anses for at være EU-producenter.
(89)
Det skal bemærkes, at sådanne argumenter kun ville være relevante med henblik på anvendelsen af grundforordningens artikel 4, stk. 1, litra a), og definitionen af EU-erhvervsgrenen, hvis Solae Europe var hjemmehørende i et land, der er genstand for foranstaltninger, det vil i dette tilfælde sige Kina. Dette er tydeligvis ikke tilfældet, og følgelig er eksportørens argument irrelevant.
(90)
Det skal desuden gentages, at ejerskabet til det anvendte materiale og/eller færdigvaren ikke er et afgørende kriterium for definitionen af en EU-producent. Mens forarbejdning retligt set adskiller sig fra andre produktionsordninger, kan virksomheder, der foretager forarbejdning, anses for at være EU-producenter.
(91)
Denne fremgangsmåde er i overensstemmelse med institutionernes tidligere praksis, f.eks. i udløbsundersøgelsen vedrørende importen af furfurylalkohol med oprindelse i Kina (10).
(92)
Det skal gentages, at i dette tilfælde beløb den merværdi, som virksomhederne i EU tilførte, sig til over 50 % af produktionsomkostningerne. Denne andel af værditilvæksten afspejler de teknologiske investeringer og de kapitalinvesteringer, der er foretaget i Unionen. Nettoværdien af sådanne investeringer i EU er betydelig, og industrien beskæftiger et betydeligt antal personer i Unionen.
(93)
Det konkluderes, at Solae Belgium og Solae Denmark anses for at være EU-producenter, der udgør en del af EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, og vil herefter blive benævnt »EU-erhvervsgrenen«.
(94)
Den samlede produktion i Unionen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, blev fastsat på grundlag af klagerens besvarelse af spørgeskemaet.
(95)
Da EU-erhvervsgrenen kun omfatter en producent, fremlægges oplysningerne nedenfor som indekstal af hensyn til fortroligheden af disse oplysninger, jf. grundforordningens artikel 19.
2. EU-FORBRUGET
(96)
EU-forbruget blev fastsat på grundlag af EU-erhvervsgrenens produktion af forarbejdede varer til salg på EU-markedet, importtal for EU-markedet fra Eurostat og klagerens skøn.
(97)
KN-koderne for visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein dækker en bredere vifte af produkter og ikke kun den af undersøgelsen omfattede vare. På grundlag af omfattende undersøgelser og viden om markedet foretog klageren skøn over værdien og mængden af importen af den undersøgte vare til EU. Disse skøn blev undersøgt i forbindelse med undersøgelsen og anses for at være pålidelige. Kommissionens tjenestegrene modtog ingen bemærkninger med et alternativt forslag, der kunne anfægte brugen af disse skøn i forbindelse med denne undersøgelse.
(98)
En af parterne hævdede, at metoden til beregning af importen ikke er blevet forklaret tilstrækkeligt godt. Der blev dog ikke fremlagt dokumentation, der underbygger denne kritik. Den pågældende part var kritisk over for Kommissionens tilgang, men foreslog dog ikke et mere passende eller pålideligt alternativ. Kritikken vedrørte hovedsageligt det forhold, at den pågældende part ikke var i stand til at fremsætte bemærkninger. Det skal erindres, at den ikke-fortrolige version af klagen, der indeholder en redegørelse for udelukkelsesmetoden, var tilgængelig i det ikke-fortrolige dossier fra indledningen af proceduren.
(99)
Der mindes om, at Kommissionen krydstjekkede oplysningerne i klagen og ikke fandt anledning til at sætte spørgsmålstegn ved rimeligheden af den valgte metode. Eftersom parterne ikke foreslog en alternativ udelukkelsesmetode, blev deres bemærkninger anset for at være ubegrundede.
(100)
I hele den betragtede periode faldt efterspørgslen på EU-markedet med 8 %. Mere specifikt forblev EU-forbruget stabilt mellem 2007 og 2008, faldt med 8 % i 2009 og forblev stabilt i UP.
Tabel 1
EU-forbruget
2007
2008
2009
UP
Mængde i ton
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
100
92
92
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaet fra EU-erhvervsgrenen og klagerens skøn baseret på Eurostat-data
3. IMPORT FRA DET PÅGÆLDENDE LAND
a) Mængde
(101)
Importen af den pågældende vare steg med 15 % i den betragtede periode og nåede op på 20 117 tons i UP. Mere specifikt forblev importen fra Kina stabil mellem 2007 og 2008, inden den steg med 26 procentpoint i 2009, hvor den nåede sit højdepunkt. Det skal bemærkes, at importen fra Kina faldt med ca. 9 procentpoint i UP.
Tabel 2
2007
2008
2009
UP
Dumpingimport fra det pågældende land (ton)
17 495
17 557
22 017
20 117
Indeks (2007 = 100)
100
100
126
115
Markedsandel for dumpingimporten fra det pågældende land - indekstal
100
100
136
125
Kilde:
Klagerens skøn baseret på Eurostat-data
b) Den pågældende imports markedsandel
(102)
Indekstallet, som afspejler udviklingen i markedsandelen for dumpingimporten fra Kina, steg med 25 % i løbet af den betragtede periode. Det var stabilt mellem 2007 og 2008, men steg med 36 % i 2009. I UP faldt det med 11 procentpoint.
c) Priser
i) Prisudvikling
(103)
Den gennemsnitlige importpris steg samlet set med 37 % i den betragtede periode. Mere specifikt steg den indledningsvis med hele 48 % mellem 2007 og 2008, hvorefter den i 2009 faldt med 11 procentpoint og forblev på dette niveau i UP. Gennemsnitsprisen for importen fra Kina i UP var på 1 569 EUR pr. ton.
Tabel 3
2007
2008
2009
UP
Cif-pris på import fra Kina (EUR/ton)
1 149
1 704
1 570
1 569
Indeks (2007 = 100)
100
148
137
137
Kilde:
Klagerens skøn baseret på Eurostat-data
ii) Prisunderbud
(104)
Med henblik på at analysere prisunderbuddet blev EU-producentens vejede gennemsnitlige salgspris ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret, navnlig for kredit-, leverings- og emballeringsomkostninger samt provisioner, til ab fabrik-niveau, og sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige cif-priser for de samarbejdsvillige eksportører fra Kina ved salg til første uafhængige kunde på EU-markedet, justeret for at dække alle omkostninger i forbindelse med fortoldning, dvs. toldtariffen og omkostninger efter importen, (hjemtagningspris).
(105)
Sammenligningen viste, at i UP underbød importen af den pågældende vare EU-erhvervsgrenens priser med ca. 12 %.
Virksomhed
Underbud
Crown-gruppen
11,1 %
Gushen-gruppen
9,6 %
Sinoglory-gruppen
15,0 %
(106)
En af parterne fremførte, at prisunderbuddet naturligvis kun er blevet beregnet for UP, og at der ikke er kendskab til omfanget af tidligere underbud. Den pågældende part fremførte dog, at det muligvis kan udledes, at prisunderbuddet har været faldende, da de kinesiske importpriser steg betydeligt mere end EU-erhvervsgrenens priser mellem 2007 og UP.
(107)
Det anerkendes rent faktisk, at mens de kinesiske importpriser steg med 37 % mellem 2007 og UP, steg EU-erhvervsgrenens priser kun med 15 % (jf. betragtning 119). Det er derfor klart, at med hensyn til gennemsnitlige priser er kløften mellem de kinesiske priser og EU-priserne blevet indsnævret mellem 2007 og UP.
4. EU-ERHVERVSGRENENS SITUATION
(108)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske faktorer og forhold, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(109)
Med henblik på skadesanalysen er skadesindikatorerne blevet fastsat på grundlag af oplysninger fra klagerens behørigt efterprøvede fuldstændige besvarelse af spørgeskemaet.
a) Produktion
(110)
EU-produktionen faldt med 14 % mellem 2007 og UP. Mere specifikt faldt den med 8 % i 2008, før den faldt med yderligere 15 procentpoint i 2009. Der var dog en klar forbedring mellem 2009 og UP, hvor produktionen steg med 9 procentpoint.
Tabel 4
2007
2008
2009
UP
Produktion (ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
92
77
86
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
b) Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(111)
EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet forblev stabil i den undersøgte periode.
Tabel 5
2007
2008
2009
UP
Produktionskapacitet (ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
100
100
100
Kapacitetsudnyttelse
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
92
77
86
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
(112)
Det indekstal, som viser udviklingen i kapacitetsudnyttelsen, faldt med 14 % i den betragtede periode. Mellem 2007 og 2008 faldt det med 8 % og med yderligere 15 procentpoint i 2009. Derpå steg det med 9 procentpoint i UP. Tendensen for kapacitetsudnyttelsesgraden afspejler udviklingen i produktionen i den betragtede periode, da produktionskapaciteten forblev stabil.
(113)
Det skal bemærkes, at til trods for et generelt fald forblev kapacitetsudnyttelsen forholdsvis høj og var i UP på over 80 %.
c) Salgsmængde
(114)
EU-erhvervsgrenens salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet faldt med 8 % i den betragtede periode. Salget faldt med 9 % mellem 2007 og 2008 og med yderligere 5 procentpoint i 2009. Der var dog en klar forbedring mellem 2009 og UP, hvor salget steg med ca. 6 procentpoint.
Tabel 6
2007
2008
2009
UP
EU-salg (ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
91
86
92
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
d) Markedsandel
(115)
Samlet set bevarede EU-erhvervsgrenen sin markedsandel i den betragtede periode. Mere specifikt faldt indekstallet med hele 9 % mellem 2007 og 2008, men allerede i 2009 steg det igen med 1 procentpoint, og det steg med yderligere 7 procentpoint i UP.
Tabel 7
2007
2008
2009
UP
EU-erhvervsgrenens markedsandel
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
91
92
99
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaet fra EU-erhvervsgrenen og klagerens skøn baseret på Eurostat-data
e) Vækst
(116)
Mellem 2007 og UP, hvor EU-forbruget faldt med 8 %, faldt salget også med 8 %, og EU-erhvervsgrenens markedsandel forblev uændret.
f) Beskæftigelse
(117)
Beskæftigelsen faldt med 7 % mellem 2007 og undersøgelsesperioden. Den steg lidt mellem 2007 og 2008 inden et kraftigt fald på 10 procentpoint i 2009. Beskæftigelsen steg dog igen, nemlig med 2 procentpoint i UP.
Tabel 8
2007
2008
2009
UP
Beskæftigelse (personer)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
101
91
93
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
g) Produktivitet
(118)
Produktiviteten, målt som produktion (ton) pr. ansat pr. år, faldt med 7 % i den betragtede periode. Dette fald afspejler, at produktionen faldt hurtigere end beskæftigelsen. Det skal dog bemærkes, at mellem 2009 og UP steg produktiviteten med 8 procentpoint, hvilket afspejler, at stigningen i produktionen indtraf endnu hurtigere end stigningen i beskæftigelsen.
Tabel 9
2007
2008
2009
UP
Produktivitet (ton pr. ansat)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
91
85
93
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
h) Faktorer, der påvirker salgspriserne
(119)
EU-producenternes gennemsnitlige salgspriser steg med ca. 15 % i den betragtede periode. Gennemsnitsprisen steg i 2008 og 2009 (med henholdsvis 8 % og 10 procentpoint), før den igen faldt en smule i UP, dvs. med 3 procentpoint. Generelt er priserne på varer fremstillet af koncentreret sojaprotein stærkt afhængige af omkostningerne til de vigtigste råvarer (dvs. sojabønner eller sojabønneflager) og energi. Sammen tegner de sig for en betydelig del af produktionsomkostningerne. Det skal bemærkes, at markedet for sojabønner er volatilt og karakteriseret ved betydelige udsving fra år til år eller endog fra måned til måned.
(120)
På grund af de betydelige variationer i salgspriserne mellem de forskellige typer af den undersøgte vare bør man se på udviklingen i de gennemsnitlige salgspriser med forbehold, fordi enhver ændring i den gennemsnitlige pris er stærkt påvirket af enhver ændring i varesortimentet.
Tabel 10
2007
2008
2009
UP
Enhedspris på EU-markedet (EUR/ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
108
118
115
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
i) Dumpingmargenens størrelse
(121)
På baggrund af mængden, markedsandelen og priserne på importen fra Kina kan virkningerne af de faktiske dumpingmargener for EU-erhvervsgrenen ikke anses for at være ubetydelige.
j) Lagerbeholdninger
(122)
Slutlagrene forblev generelt stabile mellem 2007 og UP. Det skal bemærkes, at lagrene udgør en ret beskeden del af den årlige produktion, og denne indikators relevans for skadesanalysen er derfor begrænset.
Tabel 11
2007
2008
2009
UP
Slutlagre (ton)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
90
110
99
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
k) Lønninger
(123)
De årlige arbejdskraftomkostninger steg med 7 % mellem 2007 og UP. De steg med 5 % mellem 2007 og 2008, før de faldt med 2 procentpoint i 2009 og derefter steg med 4 procentpoint i UP.
Tabel 12
2007
2008
2009
UP
Årlige arbejdskraftomkostninger (EUR)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
105
103
107
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
l) Rentabilitet og investeringsafkast
(124)
I den betragtede periode var der betydelige udsving i rentabiliteten i forbindelse med salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, udtrykt som procentdel af nettosalget. Mens EU-erhvervsgrenen i 2007 og 2009 opnåede fortjeneste, led den tab i 2008 og UP. Udsvingene i rentabiliteten kan være en afspejling af prisudsvingene på sojabønnemarkedet.
Tabel 13
2007
2008
2009
UP
Rentabilitet ved EU-salget (% af nettosalget)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
-89
10
-45
Investeringsafkast (fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
(125)
Investeringsafkastet, udtrykt som fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne, fulgte i brede træk rentabilitetsudviklingen.
m) Likviditet og evne til at rejse kapital
(126)
Nettolikviditeten fra driften varierede betydeligt i den betragtede periode. Udgangspunktet var et positivt tal i 2007, derefter indtraf der en forværring i 2008, hvor tallet blev negativt, med en forbedring igen i 2009 og så igen et negativt tal i UP. Overordnet set fulgte likviditeten i brede træk rentabilitetsudviklingen.
(127)
Der var ingen tegn på, at EU-erhvervsgrenen havde vanskeligheder med at rejse kapital, hvilket hovedsageligt skyldtes, at den indgår i en større gruppe.
Tabel 14
2007
2008
2009
UP
Likviditet (EUR)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
n) Investeringer
(128)
De årlige investeringer i produktionen af samme vare steg med 4 % mellem 2007 og 2008, inden de steg med yderligere 29 procentpoint i 2009. De faldt lidt, nemlig med 5 procentpoint, i UP. Den samlede stigning i investeringerne var på 28 % i den betragtede periode.
Tabel 15
2007
2008
2009
UP
Nettoinvesteringer (EUR)
Fortrolige forretningsoplysninger
Indeks (2007 = 100)
100
104
133
128
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
5. KONKLUSION VEDRØRENDE SKADE
(129)
Analysen af oplysningerne viser, at EU-erhvervsgrenen overordnet set oplevede et fald i produktion, kapacitetsudnyttelse, salg, beskæftigelse og produktivitet i den betragtede periode. Lønomkostningerne steg også.
(130)
Denne negative situation er dog blevet forbedret, da der har været en positiv udvikling i de fleste af disse indikatorer mellem 2009 og UP (2010). Navnlig steg produktionen og kapacitetsudnyttelsen med 9 procentpoint mellem 2009 og 2010 (UP), salget i EU og markedsandelen steg med henholdsvis 6 og 7 procentpoint, beskæftigelsen steg med 2 procentpoint, mens produktiviteten steg med hele 8 procentpoint.
(131)
Også EU-erhvervsgrenens markedsandel forblev overordnet set stabil i den betragtede periode. Den faldt i 2008, men steg igen allerede i 2009. I 2010 nåede den et niveau, der lå meget tæt på niveauet i 2007.
(132)
Rentabilitet samt investeringsafkast og likviditet (som er nært forbundet med rentabiliteten), viser alle et blandet billede af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Mens de overordnet set falder mellem 2007 og UP, svinger de også betydeligt og viser de udsving, der præger markedet.
(133)
Nettoinvesteringerne steg klart mellem 2007 og 2009 (med 33 %), og der var kun tale om et beskedent fald (på 5 procentpoint) i 2010 (UP).
(134)
De faktiske tab, som EU-erhvervsgrenen led i UP, var også forholdsvis beskedne.
(135)
I lyset af ovenstående konkluderes det, at EU-erhvervsgrenen har lidt skade. Da der er tale om forholdsvis ubetydelige faktiske tab for EU-erhvervsgrenen i UP, og der var tegn på et opsving i slutningen af den betragtede periode, kan skaden ikke betegnes som væsentlig, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
(136)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater hævdede klageren, at skaden i dette tilfælde burde betragtes som væsentlig, da konklusionerne i visse andre sager, hvor omstændighederne angiveligt var tilsvarende (dvs. konstatering af positive tendenser mod slutningen af den betragtede periode (11)), ikke var de samme. Ifølge klageren er det også i modstrid med WTO-reglerne at tage hensyn til den sidste del af den betragtede periode og at drage konklusioner på grundlag af tegnene på genrejsning i denne periode (12).
(137)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at hver enkelt sag skal vurderes individuelt. I denne sag viste undersøgelsen ikke blot klare tegn på genrejsning i EU-erhvervsgrenen mod slutningen af den betragtede periode, men omfanget af de negative tendenser var også forholdsvis begrænset. F.eks. forblev EU-erhvervsgrenens markedsandel overordnet set stabil og relativt høj, mens kapacitetsudnyttelsen faldt en smule, men dog forblev på et niveau på over 80 %, og investeringerne steg. I oxalsyre-sagen (13) derimod havde EU-erhvervsgrenen f.eks. mistet 9 % af sin markedsandel i UP set i forhold til skadesundersøgelsesperiodens første år (14). I citronsyre-sagen (15) var der et tilsvarende tab af markedsandele, og der var et fald i investeringerne (16).
(138)
Med hensyn til WTO-forpligtelserne skal det bemærkes, at den pågældende panelrapport henviser til en helt anden situation, hvor undersøgelsesmyndigheden kun analyserede en del af oplysningerne fra kun 6 måneder for hvert af tre på hinanden følgende år og baserede sine resultater på denne ufuldstændige analyse. Situationen i den foreliggende sag er tydeligvis anderledes, da skadesanalysen dækker oplysninger vedrørende hele året i fire på hinanden følgende år, og desuden lægges der en vis vægt på det forhold, at ved slutningen af denne periode på fire år var der en positiv udvikling i mange af de analyserede tendenser set i forhold til året før UP.
(139)
På baggrund af ovenstående konkluderes det endeligt, at en eventuel skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, ikke kan betegnes som væsentlig, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. INDLEDNING
(140)
Uden at dette berører afgørelsen vedrørende fravær af væsentlig skade og under den antagelse, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, kunne have været betegnet som væsentlig, har Kommissionen undersøgt den potentielle årsagssammenhæng.
(141)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, undersøgte Kommissionen, om den skade, som EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes dumpingimporten fra det pågældende land. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, som kan have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at al skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten.
2. DUMPINGIMPORTENS VIRKNINGER
(142)
Importen af den pågældende vare steg samlet set med 15 % mellem 2007 og UP, og den tilsvarende markedsandel steg med 25 % trods den faldende efterspørgsel på EU-markedet. Denne udvikling faldt generelt sammen med en svækket økonomisk situation i EU-erhvervsgrenen. Mens EU-erhvervsgrenen var i stand til at bevare sin markedsandel, steg importen fra Kina med over 5 procentpoint.
(143)
På dette grundlag synes der ved første øjekast at være en årsagssammenhæng mellem importen fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(144)
En mere detaljeret analyse af virkningerne af dumpingimport for EU-erhvervsgrenens situation synes dog ikke at vise en klar sammenhæng. Mens importen fra Kina næsten ikke steg mellem 2007 og 2008 (betragtning 101), og cif-importprisen steg med 48 procentpoint (betragtning 103), led EU-erhvervsgrenen i 2008 ikke desto mindre f.eks. betydelige tab og tabte en vis markedsandel. Mens den kinesiske import steg med 26 % mellem 2008 og 2009, og cif-prisen for denne import faldt med 11 procentpoint, kunne EU-erhvervsgrenen i modsætning hertil bevare sin markedsandel og genrejse sig efter tabene i 2008. Mens importen fra Kina - også i perioden mellem 2009 og UP - opretholdt sin tilstedeværelse på EU-markedet, forbedredes EU-erhvervsgrenens situation klart som drøftet i skadesanalysen ovenfor.
(145)
Denne manglende sammenhæng mellem importen fra Kina og tendenserne i skadesindikatorerne tyder kraftigt på, at andre faktorer bidrog og muligvis forvoldte den skade, som EU-erhvervsgrenen eventuelt har lidt. Dette spørgsmål vil blive undersøgt nærmere nedenfor.
3. VIRKNINGERNE AF ANDRE FAKTORER
(146)
Følgende andre faktorer blev undersøgt i forbindelse med årsagssammenhængen: i) faldet i Unionens efterspørgsel, som sandsynligvis til dels skyldes den finansielle og økonomiske krise i 2008/2009, og ii) volatiliteten på sojabønnemarkedet.
i) Faldet i Unionens efterspørgsel, som sandsynligvis til dels skyldes den finansielle og økonomiske krise i 2008/2009
(147)
Der kunne konstateres et fald i EU-forbruget i den betragtede periode, dvs. et fald på 8 %, hvis 2007 sammenlignes med 2010 (UP). Mange af skadesfaktorerne udviklede sig stort set i tråd med denne faktor. F.eks. faldt EU-erhvervsgrenens salgsmængde også med 8 %, når der sammenlignes med ovennævnte to perioder. Andre eksempler er beskæftigelse - 7 % lavere i 2010 end i 2007 - og produktivitet - også 7 % lavere i 2010 end i 2007. Det er derfor klart, at faldet i efterspørgslen, uanset den underliggende årsag, var en væsentlig faktor for udviklingen i EU-erhvervsgrenens situation.
(148)
Selv om årsagen til faldet i efterspørgslen ikke er af direkte relevans for analysen af årsagssammenhæng, kan det meget vel tænkes, at det i det mindste delvist blev forvoldt af den finansielle og økonomiske krise. I denne forbindelse skal det bemærkes, at efterspørgslen navnlig faldt mellem 2008 og 2009. På grund af det tidsmæssige sammenfald var faldet på 8 procentpoint mellem 2008 og 2009 med al sandsynlighed forbundet med den økonomiske krise. Det kan derfor hævdes, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, skyldes den økonomiske krise og det deraf følgende fald i efterspørgslen.
(149)
Det skal også bemærkes, at Solae Belgium i sin årlige rapport fra 2009 erkender, at faldende indtægter fra finansielle aktiver som følge af den finansielle krise har haft en negativ indvirkning på virksomhedens økonomiske situation.
(150)
Det gentages desuden, at EU-erhvervsgrenen forbedrede sin økonomiske situation mellem 2009 og UP. Denne udvikling falder helt tydeligt sammen med den generelle økonomiske genrejsning.
(151)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at faldet i efterspørgslen, som formodentlig til dels skyldes den økonomiske krise, var en væsentlig årsag til den skade, som EU-erhvervsgrenen måtte have lidt.
(152)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at den finansielle og økonomiske krise ikke forårsagede skaden, men fremlagde ingen overbevisende argumenter i denne henseende og henviste blot til en række andre sager (17), hvor resultaterne var anderledes.
(153)
Det skal i den forbindelse gentages, at hver enkelt sag skal vurderes individuelt. I dette tilfælde er det en kendsgerning, at faldet i efterspørgslen, som formodentlig skyldtes den økonomiske krise, rent faktisk bidrog til forværringen af EU-erhvervsgrenens situation, og også at der ikke kan findes nogen klar sammenhæng mellem dumpingimporten og EU-erhvervsgrenens situation. Dette blev som beskrevet ovenfor rent faktisk i et vist omfang eksplicit anerkendt i den årlige rapport fra Solae Belgium fra 2009.
(154)
Ikke desto mindre kan der peges på vigtige forskelle mellem de sager, som klageren henviser til, og den foreliggende sag. En række af disse forskelle fremgår af de følgende betragtninger.
(155)
Selv om der ganske vist var en positiv udvikling i visse indikatorer mellem 2009 og UP i oxalsyre-sagen (18), faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel, mens den i den foreliggende sag steg, således at den næsten nåede op på niveauet for 2007 (19). I oxalsyre-sagen var der desuden ikke fravær af sammenhæng fra år til år mellem dumpingimporten fra de pågældende lande og tendenserne i skadesindikatorerne, som det er tilfældet i den foreliggende sag. Rentabilitetstendenserne er også forskellige. Det skal navnlig bemærkes, at der er store udsving i rentabiliteten i den foreliggende sag. Sluttelig er markedet meget volatilt i den foreliggende sag.
(156)
I sagen vedrørende åben mesh-stoffer af glasfibre (20) faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel hvert år og med 12 procentpoint samlet set (21). Samtidig steg markedsandelen for den kinesiske import konsekvent fra år til år og samlet set med 12,4 procentpoint (22). I den foreliggende sag steg markedsandelen for den kinesiske import indtil 2009, hvorefter den faldt mellem 2009 og UP. Samtidig faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel allerede i 2008, hvorefter den igen næsten nåede op på niveauet for 2007.
(157)
I glasfiber-sagen (23) steg markedsandelen for dumpingimporten konsekvent fra år til år og samlet set med 6,3 procentpoint (24).
(158)
I sagen vedrørende keramiske fliser (25) steg markedsandelen for dumpingimporten løbende (26). Desuden var udviklingen i lagrene meget anderledes. I sagen vedrørende keramiske fliser var stigningen i lagerbeholdningerne en afslørende skadesfaktor (27). Sluttelig viste undersøgelsen i sagen vedrørende keramiske fliser, at på trods af genrejsningen i bygge- og anlægssektoren fortsatte indikatorerne for EU-erhvervsgrenen med at udvise en negativ tendens (28).
(159)
I fedtalkohol-sagen (29) adskilte udviklingen i skadesindikatorerne mellem 2009 og UP sig sluttelig fra udviklingen i den foreliggende sag (f.eks. faldt beskæftigelsen) (30), og dumpingimportens mængde og markedsandel steg mellem 2009 og UP (31).
(160)
Derfor må klagerens påstand afvises.
ii) Sojabønnemarkedets volatilitet
(161)
Det er blevet beskrevet ovenfor, at EU-erhvervsgrenens rentabilitet svinger betydeligt, hvilket tyder på, at markedet er volatilt.
(162)
Denne volatilitet hænger tæt sammen med udsving på råvaremarkedet. Spotmarkedet for den vigtigste råvare - sojabønner - er traditionelt kendetegnet ved betydelige månedlige og årlige udsving (32), mens priserne for det endelige produkt - varer fremstillet af koncentreret sojaprotein - har tendens til at være ret stabile (da de er baseret på langsigtede kontrakter). Følgelig er rentabiliteten for den undersøgte vare stærkt afhængig af den fremherskende situation på sojabønnemarkedet.
(163)
I denne forbindelse skal det bemærkes, at der rent faktisk var en betydelig stigning i prisen på sojabønner i 2008, som havde væsentlig indvirkning på rentabiliteten og EU-erhvervsgrenens overordnede situation. Klageren har selv anerkendt, at stigningen i prisen på sojabønner bidrog til den dårlige situation i 2008.
(164)
På baggrund af ovenstående står det klart, at volatiliteten på sojabønnemarkedet også var en væsentlig årsag til den skade, som måtte være blevet påført EU-erhvervsgrenen.
(165)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at sojabønneprisernes volatilitet heller ikke kunne bryde årsagssammenhængen, og kun var relevant for tabene i 2008. Der blev dog ikke fremlagt underbyggede beviser i denne forbindelse.
(166)
Det skal bemærkes, at stigningen i sojabønnepriserne faldt sammen med EU-erhvervsgrenens dårlige finansielle resultater, og da høje sojabønnepriser blev anset for at være den vigtigste årsag til tabene i 2008, er der ingen særlige grunde til, at tabene i 2010, som faldt sammen med endnu en stigning i prisen på sojabønner, bør behandles anderledes.
(167)
Derfor må klagerens påstand afvises.
4. KONKLUSION OM ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(168)
Andre faktorer, herunder navnlig faldet i efterspørgslen (som formodentlig delvist skyldes den økonomiske krise i 2008/2009) og det volatile marked for den vigtigste råvare, var betydningsfulde årsager til den skade, som EU-erhvervsgrenen måtte have lidt.
(169)
Selv under den antagelse at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, kan det dog ikke konkluderes, at en eventuel skade var forvoldt af dumpingimporten fra Kina, eftersom disse andre faktorer bryder årsagssammenhængen.
F. UNIONENS INTERESSER
(170)
Da det blev konstateret, at EU-erhvervsgrenen ikke lider skade, der kan betegnes som væsentlig, og at andre faktorer under alle omstændigheder bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og skaden, er det ikke nødvendigt at undersøge Unionens interesser.
G. AFSLUTNING AF PROCEDUREN
(171)
På baggrund af konklusionerne om, at EU-erhvervsgrenen ikke har lidt væsentlig skade, og fraværet af årsagssammenhæng bør proceduren afsluttes uden indførelse af foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 9.
(172)
De berørte parter er blevet underrettet om de endelige resultater, og om at det påtænkes at afslutte denne undersøgelse, og har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil. Deres bemærkninger blev taget i betragtning, men de har ikke ændret ovennævnte konklusioner -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Antidumpingproceduren vedrørende importen af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med oprindelse i Folkerepublikken Kina afsluttes.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juni 2012.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. června 2012,
kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozu určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky
(2012/343/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. ZAHÁJENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) Komise dne 19. dubna 2011 informovala o zahájení antidumpingového řízení (dále jen „oznámení o zahájení“), pokud jde o dovoz určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 7. března 2011 podala společnost Solae Europe S.A. („dále jen žadatel“) představující podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin v Unii (3). Podnět obsahoval důkazy o dumpingu zmíněného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostačující pro zahájení řízení.
2. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(3)
Komise oficiálně informovala o zahájení řízení žadatele, dalšího známého výrobce v Unii, vyvážející výrobce a představitele ČLR, dovozce, dodavatele a uživatele, o kterých bylo známo, že se jich záležitost týká, jakož i jejich sdružení. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(5)
Byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny veškeré ústní a písemné připomínky zúčastněných stran.
(6)
Vzhledem ke zjevně velkému počtu vyvážejících výrobců a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení v souladu s článkem 17 nařízení (ES) č. 1225/2009 uvažovalo o výběru vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010 (dále jen „období šetření“). Ohledně výběru vzorku vyvážejících výrobců byly konzultovány i orgány ČLR.
2.1 VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ
(7)
Požadované informace pro výběr vzorku v příslušných lhůtách poskytlo a spolupráci nabídlo dvacet vyvážejících výrobců. Objem prodeje v EU, jejž tito vyvážející výrobci (případně jejich skupiny) oznámili, představoval přibližně 90 % dotčeného dovozu během období šetření. Spolupráce byla tudíž považována za vysokou.
(8)
Vzhledem k velkému počtu (skupin) vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že v případě vyvážejících výrobců bude nutné provádět výběr vzorku.
(9)
Komise vybrala v souladu s článkem 17 základního nařízení vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Takto vybraný vzorek původně sestával ze dvou skupin společností ve spojení představujících mimo jiné pět jednotlivých výrobců a 40 % až 50 % objemu vývozu dotčeného výrobku z ČLR do EU během období šetření. Po získání určitých indicií, že tyto dvě skupiny by se možná měly považovat za jediný subjekt pro účely uložení antidumpingového cla (viz 41. bod odůvodnění), byl vzorek rozšířen zahrnutím třetí skupiny vyvážejících výrobců, což představuje 45 % až 60 % čínského dovozu. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení Komise původní výběr vzorku i jeho pozdější rozšíření projednávala s dotčenými stranami a čínskými orgány. Dva vyvážející výrobci ve spojení vznesli námitky k rozšíření vzorku, přičemž tvrdili, že pokud by vzorek měl být rozšířen, pak by oni lépe splňovali podmínky na zařazení do vzorku jako třetí skupina vyvážejících výrobců. Je třeba zdůraznit, že v souladu s ustanoveními čl. 17 odst. 1 základního nařízení navrhovaný nový vzorek sestával ze tří skupin vyvážejících výrobců s největším objemem prodeje dotčeného výrobku v EU během období šetření. Kromě toho objem prodeje dotčeného výrobku v EU během období šetření od obou výrobců ve spojení, kteří tvrdili, že by měli být vybráni do třetí skupiny, byl velmi malý, přičemž představoval méně než 10 % příslušného objemu vybrané třetí skupiny. Proto bylo potvrzeno, že reprezentativnost rozšířeného vzorku byla nejlepší při rozšíření na navrhované tři skupiny. Žádné další námitky nebyly obdrženy.
2.2 VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ
(10)
Po přezkoumání předložených informací a vzhledem k velkému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že v případě dovozců, kteří nejsou ve spojení, je třeba provést výběr vzorku.
(11)
Se zařazením do vzorku souhlasilo sedm dovozců, kteří nejsou ve spojení, podílejících se 20 % na celkovém dovozu dotčeného výrobku do Unie. Do vzorku byli vybráni tři dovozci představující přibližně 17 % celkového dovozu z ČLR a téměř 90 % dovozu spolupracujících dovozců. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení dostaly dotčené strany možnost, aby se vyjádřily k výběru vzorku. Žádné námitky nebyly obdrženy. Jeden z dovozců zařazených do vzorku přerušil svou spolupráci a neposkytl odpověď na dotazník.
2.3 ODPOVĚDI NA DOTAZNÍK A OVĚŘOVÁNÍ
(12)
Aby bylo skupinám vyvážejících výrobců v ČLR zařazeným do vzorku, pokud o to projeví zájem, umožněno předložit žádost o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení, zaslala jim Komise za tímto účelem příslušné formuláře. V této souvislosti lze zmínit, že dvě skupiny společností zařazených do vzorku požádaly o zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení, zatímco zbývající skupina společností zařazených do vzorku požádala o individuální zacházení podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
(13)
Formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení byly zaslány rovněž vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku (jejich skupinám), kteří uvedli, že mají v úmyslu žádat o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(14)
Komise rozeslala dotazníky vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, jakož i vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku, kteří uvedli, že mají v úmyslu žádat o individuální zjišťování, žadateli a dalšímu známému výrobci v Unii, dovozcům zařazeným do vzorku a všem známým uživatelům.
(15)
Po vyžádání informací od výrobců v možných srovnatelných zemích Brazílii, Izraeli a ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“) byly zaslány dotazníky rovněž výrobcům, kteří nabídli spolupráci, v Brazílii a Izraeli pro účely stanovení běžné hodnoty pro společnosti, jimž nemohlo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství (viz níže 60. až 64. bod odůvodnění).
(16)
Úplné odpovědi na dotazníky byly obdrženy od tří skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku v ČLR, od jednoho brazilského výrobce, jednoho izraelského výrobce, jednoho výrobce v Unii (s jedním výrobním zařízením v Belgii a jedním v Dánsku), od dvou (ze tří) dovozců zařazených do vzorku a čtyř uživatelů v EU. Další brazilský výrobce předložil neúplnou odpověď.
(17)
Kromě toho byly obdrženy žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení od jednoho vyvážejícího výrobce nezařazeného do vzorku (dále jen „žadatel A“) a od jedné skupiny vyvážejících výrobců ve spojení nezařazených do vzorku (společně dále jako „žadatel B“) (4). Po analýze informací, jež předložily strany zařazené do vzorku, jakož i žádostí zahrnujících řádně vyplněné dotazníky bylo shledáno, že počet (skupin) vyvážejících výrobců, kteří mají být prošetřeni v samotném vzorku, je tak vysoký, že další individuální zjišťování by znamenalo příliš velké zatížení a bránilo by včasnému ukončení šetření. Žadatelům bylo tudíž sděleno, že jejich žádosti o individuální zjišťování byly zamítnuty.
(18)
Žadatel B zpochybnil toto rozhodnutí nezohlednit jeho žádost o individuální zjišťování. Namítal, že podle nedávného výkladu Orgánu WTO pro řešení sporů ve věci týkající se spojovacích prostředků (5) by toto zamítnutí bylo v rozporu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení a s čl. 6 odst. 10 antidumpingové dohody. Za druhé by takové zamítnutí bylo v rozporu se základní zásadou proporcionality.
(19)
Pokud jde o první argument, čl. 17 odst. 3 základního nařízení, jakož i čl. 6 odst. 10 antidumpingové dohody výslovně připouštějí, aby prošetřující orgán nebral v úvahu žádosti o individuální zjišťování, je-li počet vývozců a/nebo výrobců tak vysoký, že by takovéto zjišťování bylo neproveditelné. Zpráva Odvolacího orgánu WTO ve věci týkající se spojovacích prostředků objasnila, že včasné žádosti o individuální zjišťování by měly být „zpravidla“ akceptovány, pokud by to neznamenalo „příliš velké zatížení“ (6). V tomto případě by ověření odpovědí na dotazníky a odpovědí na formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství žadatelů o individuální zjišťování znamenalo šetření na místě v jedné společnosti (žadatel A) a dvou dalších společnostech (těch, které jsou součástí žadatele B). Během těchto šetření na místě by bylo třeba ověřit soulad s ustanoveními čl. 2 odst. 7 písm. c), jakož i vykazovanou strukturu, náklady (včetně výrobních nákladů a nákupů), prodej a ziskovost všech těchto subjektů. Vzhledem k velkému počtu subjektů, které již byly v rámci vzorku přezkoumány, by zahrnutí dalšího žadatele skutečně znamenalo příliš velké zatížení a vážně by ohrozilo včasné ukončení šetření. Rozhodnutí nepřijmout tyto žádosti o individuální zjišťování je proto oprávněné a není v rozporu se zásadou proporcionality.
(20)
Žadatel B poté, co byl informován, že individuální zjišťování by představovalo příliš velké zatížení, později navrhl, aby byla jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství stažena, pokud bude dohodnuto její přezkoumání v rámci individuálního zacházení. Jelikož tvrdil, že během období šetření uskutečnil pouze jednu malou vývozní transakci a již nebude žádat o zacházení jako v tržním hospodářství, argumentoval, že Komise nebude muset provést inspekce na místě v ČLR ke zjištění dumpingu a že bude stačit, aby při ověřování odpovědi na dotazník žadatele v EU ověřila onu jednu vývozní transakci. Na tomto základě vývozce tvrdil, že přiznání individuálního zjišťování nebude představovat zátěž.
(21)
Pokud by však individuální zjišťování bylo přiznáno, byla by inspekce na místě u žadatele B nezbytná, protože bez inspekce na místě v ČLR u obou výrobců v této skupině by nemohla být vyloučena existence jiného prodeje do EU během období šetření. Tato inspekce by vzhledem k velikosti vzorku s třemi velkými skupinami společností byla nepřiměřeně zatěžující. Tato žádost byla proto zamítnuta.
(22)
Rozhodnutí nepřijmout žádosti o individuální zacházení bylo zachováno. S ohledem na výše uvedené důvody bylo s konečnou platností rozhodnuto, že žádostem o individuální zjišťování nelze vyhovět, jelikož by při šetření znamenaly příliš velké zatížení a bránily by včasnému ukončení šetření.
(23)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke zjištění dumpingu, výsledné újmy nebo hrozící újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Vyvážející výrobci v ČLR:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Dezhou
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Shenxian, Qingdao, Yucheng
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Liaocheng, Qingdao
b)
Výrobce v Unii:
-
Solae Europe, s výrobními zařízeními v:
-
Belgii, Ieper (Solae Belgium) a
-
Dánsku, Aarhus (Solae Denmark)
c)
Výrobci ve srovnatelné zemi:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo
3. OBDOBÍ ŠETŘENÍ
(24)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. ZJIŠTĚNÍ V PROZATÍMNÍ FÁZI
(25)
V prozatímní fázi se mělo za to, že uložení prozatímních opatření by nebylo vhodné zejména s ohledem na potřebu dále analyzovat příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5. NÁSLEDNÝ POSTUP
(26)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o neuložení prozatímních opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložila řada zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(27)
Komise nadále shromažďovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Kromě inspekcí uvedených výše ve 23. bodě odůvodnění byla uskutečněna další inspekce v prostorách společnosti Kerry v Bristolu ve Spojeném království, jednoho z dovozců a uživatelů sójových bílkovin, kteří při šetření spolupracovali.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. DOTČENÝ VÝROBEK
(28)
Dotčený výrobek byl definován v oznámení o zahájení řízení jako výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin obsahující 65 % hmotnostních nebo více bílkovin (N × 6,25), počítáno v sušině s vyloučením přidaných vitaminů, minerálů, aminokyselin a potravinářských přídatných látek pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ex 2309 90 96 od 1. ledna 2012) a ex 3504 00 90.
(29)
V rámci výše uvedené definice výrobku lze rozlišit dvě hlavní skupiny výrobků: i) sójové bílkovinné koncentráty (dále jen „koncentráty“, včetně jednoduchých/základních koncentrátů a dále zpracovávaných koncentrátů), u nichž činí obsah bílkovin více než 65 %, avšak méně než 90 %; a ii) izolované sójové bílkoviny („izoláty“), u nichž činí obsah bílkovin 90 % nebo více.
(30)
Bylo rovněž konstatováno, že zatímco jednoduchý koncentrát je poměrně základním produktem s nízkou přidanou hodnotou, izoláty a dále zpracovávané koncentráty vyžadují podstatně více zpracování, a proto se jedná o produkty s vyšší přidanou hodnotou.
(31)
Výše uvedená definice výrobku zahrnuje rovněž jednoduché (dále nezpracovávané) koncentráty určené pro krmiva. Ty v posuzovaném období v EU vyráběl jeden závod žadatele se sídlem ve Francii a další společnost, ADM, se sídlem v Nizozemsku.
(32)
Po zveřejnění prozatímních zjištění žadatel požádal o změnu rozsahu definice výrobku odstraněním koncentrátů používaných pro krmiva. Žadatel vznesl námitky vůči přístupu navrženému v pozatímním dokumentu a tvrdil, že vyloučení údajů vztahujících se k francouzskému závodu, jenž byl uzavřen v roce 2009 (tj. v polovině posuzovaného období), vedlo k nesouladu ve zbývajících údajích (se stále zahrnutými údaji o ADM). Údaje o prodeji a podílu výrobců výrobku, který je předmětem šetření, na trhu EU byly tudíž uměle nadsazeny.
(33)
Žadatel tvrdil, že vzhledem k poměrně stabilní poptávce převzal některé dodávky zajišťované francouzským závodem společnosti Solae před jeho uzavřením v roce 2009 jeho konkurent v EU, společnost ADM. Odhlédnutí od údajů vztahujících se k francouzskému závodu proto vedlo k zavádějícímu srovnání údajů za rok 2008, kdy společnost ADM měla pouze menší podíl na trhu s koncentráty určenými pro krmiva, s údaji za období šetření, kdy společnost AMD měla na uvedeném trhu mnohem větší podíl.
(34)
Žadatel zejména poskytl informace o technických a chemických rozdílech mezi koncentráty určenými pro krmiva na jedné straně a ostatními koncentráty a izoláty na straně druhé. Pro tyto podskupiny se rovněž používají různé distribuční kanály. Kromě toho koncentráty určené pro krmiva jsou zařazeny do jiného kódu KN než ostatní koncentráty (pro potraviny) a izoláty.
(35)
Na základě tvrzení žadatele jeden vývozce nesouhlasil s žádostí o omezení rozsahu definice výrobku. Tento vývozce si však žádost špatně vyložil a měl za to, že žádostí se měly vyloučit veškeré sójové bílkovinné koncentráty, zatímco ve skutečnosti se žádost vztahuje pouze na jednoduché sójové bílkovinné koncentráty určené pro krmiva. Vývozce navíc neuvedl žádné konkrétní důvody, proč by žádost měla být neodůvodněná.
(36)
Je třeba rovněž poznamenat, že na základě údajů shromážděných během šetření představuje dovoz sójových bílkovinných koncentrátů určených pro krmiva méně než 1 % celkového čínského dovozu výrobku, který je předmětem šetření (dle původní definice), do Unie.
(37)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a zejména k jasným technickým a chemickým rozdílům a rozdílům souvisejícím s trhem se považuje za vhodné omezit rozsah definice výrobku vyloučením jednoduchých sójových bílkovinných koncentrátů používaných k výživě zvířat. V důsledku toho jsou dotčeným výrobkem výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin s výjimkou přípravků používaných k výživě zvířat a obsahující 65 % hmotnostních nebo více bílkovin (N × 6,25), počítáno v sušině s vyloučením přidaných vitaminů, minerálů, aminokyselin a potravinářských přídatných látek pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 a ex 3504 00 90.
(38)
Dotčený výrobek se používá hlavně v potravinářském průmyslu v masných přípravcích a v masových náhražkách. Mezi další potravinářská využití patří využití v salátových dresincích, polévkách, nápojích v prášku, energetických tyčinkách, náhražkách sušeného mléka, zmrazených dezertech, šlehaných polevách, kojenecké výživě, pečivu, snídaňových cereáliích, těstovinách atd. Vzhledem ke svým funkčním vlastnostem má dotčený výrobek také některá specifická použití při výrobě lepidel, asfaltů, pryskyřic, čisticích prostředků, kosmetiky, inkoustů, usně, nátěrů, prostředků k povrchové úpravě papíru, pesticidů/fungicidů, plastů, polyesterů a textilních vláken.
(39)
I přes některé rozdíly v možném konečném využití mají různé typy dotčeného výrobku, koncentráty a izoláty, všechny stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti. Proto jsou považovány za jeden výrobek.
2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(40)
Dotčený výrobek a určité výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin vyráběné a prodávané na domácím trhu v ČLR a na domácím trhu v Brazílii, která sloužila jako srovnatelná země, jakož i určité výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají v podstatě stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a užití. Proto se tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. VZTAH MEZI SKUPINOU SINOGLORY A SKUPINOU GUSHEN
(41)
Mezi vyvážející výrobce zařazené do vzorku patřily společnost Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Crown“), Gushen Biological Technology Group Co. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Gushen“), a Sinoglory Health Food Co. Ltd. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Sinoglory“). V rané fázi šetření se uvažovalo o tom, že skupina Gushen a skupina Sinoglory by mohly být považovány za vývozce ve spojení. V návaznosti na vysvětlení, jež poskytli dotčení vývozci, však bylo nakonec rozhodnuto, že skupina Gushen a skupina Sinoglory budou pro účely tohoto šetření považovány za samostatné subjekty.
2. ZACHÁZENÍ JAKO V TRŽNÍM HOSPODÁŘSTVÍ
(42)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se v rámci antidumpingového šetření dovozu z ČLR běžná hodnota určí podle odstavců 1 až 6 uvedeného článku u těch výrobců, kteří splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(43)
Tato kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
1)
podnikatelská rozhodnutí a rozhodnutí o nákladech jsou přijímána na základě tržních signálů a bez podstatných zásahů státu;
2)
účetní záznamy procházejí nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a používají se pro všechny účely;
3)
nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství;
4)
právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zajišťují právní jistotu a stabilitu; a
5)
převod měn se provádí podle tržních kurzů.
(44)
O zacházení jako v tržním hospodářství žádala skupina Crown i skupina Sinoglory.
(45)
U skupiny Crown i u skupiny Sinoglory si Komise vyžádala všechny informace, které považovala za nezbytné, a v prostorách těchto společností ověřila informace předložené v jejich žádostech o zacházení jako v tržním hospodářství a všechny ostatní informace, jež pokládala za nezbytné.
(46)
Šetřením se zjistilo, že obě skupiny nesplňují požadavky kritérií stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení pro to, aby jim mohlo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(47)
Společnosti z obou skupin nesplnily zejména kritéria 1, 2, a 3.
(48)
V případě jedné skupiny jeden výrobce ze skupiny nesplnil kritérium 1 z důvodu existence povinnosti prodávat všechny své výrobky na mezinárodním trhu. I když společnost tvrdila, že toto ustanovení není závazné, společnost ve skutečnosti nikdy neprodávala na domácím trhu (s výjimkou menšího prodeje v roce 2007). Pokud jde o kritérium 2, u obou výrobců ve skupině bylo zjištěno několik účetních problémů. Jedna ze společností ve skupině kromě toho nepředložila žádný formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Jedna ze společností ve skupině dále pronajímala část svých pozemků bez jakéhokoliv záznamu o příjmech z pronájmu ve svých účtech, neboť k těmto platbám nebyly vydány žádné faktury nebo doklady o zaplacení. Když se přestěhovala do nového výrobního závodu a část jejího zařízení přestala být užívána, nebyl uskutečněn žádný test na snížení hodnoty. A když jedna ze společností ve skupině koupila nový pozemek, obdržela vládní transfer, který se měl použít jako odškodnění pro obyvatele, kteří se museli odstěhovat. Tato platba však nebyla použita k uvedenému účelu, nýbrž ke snížení nákladů spojených s právem k užívání pozemku. Pokud jde o kritérium 3, dva výrobci ve skupině získávali výměnou suroviny od společného dodavatele bez řádné dokumentace nebo záznamů na základě velmi neformálních ujednání bez jakékoli úpravy pro rozdíly v cenách nebo poplatcích: to představuje formu barterového obchodu. Kromě toho jeden výrobce mohl využívat pozemek patřící jeho většinovému akcionáři bez jakékoli platby několik let. Podle této společnosti to bylo možné, protože související práva k užívání pozemku získala mateřská společnost za velmi nízkou cenu v rámci své privatizace.
(49)
Po zveřejnění podrobných zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství a po zveřejnění prozatímních zjištění skupina znovu zopakovala dřívější tvrzení, podle kterého jeden ze dvou výrobců by neměl být právně považován ve spojení se zbytkem skupiny. Nicméně pokud jde o toto tvrzení, zjistilo se, že tito dva výrobci uskutečňovali koordinovanou obchodní a průmyslovou strategii společně se zbývající částí skupiny, včetně praktik barterového obchodu, jak bylo uvedeno výše ve 48. bodě odůvodnění. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(50)
Skupina rovněž tvrdila, že omezení prodeje pro jednoho z jejích výrobců bylo zmíněno pouze v jejích stanovách a nikoli v obchodní licenci nebo osvědčení o schválení. Podle společnosti proto omezení nebylo závazné. Dále se objevilo tvrzení, že společnost, která nepředložila formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, nebyla výrobní nebo obchodní společností, ale spíše platebním zprostředkovatelem, a že skupina vyvinula maximální úsilí, aby poskytla všechny dostupné informace.
(51)
Jak bylo však uvedeno výše, dotyčný výrobce jasně splňoval kritéria omezení prodeje. Navíc stanovy jsou součástí dokumentů, které se předkládají ke schválení orgánům při založení společnosti, a proto je zřejmé, že obsah těchto dokumentů je základem skutečných operací společnosti. Pokud jde o společnost, která nepředložila formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, zjistilo se, že tato společnost byla skutečně v určitých aspektech zapojena do prodeje dotčeného výrobku na vývoz, a proto měla předložit formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Obě tvrzení proto byla odmítnuta.
(52)
V případě druhé skupiny se na jednoho z vyvážejících výrobců rovněž vztahovalo omezení prodeje, přičemž 70 % jeho výroby mělo být určeno na vývoz, a proto nebylo splněno kritérium 1. Pokud jde o kritérium 2, byla zjištěna řada problémů týkajících se odpisů aktiv a změn v účetních pravidlech. Pokud jde o kritérium 3, hodnota dvou pozemků v účetnictví jedné ze společností se výrazně liší a má se za to, že nákupem pozemku za cenu zjevně nižší, než je jeho tržní hodnota, společnost obdržela skrytou dotaci. Navíc jiná společnost ve skupině měla prospěch z bezplatného pronájmu pozemku na jeden rok a nabyla práva k užívání pozemku za cenu nižší, než je tržní hodnota. Kromě toho nebyla v poznámkách k účetní závěrce uvedena řada záruk uvnitř skupiny, což je v rozporu se standardem IAS 24.
(53)
Po zveřejnění podrobných zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství a po zveřejnění prozatímních zjištění skupina tvrdila, že prodej uskutečňovaný těmito dvěma výrobci de facto nepodléhal žádným omezením prodeje. Podle společností byla skutečnost, že příslušný objem jejich vývozu byl v souladu s omezeními v jejich stanovách, pouze důsledkem rovnováhy mezi poptávkou a nabídkou na trhu se sójovými bílkovinami. Zdůrazňovaly, že tato omezující ustanovení byla odstraněna z těchto textů krátce po uplynutí období šetření. Kromě toho, pokud jde o kritérium 2, skupina tvrdila, že nehledě na drobnější účetní chyby plně splňovala čínské obecně uznávané účetní zásady, jež je povinna uplatňovat spíše než mezinárodní účetní standard (IAS). Pokud jde o práva k užívání pozemku, skupina tvrdila, že rozdíly v hodnotě dvou pozemků byly způsobeny náklady na vyrovnání jednoho ze dvou pozemků. Rovněž bylo zdůrazněno, že bezplatný pronájem jiného pozemku byl zapříčiněn některými administrativními průtahy před tím, než bylo možné skutečně nabýt práv k užívání pozemku, a že v každém případě hodnota osvobození byla v porovnání s provozními výnosy společnosti nevýznamná.
(54)
Pokud jde o kritérium 1, stanovy jsou součástí dokumentů, které se předkládají příslušným orgánům a schvalují při založení společnosti. Má se za to, že příčinou skutečnosti, že společnost splňovala omezení prodeje, je požadavek se touto povinností řídit, a je zřejmé, že obsah těchto dokumentů je základem skutečných operací společnosti. Kromě toho je třeba zdůraznit, že odstranění omezení ze stanov proběhlo po skončení období šetření, a pro toto šetření je tudíž irelevantní. Pokud jde o kritérium 2, bylo zřejmé, že přesnost a spolehlivost záznamů nelze potvrdit. Účetní záznamy společnosti by kromě toho měly být podrobeny auditu v souladu s mezinárodními účetními standardy, což nebylo možné během inspekce potvrdit. Pokud jde o kritérium 3, v průběhu inspekce na místě nemohly být předloženy žádné důkazy, které by podložily náklady na vyrovnání dotyčného pozemku. Nezávisle na podaných vysvětleních zůstává skutečností, že jedna ze společností měla v průběhu určitého období v bezplatném nájmu své pozemky, a proto měla prospěch z dotace. Připomínky tudíž nebyly takové povahy, aby změnily zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství. Tato zjištění se potvrzují.
3. INDIVIDUÁLNÍ ZACHÁZENÍ
(55)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se pro země spadající pod uvedený článek případné clo ukládá s celostátní platností kromě případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat, že splňují kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Tato kritéria jsou uvedena níže ve stručné a souhrnné podobě pouze pro orientaci:
-
v případě plného nebo částečného zahraničního vlastnictví daných podniků nebo společných podniků (joint ventures) mohou vývozci svobodně repatriovat základní kapitál a zisky,
-
vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny,
-
většinu akcií nebo podílů vlastní soukromé osoby a buď jsou státní úředníci zasedající ve správní radě nebo zastávající klíčové řídící funkce v menšině, nebo je společnost dostatečně nezávislá na státních zásazích,
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů a
-
státní zásahy nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení individuálních antidumpingových opatření.
(56)
O individuální zacházení žádala pouze skupina Gushen. Tato žádost byla prošetřena a nebyl zjištěn žádný prvek naznačující, že společnost nesplňovala výše uvedená kritéria. V důsledku toho byl učiněn závěr, že skupině Gushen lze přiznat individuální zacházení.
(57)
Bylo rovněž vypracováno hodnocení pro skupiny Crown a Sinoglory, jelikož těmto společnostem nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství. V obou případech nebyl zjištěn žádný prvek naznačující, že společnosti nesplňovaly výše uvedená kritéria. V důsledku toho byl učiněn závěr, že oběma skupinám společností lze přiznat individuální zacházení.
(58)
Po poskytnutí konečných informací žadatel vyjádřil nesouhlas s přiznáním individuálního zacházení skupinám vývozců zařazeným do vzorku. Avšak vzhledem k neuložení opatření nebylo nutné další zkoumání.
4. BĚŽNÁ HODNOTA
(59)
Jak je vysvětleno v 46. bodě odůvodnění, zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přiznáno oběma skupinám zařazeným do vzorku, které o ně požádaly. Třetí skupina zařazená do vzorku o zacházení jako v tržním hospodářství nežádala. Proto byla v souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení běžná hodnota pro všechny skupiny stanovena na základě cen nebo početně zjištěné hodnoty ve srovnatelné zemi.
a) Srovnatelná země
(60)
V oznámení o zahájení řízení naznačila Komise svůj úmysl použít USA jako vhodnou srovnatelnou zemi pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(61)
Byla předložena řada připomínek a jako alternativa byly navrženy další země, konkrétně Brazílie a Izrael. Hlavní argument proti USA jako srovnatelné zemi byla skutečnost, že v USA by se dotčený výrobek mohl vyrábět z geneticky modifikovaných sójových bobů, zatímco v ČLR by tomu tak nebylo. Použití geneticky modifikovaných sójových bobů by potenciálně mohlo vést k tomu, že by výrobek používali různí uživatelé a/nebo odvětví zpracovatelského průmyslu. Jeden vyvážející výrobce rovněž uvedl, že dceřiná společnost žadatele v USA by měla dominantní postavení na trhu USA, což by vedlo k nadsazení prodejních cen na domácím trhu.
(62)
S ohledem na tyto připomínky se Komise snažila navázat spolupráci se všemi známými výrobci dotčeného výrobku v Brazílii, Izraeli a USA, přičemž jim položila řadu klíčových otázek týkajících se jejich výroby, prodeje a místních trhů a požádala je, zda by v případě, že by jejich země byla vybrána jako srovnatelná země, byli ochotni poskytnout podrobnější informace o svých nákladech a cenách. Odpověděli pouze jeden výrobce v USA a dva brazilští výrobci, kteří poskytli požadované informace a nabídli další spolupráci. Později předložil úplnou odpověď na dotazník rovněž jeden izraelský výrobce. Komise se rovněž snažila získat informace o výše uvedených a dalších potenciálních trzích jinými prostředky.
(63)
Takto získané informace byly pečlivě analyzovány. Bylo potvrzeno, že výrobky z USA se na rozdíl od dotčeného výrobku z ČLR, Brazílie, nebo Izraele vyrábějí převážně z geneticky modifikovaných sójových bobů. Nemohly však být vyvozeny žádné závěry, pokud jde o vliv tohoto rozdílu v hlavních surovinách na vlastnosti výrobku a jeho použití, na náklady nebo cenu. Kromě toho, ačkoli se na brazilském trhu uplatňovalo 14 % dovozní clo, byl v Brazílii zaznamenán významný objem dovozu dotčeného výrobku, který konkuroval místně vyráběnému výrobku. Ve skutečnosti na dva brazilské výrobce, kteří nabídli spolupráci, připadaly zhruba tři čtvrtiny spotřeby v Brazílii, zatímco se zdálo, že trh USA zřetelně ovládají dva velmi velcí domácí výrobci, z nichž pouze jeden nabídl spolupráci. Proto se zdálo, že i přes větší celkovou velikost trhu USA byly v Brazílii silnější podmínky hospodářské soutěže se dvěma velkými domácími výrobci a významným dovozem. Kromě toho se celkově zdálo, že objem domácího prodeje spolupracujících brazilských výrobců dosahuje řádově stejného rozsahu jako objem prodeje do EU od čínských výrobců zařazených do vzorku a srovnatelné škály výrobků. Zjistilo se též, že brazilský domácí trh je značně větší než izraelský.
(64)
Na základě výše uvedených skutečností byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země. Tento výběr se potvrzuje.
b) Určení běžné hodnoty
(65)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce stanovena na základě ověřených informací získaných od výrobců ve srovnatelné zemi. V případě, že jednotlivé typy výrobků na domácím trhu srovnatelné země nebyly prodány v běžném obchodním styku, nebo v případě, že nebyly prodány žádné podobné typy, byla běžná hodnota zjištěna početně podle čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(66)
Po zveřejnění prozatímních zjištění byly výpočty dále upraveny s cílem zohlednit rovněž připomínky předložené stranami.
5. VÝVOZNÍ CENA
(67)
Vyvážející výrobci uskutečňovali prodej na vývoz do Unie přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v ČLR. Vývozní cena tedy byla ve všech případech stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tedy na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen.
(68)
Po zveřejnění prozatímních zjištění byly výpočty dále upraveny s cílem zohlednit rovněž připomínky předložené stranami.
6. SROVNÁNÍ
(69)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité individuální úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy o slevy z cen, náklady na dopravu, pojištění, nakládku, manipulační a vedlejší náklady, náklady na balení, úvěrové náklady a nepřímé daně byly provedeny ve všech případech, kdy byly přiměřené, přesné a podložené ověřenými podklady.
7. DUMPINGOVÁ ROZPĚTÍ
(70)
Konečná dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(71)
Pro každou ze tří spolupracujících skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku bylo v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení stanoveno dumpingové rozpětí na základě porovnání váženého průměru běžné hodnoty ve srovnatelné zemi s váženým průměrem vývozní ceny.
(72)
Pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku bylo dumpingové rozpětí vypočteno jako průměr tří skupin společností zařazených do vzorku.
(73)
Vzhledem k vysoké míře spolupráce při šetření (s tím, že spolupracující společnosti představovaly téměř 90 % veškerého dovozu z ČLR v období šetření) bylo celostátně použitelné dumpingové rozpětí pro jakékoli nespolupracující společnosti vypočteno na základě nejvyššího rozpětí zjištěného u skupin společností zařazených do vzorku.
(74)
Na tomto základě byla prozatímní dumpingová rozpětí stanovena takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Skupina Crown
59,4 %
Skupina Gushen
55,8 %
Skupina Sinoglory
67,0 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
61,3 %
Ostatní společnosti
67,0 %
D. ÚJMA
1. ÚVODNÍ POZNÁMKY
(75)
Po revizi definice výrobku (vyloučení koncentrátů určených pro krmiva) se jedna společnost - ADM, se sídlem v Nizozemsku, jejíž výroba je omezena na koncentráty určené pro krmiva - již nepovažuje za součást výrobního odvětví Unie. V důsledku toho během období šetření vyráběl obdobný výrobek v Unii pouze žadatel (společnost Solae). Společnost Solae má v současné době dva výrobní provozy v EU - jeden v Belgii, kde se vyrábí izolované sójové bílkoviny (izoláty), a druhý v Dánsku, kde se vyrábí sójové bílkovinné koncentráty (základní sójové bílkovinné koncentráty a dále zpracovávané koncentráty s vyšší hodnotou, pro které základní sójové bílkovinné koncentráty slouží jako meziprodukt). Další výrobní provoz společnosti Solae nacházející se ve Francii ve městě Boudreaux, který se zabýval výrobou a uváděním na trh pouze jednoduchých koncentrátů určených pro krmiva, byl uzavřen začátkem roku 2009.
(76)
Pokud jde o výrobu v EU, z šetření vyplynulo, že výrobní proces společnosti Solae je založen výhradně na dohodě o poplatcích za zpracování, kterou společnost uzavřela se svou švýcarskou mateřskou společností Solae Europe. Podle této dohody zpracovávají společnosti Solae Belgium a Solae Denmark suroviny poskytnuté společností Solae Europe za poplatek. Po celou dobu procesu společnost Solae Europe zůstává jediným vlastníkem surovin, meziproduktů a konečných výrobků.
(77)
Vzhledem k tomu, že vlastníkem surovin a konečných výrobků zůstává mateřská společnost, jsou ujednání o poplatcích za zpracování po právní stránce odlišná od jiných možných ujednání o výrobě. Ve stávajícím případě však přidaná hodnota vytvořená uvedenými společnostmi v EU dosahuje více než 50 % nákladů na výrobu. Tento podíl přidané hodnoty také odráží technologické a kapitálové investice založené v Unii. Čistá hodnota těchto investic v EU je značná a výrobní odvětví zaměstnává velký počet osob v Unii.
(78)
Je rovněž třeba poznamenat, že operace zpracování za poplatek v EU představují „poslední podstatné zpracování“ a jako takové dodávají výrobkům původ v EU.
(79)
V důsledku výše uvedených skutečností se proto dospělo k závěru, že hospodářská činnost, jako je činnost uskutečňovaná společností Solae Belgium a Solae Denmark v EU, by mohla být potenciálně ohrožena dumpingovými praktikami, a mohla by si tak zasluhovat ochranu bez ohledu na právní povahu této činnosti (ujednání o poplatcích za zpracování nebo jiné ujednání o výrobě). S ohledem na výše uvedené byl učiněn závěr, že společnosti Solae Belgium a Solae Denmark se považují za výrobce v Unii, kteří jsou součástí výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(80)
Po zveřejnění prozatímních zjištění jeden vývozce uvedl, že společnosti, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, nejsou způsobilé jako výrobci v Unii a nemají žádný vliv na antidumpingová šetření. Vývozce tvrdil, že vzhledem k tomu, že vlastníkem surovin a konečných výrobků zůstává společnost Solae Europe registrovaná ve Švýcarsku (tj. mimo EU), nelze společnosti Solae Belgium a Solae Denmark považovat za výrobce v Unii, kteří by si mohli zasluhovat ochranu před dumpingovými praktikami.
(81)
Vývozce poukázal na skutečnost, že v předchozích případech, například v případě, jenž se týkal dovozu plastových pytlů a sáčků pocházejících z ČLR (7), se orgány rozhodly vyloučit dvě čínské společnosti ze vzorku vyvážejících výrobců, neboť tyto společnosti samy nevyráběly velké množství deklarovaných vyvážených výrobků, ale ve skutečnosti je pouze zpracovávaly pro jiné vyvážející výrobce.
(82)
Je třeba poznamenat, že situace, o kterou se vývozce opírá, není srovnatelná se situací v daném případě. Za prvé, čínské společnosti ve výše uvedeném případě týkajícím se plastových pytlů a sáčků měly vlastní výrobu (bez ujednání o poplatcích za zpracování) (avšak prodej vlastních výrobků vyráběných společnostmi byl příliš malý na to, aby společnosti byly zahrnuty do vzorku), zatímco za současné situace společnosti Solae Belgium a Solae Denmark fungují výhradně na základě ujednání o poplatcích.
(83)
Kromě toho zatímco společnosti Solae Belgium a Solae Denmark jsou plně vlastněné společností Solae Europe, šetření týkající se čínských společností vyloučených ze vzorku nezjistila žádný vlastnický vztah s jinými vyvážejícími výrobci, pro které tyto společnosti zpracovávaly výrobky.
(84)
Vývozce se ve svém tvrzení rovněž odvolává na jiné minulé šetření, konkrétně na šetření, jež se týká dovozu glycinu pocházejícího z ČLR (8), ve kterém Komise považovala některé čínské společnosti za obchodníky spíš než za výrobce, jelikož činnost, kterou tyto společnosti vyvíjely, nebylo možné posuzovat jako výrobu.
(85)
V této souvislosti je třeba uvést, že případ týkající se glycinu ani nepodporuje argument vývozce, protože v uvedeném případě vyvážející čínské společnosti jednoduše uskutečňovaly některé zušlechťovací operace, kterými se neměnilo chemické složení nebo fyzikální vlastnosti posuzovaného výrobku. To je zcela odlišná situace, jež se liší od daného případu, kdy se operacemi prováděnými společnostmi v EU přeměňují sójové boby nebo sójové vločky v sójové bílkoviny, přičemž nejen že se mění chemické složení nebo fyzikální vlastnosti suroviny, ale rovněž se přidává značná hodnota konečnému výrobku.
(86)
Vývozce také tvrdil, že ve středu rozhodovacího procesu pro celou výrobu založenou na ujednání o poplatcích za zpracování v Unii je výhradně společnost mimo EU a že celý osud společností, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, závisí zcela a výlučně na jejich švýcarské mateřské společnosti. Vývozce dále uvedl, že v jiném případě, jenž se týkal dovozu vinylacetátu pocházejícího z USA (9), Komise vyloučila výrobce v EU z definice výrobního odvětví Unie kvůli jeho vztahu se společností v cílené zemi.
(87)
Jiná strana rovněž uvedla, že při analýze otázky ujednání o poplatcích za zpracování a jeho kvalifikace jako výroby by měly být analyzovány otázky, jako je umístění ústředí, střed zájmu a závazek pro trh EU podobným způsobem, jako je analýza společností ve spojení při vymezování výrobního odvětví Unie.
(88)
Solae jako skupina má totiž strukturální vazby se svou švýcarskou mateřskou společností a další podnikové vazby se společnostmi v USA. Není novinkou v antidumpingovém řízení, že společnosti se silnou přítomností v EU mají takové strukturální, kapitálové a podnikové vazby mimo EU. Tyto strukturální a podnikové vazby mimo EU však nemohou zpochybnit závěr, že žadatelé splňují podmínky jako výrobci v EU.
(89)
Je třeba poznamenat, že tyto argumenty by měly význam pro účely čl. 4 odst. 1 písm. a) základního nařízení a definici výrobního odvětví Unie pouze v případě, že Solae Europe by byla společností v cílené zemi, tj. v tomto případě ČLR. Je zřejmé, že tomu tak není, a proto argument vývozce je irelevantní.
(90)
Kromě toho je třeba zopakovat, že vlastnictví surovin a/nebo hotového výrobku není rozhodujícím kritériem pro vymezení výrobce v Unii. Zatímco ujednání o poplatcích se právně liší od jiných ujednání o výrobě, výrobní společnosti, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, mohou být považovány za výrobce v Unii.
(91)
Tento přístup je v souladu s předchozí praxí orgánů, jako například v rámci přezkumu před pozbytím platnosti týkajícím se dovozu furfurylalkoholu pocházejícího z ČLR (10).
(92)
Připomíná se, že ve stávajícím případě přidaná hodnota vytvořená společnostmi v EU dosahuje více než 50 % nákladů na výrobu. Tento podíl přidané hodnoty odráží technologické a kapitálové investice umístěné v Unii. Čistá hodnota těchto investic v EU je značná a výrobní odvětví zaměstnává velký počet osob v Unii.
(93)
Společnosti Solae Belgium a Solae Denmark se tedy považují za výrobce v Unii, kteří jsou součástí výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a budou dále označovány jako „výrobní odvětví Unie“.
(94)
Celková výroba v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení byla stanovena na základě odpovědi na dotazník poskytnuté žadatelem.
(95)
Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie tvoří pouze jeden výrobce, jsou níže uvedené údaje s ohledem na zachování důvěrnosti podle článku 19 základního nařízení uvedeny v podobě indexů.
2. SPOTŘEBA V UNII
(96)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu prodeje výrobků vytvořených výrobním odvětvím Unie v rámci ujednání o poplatcích za zpracování určených pro trh Unie, údajů o objemu dovozu na trh Unie získaných od Eurostatu a odhadů žadatele.
(97)
Kódy KN týkající se určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin zahrnují širší škálu výrobků, a nikoli pouze výrobek, který je předmětem šetření. Na základě rozsáhlého výzkumu a znalostí o trhu žadatel předložil odhady hodnoty a objemu dovozu výrobku, který je předmětem šetření, na trh Unie. Tyto odhady byly v průběhu šetření přezkoumány a jsou považovány za spolehlivé. Útvary Komise neobdržely žádné připomínky s alternativním návrhem, který by mohl zpochybnit použití těchto odhadů pro účely tohoto šetření.
(98)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že metodika výpočtu dovozu nebyla dostatečně vysvětlena. Tato kritika však není dále odůvodněná. Dotčená strana kritizovala přístup Komise, aniž by však navrhla vhodnější nebo spolehlivější alternativu. Kritika se týkala zejména skutečnosti, že se daná strana neměla možnost vyjádřit. Je třeba připomenout, že nedůvěrné znění podnětu, které stanoví metodiku vyloučení, bylo k dispozici v nedůvěrném spisu již od zahájení řízení.
(99)
Je třeba připomenout, že útvary Komise zkontrolovaly údaje poskytnuté v podnětu a nezjistily nic, co by zpochybnilo přiměřenost zvolené metody. Dále vzhledem k tomu, že zúčastněné strany nenavrhly alternativní metodu vyloučení, byly jejich připomínky shledány nepodloženými.
(100)
Během posuzovaného období poptávka na trhu Unie poklesla o 8 %. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 zůstala spotřeba Unie stálá, v roce 2009 se snížila o 8 % a v období šetření zůstala stálá.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2007
2008
2009
Období šetření
Objem (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
100
92
92
Zdroj:
Odpovědi na dotazník poskytnuté výrobním odvětvím Unie a odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
3. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ
a) Objem
(101)
Objem dovozu dotčeného výrobku vzrostl během posuzovaného období o 15 % a v období šetření dosáhl 20 117 tun. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 zůstal dovoz z ČLR stálý před tím, než v roce 2009 vzrostl o 26 procentních bodů, kdy dosáhl svého maxima. Je třeba poznamenat, že dovoz z ČLR se v období šetření snížil přibližně o 9 procentních bodů.
Tabulka 2
2007
2008
2009
Období šetření
Objem dumpingového dovozu z dotčené země (v tunách)
17 495
17 557
22 017
20 117
Index (2007 = 100)
100
100
126
115
Podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu - v podobě indexů
100
100
136
125
Zdroj:
Odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
b) Podíl dotčeného dovozu na trhu
(102)
Index, který odráží vývoj podílu dumpingového dovozu z ČLR na trhu, se během posuzovaného období zvýšil o 25 %. Zůstal stálý mezi lety 2007 a 2008, avšak v roce 2009 se zvýšil o 36 %. V období šetření se snížil o 11 procentních bodů.
c) Ceny
i) Vývoj cen
(103)
Průměrná dovozní cena se za posuzované období zvýšila celkem o 37 %. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 původně vzrostla o 48 %, pak se v roce 2009 snížila o 11 procentních bodů a na této úrovni zůstala v období šetření. Průměrná cena dovozu z ČLR v období šetření činila 1 569 EUR za tunu.
Tabulka 3
2007
2008
2009
Období šetření
Cena CIF dovozu z ČLR (v EUR/t)
1 149
1 704
1 570
1 569
Index (2007 = 100)
100
148
137
137
Zdroj:
Odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
ii) Cenové podbízení
(104)
Pro účely analýzy cenového podbízení byly porovnány vážené průměry prodejních cen výrobce v Unii pro odběratele na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, jež byly upraveny zejména o úvěrové náklady, dodací náklady, náklady na balení a provize na úroveň ceny ze závodu, s odpovídajícími váženými průměry cen CIF spolupracujících vývozců z ČLR pro prvního nezávislého odběratele na trhu Unie, které byly upraveny tak, aby pokrývaly veškeré příslušné náklady na celní odbavení, tj. cla a náklady po dovozu (cenu franko přístav určení).
(105)
Ze srovnání vyplynulo, že v období šetření docházelo u dovozu dotčeného výrobku k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie přibližně o 12 %.
Společnost
Cenové podbízení
Skupina Crown
11,1 %
Skupina Gushen
9,6 %
Skupina Sinoglory
15,0 %
(106)
Jedna strana uvedla, že úroveň cenového podbízení byla samozřejmě vypočtena pouze pro období šetření a že předchozí úrovně cenového podbízení nejsou známy. Strana však tvrdila, že vzhledem k tomu, že mezi rokem 2007 a obdobím šetření ceny čínského dovozu vzrostly podstatně více než ceny výrobního odvětví Unie, je možné usuzovat, že cenové podbízení se snižuje.
(107)
Uznává se, že zatímco mezi rokem 2007 a obdobím šetření se čínské dovozní ceny zvýšily o 37 %, ceny výrobního odvětví Unie se zvýšily pouze o 15 % (viz níže 119. bod odůvodnění). Proto je zřejmé, že s ohledem na průměrné ceny se rozdíly mezi čínskými cenami a cenami v EU mezi rokem 2007 a obdobím šetření snížily.
4. SITUACE VE VÝROBNÍM ODVĚTVÍ UNIE
(108)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje přezkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav daného výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(109)
Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na základě informací získaných z řádně ověřených úplných odpovědí žadatele na dotazník.
a) Výroba
(110)
Výroba Unie se mezi rokem 2007 a obdobím šetření snížila o 14 %. Konkrétně klesla o 8 % v roce 2008 a o dalších 15 procentních bodů v roce 2009. Došlo však k jednoznačnému zlepšení mezi rokem 2009 a obdobím šetření, kdy výroba vzrostla o 9 procentních bodů.
Tabulka 4
2007
2008
2009
Období šetření
Výroba (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Zdroj:
odpovědi na dotazník
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(111)
Výrobní kapacita výrobce v Unii zůstala v posuzovaném období stálá.
Tabulka 5
2007
2008
2009
Období šetření
Výrobní kapacita (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
100
100
100
Index využití kapacity
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(112)
Index, který odráží vývoj využití kapacity, v posuzovaném období klesl o 14 %. Mezi lety 2007 a 2008 se snížil o 8 % a v roce 2009 o dalších 15 procentních bodů. V období šetření se pak zvýšil o 9 procentních bodů. Trend míry využití vzhledem k tomu, že výrobní kapacita zůstala stálá, odráží vývoj výroby v posuzovaném období.
(113)
Je třeba poznamenat, že navzdory celkovému poklesu zůstalo využití kapacity poměrně vysoké a v období šetření bylo vyšší než 80 %.
c) Objem prodeje
(114)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, na trhu EU poklesl v průběhu posuzovaného období o 8 %. Prodej klesl o 9 % mezi lety 2007 a 2008 a o dalších 5 procentních bodů v roce 2009. Došlo však k jednoznačnému zlepšení mezi rokem 2009 a obdobím šetření, kdy prodej vzrostl přibližně o 6 procentních bodů.
Tabulka 6
2007
2008
2009
Období šetření
Prodej EU (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
86
92
Zdroj:
odpovědi na dotazník
d) Podíl na trhu
(115)
Celkově si během posuzovaného období výrobní odvětví Unie zachovalo podíl na trhu. Konkrétně se index snížil mezi lety 2007 a 2008 o 9 %, ale již v roce 2009 se znovu zvýšil o 1 procentní bod a v období šetření vzrostl o dalších 7 procentních bodů.
Tabulka 7
2007
2008
2009
Období šetření
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
92
99
Zdroj:
Odpovědi na dotazník poskytnuté výrobním odvětvím Unie a odhady žadatele založené na údajích Eurostatu
e) Růst
(116)
Mezi rokem 2007 a obdobím šetření, kdy spotřeba Unie klesla o 8 %, se objem prodeje snížil také o 8 % a podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal stálý.
f) Zaměstnanost
(117)
Zaměstnanost se snížila mezi rokem 2007 a obdobím šetření o 7 %. Mezi rokem 2007 a 2008 se mírně zvýšila před prudkým 10 % poklesem v roce 2009. V období šetření však zaměstnanost opět vzrostla o 2 procentní body.
Tabulka 8
2007
2008
2009
Období šetření
Zaměstnanost (osoby)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
101
91
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník
g) Produktivita
(118)
Produktivita, měřená jako objem výroby (v tunách) na jednoho zaměstnance za rok, poklesla v posuzovaném období o 7 %. Tento pokles odráží skutečnost, že výroba se snížila rychleji než zaměstnanost. Je však třeba poznamenat, že mezi rokem 2009 a obdobím šetření se produktivita zvýšila o 8 procentních bodů, což odráží ještě rychlejší zvýšení výroby než zvýšení zaměstnanosti.
Tabulka 9
2007
2008
2009
Období šetření
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
85
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník
h) Činitele ovlivňující prodejní ceny
(119)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii v posuzovaném období vzrostly přibližně o 15 %. Průměrná cena se v letech 2008 a 2009 zvýšila (o 8 % a 10 % v uvedeném pořadí) před tím, než v období šetření mírně poklesla o 3 procentní body. Ceny dotčeného výrobku obecně do značné míry závisí na nákladech na hlavní suroviny (tj. sójové boby nebo sójové vločky) a energii. Společně tvoří převážnou část výrobních nákladů. Je třeba poznamenat, že trh se sójovými boby je nestabilní a vyznačuje se významnými ročními nebo dokonce měsíčními výkyvy.
(120)
Vzhledem k významným rozdílům v prodejních cenách mezi různými typy výrobku, který je předmětem šetření, by se mělo na vývoj průměrných prodejních cen pohlížet opatrně, jelikož jakákoli změna průměrné ceny je značně ovlivněna jakoukoli změnou ve skladbě sortimentu.
Tabulka 10
2007
2008
2009
Období šetření
Jednotková cena pro trh EU (EUR/t)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
108
118
115
Zdroj:
odpovědi na dotazník
i) Velikost dumpingového rozpětí
(121)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z ČLR nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný.
j) Stav zásob
(122)
Úroveň konečných zásob zůstala mezi rokem 2007 a obdobím šetření celkově stálá. Je třeba uvést, že zásoby představují poměrně malou část roční produkce, a že je proto význam tohoto ukazatele pro analýzu újmy omezený.
Tabulka 11
2007
2008
2009
Období šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
90
110
99
Zdroj:
odpovědi na dotazník
k) Mzdy
(123)
Roční mzdové náklady vzrostly mezi rokem 2007 a obdobím šetření o 7 %. Mezi lety 2007 a 2008 se zvýšily o 5 %, v roce 2009 klesly o 2 procentní body a poté se v období šetření zvýšily o 4 procentní body.
Tabulka 12
2007
2008
2009
Období šetření
Roční mzdové náklady (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
105
103
107
Zdroj:
odpovědi na dotazník
l) Ziskovost a návratnost investic
(124)
V průběhu posuzovaného období ziskovost prodeje obdobného výrobku na trhu EU odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vyjádřená jako podíl čistého prodeje, značně kolísala. Zatímco v letech 2007 a 2009 výrobní odvětví Unie dosahovalo zisku, v roce 2008 a v období šetření utrpělo ztráty. Výkyvy ve výnosnosti mohou být odrazem výkyvů na trhu se sójovými boby.
Tabulka 13
2007
2008
2009
Období šetření
Ziskovost EU (% čistého prodeje)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
-89
10
-45
Návratnost investic (zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(125)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě sledovala uvedenou tendenci ziskovosti.
m) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(126)
Čistý peněžní tok z provozních činností v posuzovaném období značně kolísal. V roce 2007 začal kladnými hodnotami, v roce 2008 poklesl na negativní hodnotu, avšak v roce 2009 dosáhl opět kladné hodnoty, přičemž v období šetření poklesl znovu na negativní číslo. Celkově peněžní tok v zásadě sledoval uvedenou tendenci ziskovosti.
(127)
Nebyly zaznamenány žádné známky toho, že by se výrobní odvětví Unie potýkalo s těžkostmi při získávání kapitálu, zejména díky tomu, že je tvořeno větší skupinou.
Tabulka 14
2007
2008
2009
Období šetření
Peněžní tok (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Zdroj:
odpovědi na dotazník
n) Investice
(128)
Roční investice do výroby obdobného výrobku vzrostly mezi lety 2007 a 2008 o 4 % a v roce 2009 se zvýšily o dalších 29 procentních bodů. V období šetření mírně poklesly o 5 procentních bodů. Celkově investice v posuzovaném období vzrostly o 28 %.
Tabulka 15
2007
2008
2009
Období šetření
Čisté investice (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
104
133
128
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(129)
Z analýzy údajů vyplývá, že výrobní odvětví Unie během posuzovaného období celkově snížilo svou výrobu, využití kapacity, prodej, zaměstnanost a produktivitu. Rovněž vzrostly mzdové náklady.
(130)
Tento negativní obraz je současně zmírněn skutečností, že většina těchto ukazatelů zaznamenala pozitivní vývoj mezi rokem 2009 a obdobím šetření (2010). Zejména mezi roky 2009 a 2010 (období šetření) vzrostla výroba a využití kapacity o 9 procentních bodů; prodej v EU a podíl na trhu vzrostly o 6 a 7 procentních bodů (v uvedeném pořadí); zaměstnanost vzrostla o 2 procentní body, zatímco produktivita vzrostla až o 8 procentních bodů.
(131)
Rovněž podíl výrobního odvětví Unie na trhu celkově zůstal v posuzovaném období stálý. Zatímco v roce 2008 poklesl, již v roce 2009 se zvýšil. V roce 2010 dosáhl úrovně velmi podobné stavu z roku 2007.
(132)
Ziskovost, jakož i návratnost investic a peněžní tok (které úzce souvisejí se ziskovostí) podávají smíšený pohled na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie. Zatímco celkově (mezi rokem 2007 a obdobím šetření) vykazovaly pokles, rovněž významně kolísaly a poukazovaly na nestálou povahu trhu.
(133)
Čisté investice se jednoznačně zvýšily mezi lety 2007 a 2009 (o 33 %) a zaznamenaly pouze malý pokles (o 5 procentních bodů) v roce 2010 (období šetření).
(134)
Rovněž skutečná úroveň ztráty způsobené výrobnímu odvětví Unie v období šetření je poměrně nízká.
(135)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo určitou újmu. Avšak vzhledem k poměrně nevýznamné úrovni skutečných ztrát způsobených výrobnímu odvětví Unie v období šetření a ke známkám oživení na konci posuzovaného období se dospělo k závěru, že újmu nelze charakterizovat jako podstatnou ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(136)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel tvrdil, že újma by se v tomto případě měla považovat za podstatnou, protože v některých jiných případech vyznačujících se údajně podobnými okolnostmi (tj. s pozitivními tendencemi pozorovanými na konci posuzovaného období) (11) zjištění byla odlišná. Žadatel rovněž tvrdil, že přihlížení k pozdější části posuzovaného období a vyvozování závěrů ze známek oživení v tomto období není slučitelné s právem WTO (12).
(137)
V této souvislosti je třeba uvést, že každý případ musí být posuzován individuálně. V tomto konkrétním případě šetření nejen zjistilo jasné známky oživení výrobního odvětví Unie na konci posuzovaného období, ale také že rozsah negativních tendencí byl poměrně omezený. Například podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal stálý a celkově relativně vysoký, využití kapacity sice mírně pokleslo, avšak zůstalo na úrovni vyšší než 80 % a investice se zvýšily. Oproti tomu v případě týkajícím se kyseliny šťavelové (13) došlo například ke ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu ve výši 9 % v období šetření v porovnání s prvním rokem období šetření újmy (14). V případě týkajícím se kyseliny citronové (15) došlo k podobné ztrátě podílu na trhu a k poklesu investic (16).
(138)
S ohledem na závazky v rámci WTO citovaná zpráva skupiny odborníků odkazuje na zcela odlišnou situaci, kdy orgán provádějící šetření analyzoval pouze dílčí údaje za pouhých 6 měsíců každého ze tří po sobě následujících let a svá zjištění zakládal na této neúplné analýze. Situace se v daném případě zjevně liší, jelikož analýza újmy zahrnuje údaje za celý rok za čtyři po sobě následující roky a dále je kladen určitý důraz na skutečnost, že před koncem uvedeného čtyřletého období došlo ve srovnání s rokem před obdobím šetření k pozitivnímu vývoji u mnoha z analyzovaných tendencí.
(139)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se s konečnou platností dospělo k závěru, že žádnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie nelze považovat za podstatnou ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. ÚVOD
(140)
Aniž by bylo dotčeno určení s ohledem na neexistenci podstatné újmy, a na základě hypotézy, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by mohla být charakterizována jako podstatná, Komise přezkoumala potenciální příčinnou souvislost.
(141)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise přezkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie nějakou újmu. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které by mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie současně způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. ÚČINKY DUMPINGOVÉHO DOVOZU
(142)
Navzdory klesající poptávce na trhu Unie se dovoz dotčeného výrobku mezi rokem 2007 a obdobím šetření zvýšil celkově o 15 % a jeho odpovídající podíl na trhu se zvýšil o 25 %. Tento vývoj se obecně časově shodoval se zhoršenou hospodářskou situací výrobního odvětví Unie. Zatímco výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet si svůj podíl na trhu, čínský dovoz zaznamenal nárůst o více než 5 procentních bodů.
(143)
Na tomto základě by se na první pohled mohlo zdát, že existuje příčinná souvislost mezi dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(144)
Z podrobnější analýzy účinků dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie však zjevně nevyplývá jednoznačný vzájemný vztah. Zatímco například dovoz z ČLR se v letech 2007 a 2008 (101. bod odůvodnění) jen nepatrně zvýšil a dovozní cena CIF vzrostla o 48 % (103. bod odůvodnění), výrobní odvětví Unie přesto v roce 2008 utrpělo značné ztráty a přišlo o určitý podíl na trhu. Naopak zatímco v období let 2008 a 2009 se čínský dovoz zvýšil o 26 % a dovozní cena CIF se snížila o 11 procentních bodů, výrobní odvětví Unie si udrželo svůj podíl na trhu a zotavilo se ze ztrát z roku 2008. Také mezi rokem 2009 a obdobím šetření, zatímco dovoz z ČLR se udržel na trhu Unie, situace výrobního odvětví Unie se jednoznačně zlepšila, jak je uvedeno výše v analýze újmy.
(145)
Tato neexistence vzájemného vztahu mezi dovozem z ČLR a tendencemi ukazatelů újmy výrazně naznačuje, že k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie přispěly jiné činitele, které ji možná i způsobily. Tato otázka bude dále zkoumána níže.
3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
(146)
Jinými činiteli, které byly přezkoumány v kontextu příčinných souvislostí, jsou: i) pokles poptávky v Unii, který pravděpodobně částečně souvisí s finanční a hospodářskou krizí v letech 2008/2009, a ii) výkyvy na trhu se sójovými boby.
i) Pokles poptávky v Unii, který pravděpodobně částečně souvisí s finanční a hospodářskou krizí v letech 2008/2009
(147)
Srovnáme-li rok 2007 s rokem 2010 (období šetření), lze v posuzovaném období pozorovat pokles spotřeby v Unii, a to o 8 %. Mnohé činitele způsobující újmu se vyvíjely převážně v souladu s tímto činitelem. Srovnáme-li například výše uvedená dvě období, objem prodeje výrobního odvětví EU rovněž klesl o 8 %. K dalším příkladům patří zaměstnanost - v roce 2010 o 7 % nižší než v roce 2007 - a produktivita - v roce 2010 rovněž o 7 % nižší než v roce 2007. Proto je jasné, že pokles poptávky, a to bez ohledu na to, jaká je jeho příčina, byl hlavním činitelem ve vývoji stavu výrobního odvětví Unie.
(148)
Ačkoliv příčina poklesu poptávky není přímo relevantní pro analýzu příčinných souvislostí, je dost pravděpodobné, že byla přinejmenším částečně způsobena finanční a hospodářskou krizí. V této souvislosti je třeba poznamenat, že poptávka klesla zejména mezi lety 2008 a 2009. Vzhledem k této časové shodě byl pokles o 8 procentních bodů mezi lety 2008 a 2009 se vší pravděpodobností spojen s hospodářskou krizí. Proto by bylo možné tvrdit, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna hospodářskou krizí a výsledným poklesem poptávky.
(149)
Rovněž je třeba poznamenat, že společnost Solae Belgium uznává ve své výroční zprávě z roku 2009, že nižší výnosy z finančních aktiv v důsledku finanční krize měly negativní dopad na finanční situaci společnosti.
(150)
Je třeba rovněž připomenout, že hospodářská situace výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zlepšila. Toto zlepšení se jasně shoduje s všeobecným hospodářským oživením.
(151)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že pokles poptávky, pravděpodobně částečně způsobený finanční a hospodářskou krizí, byl hlavní příčinou jakékoli újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(152)
Po poskytnutí konečných informací žadatel prohlásil, že újmu nezpůsobily finanční a hospodářská krize, neposkytl však v tomto ohledu žádné přesvědčivé argumenty a pouze odkázal na řadu dalších případů (17), kdy zjištění byla odlišná.
(153)
V této souvislosti je třeba připomenout, že každý případ musí být posuzován individuálně. Skutečností v tomto konkrétním případě zůstává, že zatímco neexistuje jednoznačný vzájemný vztah mezi dumpingovým dovozem a situací výrobního odvětví Unie, pokles poptávky, jenž byl pravděpodobně částečně způsobený hospodářskou krizí, přispěl ke špatné situaci výrobního odvětví Unie. To bylo totiž aspoň do určité míry výslovně uznáno ve výroční zprávě společnosti Solae Belgium z roku 2009, jak je uvedeno výše.
(154)
Lze však zaznamenat významné rozdíly mezi případy, jež zmínil žadatel, a stávajícím případem. Řada těchto rozdílů je uvedena v následujících bodech odůvodnění.
(155)
V případě týkajícím se kyseliny šťavelové (18) se i přesto, že některé ukazatele skutečně poukazovaly na významný pozitivní vývoj mezi rokem 2009 a obdobím šetření, podíl výrobního odvětví Unie na trhu snížil, zatímco v stávajícím případě se zvýšil téměř na úroveň roku 2007 (19). Případ týkající se kyseliny šťavelové mimoto nevykazuje meziroční neexistenci vzájemného vztahu mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a tendencí ukazatelů újmy, což je charakteristické pro stávající případ. Vývoj ziskovosti se rovněž liší. V stávajícím případě zejména značně kolísá ziskovost. V stávajícím případě je dále velmi nestabilní trh.
(156)
V případě týkajícím se otevřených síťovin ze skleněných vláken (20) se podíl výrobního odvětví Unie na trhu každoročně snížil, a to celkem o 12 procentních bodů (21). Současně soustavně meziročně rostl podíl čínského dovozu na trhu, a to celkem o 12,4 procentních bodů (22). V stávajícím případě se podíl čínského dovozu na trhu zvyšoval až do roku 2009 a poté klesl mezi rokem 2009 a obdobím šetření. Současně již v roce 2008 klesl podíl výrobního odvětví Unie na trhu, přičemž poté se opět zvýšil téměř na úroveň roku 2007.
(157)
V případě týkajícím se skleněných vláken (23) soustavně rostl meziroční podíl dumpingového dovozu na trhu, a to celkem o 6,3 procentních bodů (24).
(158)
V případě týkajícím se keramických obkládaček (25) stabilně rostl podíl dumpingového dovozu na trhu (26). Kromě toho se značně lišil vývoj zásob. V případě týkajícím se keramických obkládaček zvýšení zásob vypovídalo o újmě (27). Mimoto šetření v případě týkajícím se keramických obkládaček ukázalo, že navzdory oživení ve stavebnictví ukazatele výrobního odvětví Unie i nadále vykazovaly sestupný trend (28).
(159)
V případě týkajícím se mastných alkoholů (29) se vývoj ukazatelů újmy mezi rokem 2009 a obdobím šetření lišil od stávajícího případu (např. se snížila zaměstnanost) (30) a objem dumpingového dovozu a jeho podíl na trhu vzrostl mezi rokem 2009 a obdobím šetření (31).
(160)
Proto toto tvrzení žadatele musí být odmítnuto.
ii) Výkyvy na trhu se sójovými boby
(161)
Výše bylo uvedeno, že ziskovost výrobního odvětví Unie značně kolísá a poukazuje na nestálou povahu trhu.
(162)
Tato nestálost je úzce spjata s výkyvy na trhu se surovinami. Promptní trh pro hlavní surovinu - sójové boby - se tradičně vyznačuje značnými měsíčními a ročními výkyvy (32), zatímco ceny konečného výrobku - dotčeného výrobku - inklinují spíše k stabilitě (jelikož jsou založeny na dlouhodobých smlouvách). Proto úroveň ziskovosti u výrobku, který je předmětem šetření, silně závisí na převládající situaci na trhu se sójovými boby.
(163)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že v roce 2008 skutečně došlo ke značnému zvýšení cen sójových bobů, které mělo významný vliv na ziskovost a celkovou situaci výrobního odvětví Unie. Sám žadatel uznal, že zvýšení cen sójových bobů přispělo k jeho špatné situaci v roce 2008.
(164)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je zřejmé, že výkyvy na trhu se sójovými boby byly rovněž hlavní příčinou jakékoli újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(165)
Po poskytnutí konečných informací žadatel prohlásil, že výkyvy cen na trhu se sójovými boby nemohly narušit příčinnou souvislost a že se týkaly pouze ztrát v roce 2008. V tomto ohledu však nebyly předloženy žádné podložené důkazy.
(166)
Je třeba poznamenat, že značné zvýšení cen sójových bobů se shoduje se špatnými finančními výsledky výrobního odvětví Unie, a vzhledem k tomu, že vysoké ceny sójových bobů byly považovány za hlavní příčinu ztrát v roce 2008, neexistuje žádný zvláštní důvod, proč by se ke ztrátám v roce 2010, jež se shodují s dalším zvýšením cen sójových bobů, mělo přistupovat odlišně.
(167)
Proto toto tvrzení žadatele musí být odmítnuto.
4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(168)
Jiné faktory, a to zejména pokles poptávky (pravděpodobně částečně způsobený hospodářskou krizí v letech 2008/2009) a nestálá povaha trhu s hlavní surovinou byly významnými příčinami jakékoli újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(169)
Proto i za předpokladu, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, neboť tyto jiné činitele narušují příčinnou souvislost, nelze vyvodit závěr, že jakákoli újma byla způsobena dumpingovým dovozem z ČLR.
F. ZÁJEM UNIE
(170)
Vzhledem k tomu, že se zjistilo, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována újma, kterou lze považovat za podstatnou, a že v každém případě jiné činitele narušují příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a touto újmou, zájem Unie není třeba zkoumat.
G. ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ
(171)
Vzhledem k závěrům vyvozeným s ohledem na neexistenci podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie a s ohledem na neexistenci příčinné souvislosti by řízení v souladu s článkem 9 základního nařízení mělo být zastaveno bez uložení opatření.
(172)
Všechny dotčené strany byly informovány o konečných zjištěních a o záměru zastavit řízení a dostaly příležitost vyjádřit své připomínky. Jejich připomínky byly vzaty v úvahu, avšak nijak nezměnily výše uvedené závěry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antidumpingové řízení týkající se dovozu určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky se zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 27. června 2012.